ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2010-01-04 09:00

רוברט אילטוב: בוקר טוב, אני מתנצל על האיחור.

רוברט אילטוב: נושא הדיון הוא פעילות החממות הטכנולוגיות והסיוע לחברות start up.

רוברט אילטוב: יוסי, אתה תתחיל.

רוברט אילטוב: אני רק אבקש להציג לנו את המצגת בקצרה.

רוברט אילטוב: היא הגיעה אלינו אתמול בערב.

יוסי סמולר: קודם כל, כבוד היושב ראש, אני שמח שאתה מכיר בחשיבות הנושא, ובחרת להעלות אותו על סדר יומה של הוועדה.

יוסי סמולר: למי שלא מכיר אותי, שמי סמולר.

יוסי סמולר: אני מנהל תוכנית החממות הטכנולוגיות בלשכת המדען הראשי במשרד התמ"ת.

יוסי סמולר: אני התחלתי את התפקיד הזה רק מחודש מרץ האחרון, עשרה חודשים בתפקיד.

יוסי סמולר: הצטרפתי לתפקיד הזה מהתעשייה הפרטית.

יוסי סמולר: ניהלתי חברות היי-טק בשנים האחרונות.

יוסי סמולר: הקמתי חברות גם בארץ וגם בחוץ לארץ, והחלטתי בשלב הזה של חיי גם לתרום קצת ממה שיש לי למדינה.

יוסי סמולר: אני אשתדל לעשות את זה כמה שיותר קצר, ואני מניח שאחר כך תהיה סדרה של שאלות ותשובות שבו גם נוכל להרחיב.

יוסי סמולר: קודם כל, מהי חממה טכנולוגית?

יוסי סמולר: חממה טכנולוגית היא מסגרת ארגונית שתומכת במיזמים טכנולוגיים חדשניים בעלי רמת סיכון גבוהה הנמצאים בתחילת דרכם, ולכן מתקשים בגיוס כסף פרטי.

יוסי סמולר: זאת ההגדרה שאנחנו מגדירים.

יוסי סמולר: מטרת החממה היא להפוך רעיונות טכנולוגיים חדשניים לחברות הזנק, ולהוביל אותן לקראת מסחור וגיוס השקעות פרטיות.

יוסי סמולר: את כל זה אנחנו עושים על-ידי יצירת ערך תוך תקופת החממה.

יוסי סמולר: כלומר, נכנס מיזם פנימה, הוא עדיין לא מסוגל לגייס כסף פרטי, והוא נמצא שנתיים בתוך החממה.

יוסי סמולר: הוא יוצר ערך שכשהוא יוצא הוא מספיק אטרקטיבי – בתקווה – לכסף פרטי להשקיע בו.

יוסי סמולר: זה הרעיון בגדול.

יוסי סמולר: אם נמקד את היעדים, באופן עקרוני צריך להבחין בין היעד ליעדי המשנה כי יעדי המשנה הם כאלה שאסור שיפגעו ביעד העיקרי.

יוסי סמולר: היעד העיקרי של תוכנית החממות מפוקס פה להקמת חברות הזנק המסוגלות לגייס כסף פרטי ולפעול בכוחות עצמן, כאשר אוכלוסיית היעד שאנחנו מתמקדים בה זה כמו שאמרתי בעיקר מיזמים טכנולוגיים חדשניים בעלי רמת סיכון גבוהה שלמעשה אין להם חלופה אחרת, כי כסף פרטי אינו זמין להם.

יוסי סמולר: לכן, הבסיס להשוואה כאן הוא לא אוכלוסייה אחרת שאפשר להשוות, אלא פשוט החלופה פה היא אפס.

יוסי סמולר: אם כן, זה היעד העיקרי ואוכלוסיית היעד.

יוסי סמולר: יעדים משניים שאפשר לראות בתוכנית החממות הם: יצירת פעילות מו"פ עסקית באזורים פריפריאליים.

יוסי סמולר: כמובן, תמיכה בפריפריה.

יוסי סמולר: העברת ידע וטכנולוגיה ממוסדות המחקר לתעשייה, יצירת תרבות יזמית טכנולוגית, יצירת תעסוקה.

יוסי סמולר: והאחרון, אבל לא הכי פחות חשוב, זה יצירת הזדמנויות השקעה להון סיכון פרטי.

יוסי סמולר: שוב אני מדגיש כאן בצבע אדום שהשגת היעדים המשניים אסור שתהיה על חשבון השגת היעד העיקרי.

יוסי סמולר: למעשה, החממה מציעה ליזמים את הכול, גם את התשתית של משרדים ותשתית מחקרית ופיתוחית.

יוסי סמולר: גם את המימון.

יוסי סמולר: למעשה, יזם יכול להיכנס לחממה ללא צורך להביא מכספו.

יוסי סמולר: כמו כן, את כל השירותים האדמיניסטרטיביים, מזכירות, הנהלת חשבונות, ייעוץ עסקי ושיווקי, ייעוץ משפטי רגולאטורי וכו', הנחיה מקצועית ועסקית על-ידי צוות החממה, וגם בעלי המניות של החממה.

יוסי סמולר: כישוריות לשותפים אסטרטגיים, לכוחות פוטנציאליים ומשקיעים, עזרה בהלוואות גישור ובגיוסי המשך, וסינרגיה עם חברות אחרות בחממה.

יוסי סמולר: התמיכה הממשלתית – התקציב המאושר למיזם הוא בין 2 ל-2.5 מיליון שקל.

יוסי סמולר: זה תלוי אם המיזם הוא מוגדר באזור פריפריאלי, או לא.

יוסי סמולר: המענק הממשלתי הוא 85% מהתקציב הזה, כאשר את המימון המשלים שזה 15% באחריות החממה להשיג.

יוסי סמולר: כמובן שהתקציב המאושר הוא לא התקציב הסופי.

יוסי סמולר: התקציב הסופי הוא תקציב הרבה יותר גדול.

יוסי סמולר: המימון העודף שמעבר לתקציב המאושר, אנחנו כמובן מצפים שהוא יינתן ויסופק על-ידי החממה.

יוסי סמולר: בדרך כלל, החממות משקיעות הרבה יותר מהתקציב המאושר.

יוסי סמולר: תקופת החממה היא שנתיים.

יוסי סמולר: יש תמיכה מוגדלת לנושאים שאנחנו הגדרנו אותנו כנושאים בעלי עדיפות, חלק מהם הוגדרו על-ידי הממשלה, כמו נושא הביו-טכנולוגיה או הפארמה להם נותנים תקופה של שלוש שנים.

יוסי סמולר: ואם הם נמצאים בחממה ייעודית לביו-טכנולוגיה, כשיש אחת כזאת בינתיים בירושלים, אז הם מקבלים גם תקציב הרבה יותר גדול.

יוסי סמולר: המענק שנותנת הממשלה הוא למעשה הלוואה שאנחנו מצפים שהיא תוחזר תוך ארבע שנים מסיום תקופת החממה.

יוסי סמולר: יש אפשרות גם לדחות קצת את ההחזר.

יוסי סמולר: יש איזה מנגנון דחייה שמאפשר להחזיר רק רבע מזה אחרי ארבע שנים, ואז זה כמובן תמורת ריבית מסוימת וכו'.

יוסי סמולר: הביטחון להחזר ההלוואה זה שיעבוד מניות.

יוסי סמולר: הממשלה את המניות שהיא למעשה צריכה לקבל עבור הכסף שהיא נותנת, המניות בחברה, היא נותנת לחממה.

יוסי סמולר: אבל, היא משעבדת את זה תחת שמה, ורק לאחר החזר ההלוואה השעבוד מוסר.

יוסי סמולר: תקציב תוכנית החממות לשנת 2009 עומד על 186 מיליון שקל.

רוברט אילטוב: כבר סיימנו את 2009, מה התקציב ל-2010?

יוסי סמולר: ל-2010 התקציב הוא 179.

יוסי סמולר: למעשה, גם השנה זה היה 179, רק ברגע האחרון נתנו לנו תוספת קטנה, ונצלנו אותה עד תום.

יוסי סמולר: אני אדלג על השקף הבא כי הזמן קצר.

יוסי סמולר: אני רק אזכיר כמה ציוני דרך בתוכנית החממות.

רוברט אילטוב: אני לא רוצה לדלג על הקריטריונים.

יוסי סמולר: אתה תגיד לי על מה לדלג, ואני בשמחה רבה אדבר על כל דבר.

יוסי סמולר: בעיקרון, הזיכיון ניתן לשלוש שנים.

יוסי סמולר: התקופה של חברה בחממה היא שנתיים.

יוסי סמולר: זיכיון לבעלי מניות של חממה זה לשלוש שנים.

יוסי סמולר: הקריטריונים לבחירת זכיין חדש הם רקע וניסיון בהשקעות הון סיכון.

יוסי סמולר: כמובן, השקעות בחברות היי-טק בכלל, וחברות הזנק בפרט.

יוסי סמולר: זה כמובן המשאבים הפיננסים שעומדים לרשותו אם הם מספיקים כדי להמשיך ולתמוך גם בחממה בתפעול, וגם בחברות בהשקעות מימון, בהשקעות המשך וכו'.

יוסי סמולר: אנחנו בוחנים כמובן את הערך המוסף שמביא אותו זכיין לחממה, אם הוא פיננסי, אם הוא עסקי, אם הוא טכנולוגי.

יוסי סמולר: אנחנו בודקים את כוונות הזכיין לגבי החממה, באיזה תחומי פעילות הוא רוצה להתמקד וכו'.

יוסי סמולר: וכמובן, את שיטת המעורבות שלו בניהול החממה.

רוברט אילטוב: לכמה שנים מקבל הזכיין את הזיכיון?

יוסי סמולר: הוא מקבל את הזיכיון לשלוש שנים.

יוסי סמולר: אחרי שלוש שנים אם הוא רוצה להמשיך הוא מגיש בקשה ואנחנו בוחנים אותה לפי הקריטריון האלה - הארכת זיכיון נושאים לבדיקה.

יוסי סמולר: הקריטריונים שנבחנים זה כמה פרויקטים נקלטו במשך תקופת הזיכיון, זה ה-Deal Flow.

יוסי סמולר: זה תרומת צוות החממה בהנחיה המקצועית והעסקית של החברות, ההשקעות שעשתה החממה במימון המשלים, בהלוואות גישור, השקעות המשך בחברות בוגרות, וכמובן תרומת החממה ביצירת קשרים עם שותפים אסטרטגיים, לקוחות פוטנציאליים ומשקיעים.

יוסי סמולר: כל הדברים האלה נבדקים, עולים לוועדת החממות.

יוסי סמולר: ואם ועדת החממות מוצאת לנכון להמשיך ולאשר את הזיכיון אז היא מאשרת.

רוברט אילטוב: האם החזר ההלוואות הוא גם קריטריון להארכת זיכיון?

יוסי סמולר: החזר ההלוואות, הוא לא כתוב כאן.

יוסי סמולר: אבל, הוא כן.

יוסי סמולר: אני אמשיך לציוני דרך.

יוסי סמולר: ב-91 הוקמה התוכנית הזאת בעיקר עבור העולים החדשים שהגיעו מברית המועצות, והיה קשה למצוא להם מקום עבודה.

יוסי סמולר: אחר כך זה עבר איזה הסבה מסוימת, והחממות הפכו להיות חברות ללא מטרות רווח, כאשר בעלי המניות היו בעיקר עמותות ציבוריות, חברות עירוניות וכאלה, שהיו מוגבלות מבחינת הערך המוסף שהן יכלו לתרום לחברה, ובוודאי גם לצד הפיננסי.

יוסי סמולר: היעד העיקרי שלהם היה בעיקר פיתוח אזורי.

יוסי סמולר: בתחילת שנות האלפיים הגיעו למסקנה שצריך שיהיה יותר ערך מוסף מצד בעלי המניות של החממות לחברות בתוך החממה, והתחיל תהליך שנקרא הפרטה, למרות שהמילה הפרטה היא לדעתי לא מדויקת כי גם לפני כן וגם היום החברות הן פרטיות, רק לפני כן הן היו ללא מטרות רווח, ועכשיו למטרות רווח.

יוסי סמולר: אני אקפוץ רגע לשקף הבא, ואסביר מה המהות של ההפרטה.

יוסי סמולר: הרעיון היה למשוך משקיעים פרטיים שיש להם ערך מוסף לחממה, כמו שאמרתי.

יוסי סמולר: הרעיון היה גם להפסיק לתמוך בתפעול השוטף, ולעומת זאת להגדיל את התמיכה במיזמים עצמם.

יוסי סמולר: לתת תמריץ גבוה לבעלי החממה לתמוך במיזמים.

יוסי סמולר: זה אותו סיפור של המניות שסיפרתי עליו מול הכסף שהמדינה משקיעה.

יוסי סמולר: הרעיון היה גם שהחזר המענק למדינה ייעשה על-ידי החממות, ולא על-ידי המיזמים, ועל ידי כך להפוך את המיזמים להיות יותר אטרקטיביים.

יוסי סמולר: זה היה עיקרון ההפרטה.

יוסי סמולר: אני אחזור חזרה לציוני הדרך.

יוסי סמולר: תחילת ההפרטה התחילה ב-2002.

יוסי סמולר: יש היום 26 חממות.

יוסי סמולר: למעשה, 24.

יוסי סמולר: שתיים הן תעשייתיות, ואחר כך אני אגע בזה.

יוסי סמולר: הן כולן מופרטות, פרט לאחת שהיא נמצאת גם היא בשלבים מאוד מתקדמים של לעבור לחממה מופרטת.

יוסי סמולר: ב-2005 הקמנו את החממה הייעודית לביו-טכנולוגיה בירושלים – חממת ביו-ליין.

יוסי סמולר: ב-2008, לפני שנתיים, הקמנו שתי חממות תעשייתיות מבוססות טכנולוגיה בחיפה ובערד.

יוסי סמולר: הרעיון בגדול של חממה תעשייתית זה לקלוט חברות שנמצאות בשלב היותר מתקדם של הפיתוח שלהן, ויותר לקראת המעבר מהפיתוח לייצור.

יוסי סמולר: גם החממה בחיפה, וגם בערד, הוקמו על סמך החלטות ממשלה.

יוסי סמולר: היקף הפעילות נכון להיום – יש לנו 26 חממות ברחבי הארץ, מתוכן 23 חממות טכנולוגיות רגילות, נקרא לזה.

יוסי סמולר: יש חממה אחת שהיא ייעודית רק לנושא ביו-טכנולוגיה, וכמו שאמרתי היא בירושלים.

יוסי סמולר: יש שתי חממות תעשייתיות שהן מבוססות טכנולוגיה.

יוסי סמולר: יש היום בחממות 179 חברות, מתוכן 81 בשנה א', 82 בשנה ב', ו-16 בשנה ג'.

יוסי סמולר: בממוצע יש לנו 7.8 חברות בחממה טכנולוגית רגילה.

יוסי סמולר: כל שנה אנחנו קולטים בין 75 ל-85 מיזמים חדשים, כאשר 90% מתוכם מסיימים את תקופת החממה.

יוסי סמולר: מבחינת הפריסה הגיאוגראפית, אתם יכולים לראות שהם פרוסים על פני כל המדינה, החל מקצרין בצפון ועד שדה בוקר בדרום, כולל בקרית ארבע ובמקומות אחרים, כך שיש פה התפלגות די אחידה.

יוסי סמולר: דאגו כאן לפריסה יחסית רחבה, ולא למקד את כל הנושא הזה באזורים אורבאניים צפופים כמו: תל-אביב, ירושלים, חיפה וכו'.

יוסי סמולר: תחומי הפעילות בחממות נכון לדצמבר 2009 - כמו שאתם רואים, רוב הפרויקטים בחממה, 60% בערך, הם מתחום מדעי החיים, כאשר הרוב, 41%, מתחום המכשור הרפואי, 16% מתחום הביו-טכנולוגיה/פארמה, והשאר זה ICT תוכנה ותקשורת שזה 23%, אלקטרוניקה זה 6%, ואיכות הסביבה שתופס תאוצה בתקופה האחרונה וכבר הגיע ל-13,4%.

יוסי סמולר: אם אינני טועה בשנה שעבר הוא היה בסביבות ה-8%.

יוסי סמולר: כמובן שצריך להגדיר מדדים לתוכנית הזאת.

יוסי סמולר: יש יעדים, הגדרנו יעדים.

יוסי סמולר: עכשיו צריך להגדיר מדדים שיגידו לנו איך אנחנו עומדים ביעדים שהגדרנו לעצמנו.

יוסי סמולר: הנושא הזה נמצא כרגע בעבודה בתוכנית החממות הטכנולוגיות.

יוסי סמולר: אבל, הבאתי לפה מספר דוגמאות כאשר המדדים פה מדברים על שלוש רמות: מדדים להצלחה ברמת החברה הבודדת, מדדים להצלחה ברמת החממה, ובשקף הבא גם תראו מדדים להצלחה ברמת המדינה.

יוסי סמולר: ברמת החברה אמרנו שהמטרה העיקרית של החממה היא לקחת מיזם שלא יכול לגייס כסף, להכניס אותו לחממה, ליצור לו ערך, ולאפשר לו בסוף תקופת החממה כתוצאה מיצירת הערך לגייס כסף.

יוסי סמולר: לכן, הקריטריון של הצלחה במקרה הזה זה גיוס של כמות כסף מסוימת - במקרה הזה, בחרתי בתור דוגמה 500 אלף דולר - תוך פרק זמן מסוים מסיום תקופת החממה.

יוסי סמולר: במקרה הזה לקחתי דוגמה של 12 חודשים.

יוסי סמולר: זה במקרה רמת החברה הבודדת, ואחר כך נראה נתונים כמותיים לגבי העמידה בהצלחה הזאת.

יוסי סמולר: מבחינת החממות, מדדים שיכולים לבוא בחשבון הם מהו אחוז החברות שמצליחות במשך תקופת הזיכיון לעשות את מה שאמרתי קודם, כמות הפרויקטים שנקלטים בחממה במשך תקופת הזיכיון, התרומה של הצוות, וההנחיה המקצועית והעסקית, ההשקעות של החממה במימון משלים, הלוואות גישור, השקעות המשך בחברות, וכמובן התרומה של החממה בקישוריות לשותפים ולקוחות ומשקיעים, והחזר השקעות כמובן.

רוברט אילטוב: מהו בערך אחוז של החברות שמחזירות את ההשקעה?

יוסי סמולר: יש לי שקף, ואני תיכף אראה אותו בפירוט.

יוסי סמולר: מבחינת המדינה המדדים שיכולים לבוא בחשבון זה אחוז החברות שהן פעילות במשך X שנים לפחות מתום תקופת החממה.

יוסי סמולר: אחוז החברות שהצליחו להגיע לרווחיות - זה נושא מאוד חשוב.

יוסי סמולר: בסופו של דבר, אנחנו רוצים לפתח גם תעשייה פה במדינה.

יוסי סמולר: אחוז החברות שהצליחו להגיע למכירות בהיקף של עשרות או מאות מיליוני דולרים.

יוסי סמולר: אחוז החברות שהצליחו להגיע לתעסוקה של עשרות או מאות עובדים.

יוסי סמולר: אחוז החברות שהצליחו לגייס כסף פרטי בהיקף מסוים לפחות וכו'.

יוסי סמולר: וכמובן האחרון שזה כמות הכסף המצטבר שהשקיעה המדינה בחברות חממה בהשוואה לכמות הכסף הפרטי שהושקע בחברות האלה.

יוסי סמולר: יש לי שקף שמראה נתונים כמותיים על הנושא הזה, והוא די מרשים.

יוסי סמולר: עכשיו קצת נתונים כמותיים.

יוסי סמולר: מאז שהתוכנית התחילה עד היום, אנחנו הצהרנו – 1,209 חברות שסיימו את החממות.

יוסי סמולר: אני לא אעבור איתכם על כל המסלולים האפשריים מאז.

יוסי סמולר: אבל, אם נסתכל על המשבצת האדומה למטה, אנחנו רואים שהיום עדיין פעילות 444 חברות שהן בסביבות 40% מהחברות.

יוסי סמולר: אם נסתכל על התפלגות אורך החיים של אותן 444 חברות נוכל לראות ש-75% מהחברות האלה כבר פעילות שלוש שנים ויותר, ולמעשה 50% פעילות משש שנים ומעלה.

יוסי סמולר: אם משווים את הנתונים האלה לנתונים בתחום ההיי-טק בכלל בארץ ובעולם, סך הכול הנתונים האלה מאוד מרשימים.

יוסי סמולר: אם נסתכל על התפלגות אורך החיים של חברות ברות חממה בכלל, לא רק אותן 444 חברות שהזכרתי קודם, אפשר לראות ש-55% מהחברות הן פעילות שלוש שנים לפחות מאז סיום החממה, 40% פעילות לפחות חמש שנים וכו'.

יוסי סמולר: אנחנו יכולים לראות שרבע מהחממות – 26% - - -

עמיר פרץ: ואיפה אלה שלא מצליחות להשלים תשעה ירחי לידה?

יוסי סמולר: הן נסגרות.

יוסי סמולר: אם תסתכל תוכל לראות כי 55% מהחברות חיו שלוש שנים ומעלה.

עמיר פרץ: איפה אלה שהן בין שנה לשלוש?

עמיר פרץ: אולי הן יותר?

עמיר פרץ: כמה יש?

יוסי סמולר: בשקף הזה אתה רואה ש-40% מתוך אלה שהתחלנו הן פעילות.

יוסי סמולר: זה אומר שה-60% לא המשיכו להתקיים.

קריאה: כמה לא סיימו את החממה?

עמיר פרץ: הוא אומר 60%.

יוסי סמולר: התחילו את החממות 1,200.

עמיר פרץ: זה לא רשום, שהעמודה הזאת תופיע.

יוסי סמולר: הוא התכוון שבשקף הזה צריך לציין גם כמה חברות לא סיימו את החממה.

יוסי סמולר: בשקף הזה אנחנו רואים בקו הכחול את כמות הכסף המצטברת שהשקיעה המדינה עד היום בחברות חממה.

יוסי סמולר: הנקודה האחרונה מצד ימין מציינת את כמות הכסף שהושקעה עד סוף 2008.

יוסי סמולר: 500 מיליון דולר הושקע עד היום על-ידי המדינה בחברות.

יוסי סמולר: מצד שני, אם נסתכל על הקו האדום הוא מראה את כמות הכסף המצטברת שהושקע על-ידי משקיעים פרטיים באותן חברות.

יוסי סמולר: הכמות הזאת הגיע ל-2,5 מיליארד.

יוסי סמולר: זה אומר שיש פה יחס מינוף של 1 ל-5.

יוסי סמולר: על כל דולר שהשקיעה המדינה, 5 דולרים הושקעו חזרה על-ידי גופים פרטיים בחברות האלה.

עמיר פרץ: יש בעיה בנתון כזה.

עמיר פרץ: אתה צריך להחליט מתי אתה מתנתק מהחישובים האלה.

עמיר פרץ: אתה לא יכול להמשיך את זה עד אין סוף.

עמיר פרץ: כלומר, ברגע שזה הופך לחברה יצרנית לכל דבר ועניין.

רוברט אילטוב: לא, ברגע שזו חברה יצרנית הם כבר לא נתמכים יותר.

יוסי סמולר: אנחנו מדברים על חברות שעוזבות חממות, והן עדיין לא יכולות לחיות בכוחות עצמן.

יוסי סמולר: הן לא חממה, הן עזבו את החממה.

יוסי סמולר: אבל, הן חברות הזנק שעדיין לא הגיעו למצב שהן יכולות לחיות בכוחות עצמן.

יוסי סמולר: הן עדיין זקוקות לגיוסי כסף.

עמיר פרץ: מה הטווח שבו אתה מחליט שחברת הזנק סיימה?

יוסי סמולר: כשהיא מגיעה לרווחיות.

עמיר פרץ: האם זה יכול להימשך עד אין סוף?

יוסי סמולר: לא עד אין סוף, תלוי באיזה תחום.

יוסי סמולר: חברות בתחומים מסוימים כמו תוכנה, יותר קל להגיע לרווחיות, ואז זה יכול להיות גם אחרי שלוש או ארבע שנים.

יוסי סמולר: ובחברות בתחומים יותר קשים כמו בתחומי פיתוח תרופות וכאלה, זה יכול להגיע גם ל-15 שנה.

יוסי סמולר: לכן, זה מאוד תלוי באיזה תחום אתה נמצא.

יוסי סמולר: אבל, בעיקרון כשחברה מגיעה לרווחיות - למעשה, זה אולי אחד אבני הדרך הכי חשוב בחיי החברה – אז היא לא תלויה במקורות חיצוניים, והיא יכולה כבר להתחיל לחיות בכוחות עצמה.

עמיר פרץ: מהי היחסיות?

עמיר פרץ: האם יש איזושהי נוסחה ליחסיות בין ההשקעה של המדינה להשקעה הפרטית או שיש רק נוסחת מינימום?

עמיר פרץ: זאת אומרת, אם אני משקיע ואני בשלב ההזנק, על כל 10 מיליון שלך אני משקיע 100 – אתה מבסוט.

עמיר פרץ: ואם אני רוצה להשקיע רק מיליון, האם יש איזושהי נוסחת מינימום של שקל תמורת שקל?

יוסי סמולר: לא, אין נוסחת מינימום פה.

יוסי סמולר: האם אתה מתייחס לנקודת הכניסה לחממה או שאתה מתייחס בכלל?

עמיר פרץ: בכלל.

עמיר פרץ: מהי נוסחת היחסיות שאתה קובע בין השקעת מדינה להשקעת הגורם המשקיע בשלב ההזנק?

יוסי סמולר: אני לא קובע.

יוסי סמולר: בשלב שחברה נכנסת לחממה, אני, המדינה, משקיעה 85% מזה, ומבקשת מבעלי המניות הפרטיים להשקיע 15% לפחות.

יוסי סמולר: זה המינימום שאני מבקש.

עמיר פרץ: כמה זמן?

יוסי סמולר: במשך שנתיים.

עמיר פרץ: מה קורה אחר כך?

יוסי סמולר: אחר כך החממה יוצאת לדרכה.

יוסי סמולר: היא חברה פרטית לכל דבר.

יוסי סמולר: אני לא משקיע.

יוסי סמולר: אני משקיע רק בחממה.

עמיר פרץ: אתה משקיע רק בשנתיים.

עמיר פרץ: זה סיפור אחר לגמרי.

אבי ענתי: האם יש שקף שמראה רווחים ביחס להשקעה?

אבי ענתי: לא רווחים של המדינה, אלא רווחים של החברות ביחס להשקעה של המדינה.

רוברט אילטוב: חברים, תרשמו בבקשה את כל השאלות, אחרת אנחנו לא נצא מזה.

רוברט אילטוב: אני מבקש מיוסי להמשיך בהצגת השקפים הבאים ממש בזריזות.

רוברט אילטוב: למי שיהיו שאלות אני אתן זכות לשאלות והבהרות.

יוסי סמולר: קצת נתונים לגבי גיוסי כסף בהמשך.

יוסי סמולר: אם נסתכל על הנתונים באדום שם אנחנו יכולים לראות שבערך 49% מתוך החברות גייסו 500 אלף דולר לפחות.

יוסי סמולר: זאת אומרת, הגדרנו את זה כפרמטר להצלחה של חברה שמסיימת חממה.

יוסי סמולר: סך הכול, סיכויי הצלחה של 49% הם סיכויים גבוהים מאוד אם אתם משווים את זה למה שקורה בתעשיית ההיי-טק בכלל.

יוסי סמולר: השאלה איך השפיע המשבר הכלכלי על החברות שמסיימות את תקופת החממה היא נקודה מאוד עקרונית והייתי רוצה להדגיש אותה.

יוסי סמולר: קרנות הון סיכון, לצערנו, מתמקדות היום בעיקר בהשקעות המשך בחברות הפורטפוליו שלהן.

יוסי סמולר: ואם הן כבר משקיעות בחברות חדשות, אז הן משקיעות בעיקר בחברות שנמצאות בשלב הרבה יותר מתקדם, עם רמת סיכון הרבה יותר נמוכה.

יוסי סמולר: למעשה, אין היום השקעות כמעט בחברותSeed היום מצד קרנות הון סיכון.

יוסי סמולר: המשמעות היא שחברות שמסיימות היום את תקופת החממה מתקשות מאוד לגייס כסף, וחלק גדול נאלץ לצערנו להפסיק פעילות.

יוסי סמולר: אם נסתכל על כמה נתונים – תסתכלו רק על הצד השמאלי.

רוברט אילטוב: האם אתם מחליטים גם בעצמכם להפסיק את המימון?

יוסי סמולר: כן.

יוסי סמולר: קודם כל, החממה יכולה להחליט שהיא רוצה להפסיק לפעול בפרויקט.

יוסי סמולר: יש תוכנית פעולה עם אבני דרך.

יוסי סמולר: אם פרויקט לא עומד באבני דרך יש לנו בודק מקצועי שמלווה את החברה הזאת לאורך כל החממה.

יוסי סמולר: אם הוא הגיע למסקנה שהחברה לא מתקדמת כמו שרצינו, והכסף לא מושקע כמו שרצינו אז הוא ממליץ להפסיק.

יוסי סמולר: זה עולה לאישור ועדות החממות, ואנחנו מפסיקים, בוודאי.

רוברט אילטוב: כך גם לגבי החממות שלא עומדות בתנאים?

יוסי סמולר: חממות גם.

רוברט אילטוב: יש מקרים שאתם מבטלים את הזכאות?

יוסי סמולר: לא באמצע.

יוסי סמולר: אם נגמרת תקופת הזיכיון, ואנחנו מגיעים למסקנה שהחממה לא עמדה ביעדים שלה אז כמובן אפשר להפסיק.

עמיר פרץ: מה גורל ההשקעה שלך אז?

יוסי סמולר: ההשקעה שלי היא לא בחממה, היא בחברות.

עמיר פרץ: בחברה, מה קורה אם הפסקת חברה?

יוסי סמולר: אז זה הלך לטמיון.

יוסי סמולר: זה הון סיכון.

יוסי סמולר: אתם יכולים לראות שמיולי 2008 עד יוני 2009 אחוז החברות שהצליחו לגייס כסף ירד ל-34% מ-63% שנה קודם.

יוסי סמולר: זאת אומרת, יש פה ירידה ממש משמעותית ביכולת החברות לגייס כסף.

יוסי סמולר: פתרונות אפשריים שאנחנו כרגע בודקים זה לנסות להאריך את התקופה של השהות לפחות עד לסוף 2010 מתוך תקווה שאולי ישתפר המצב הכלכלי בשוק.

יוסי סמולר: כמו כן, אפשרות של הקמת קרנות של כסף פרטי עם מינוף ממשלתי כדי לעזור לחברות כאלה, ולנסות לראות אולי אפשר לתת תמריצים למשקיעי הון סיכון בכל אופן להשקיע.

רוברט אילטוב: איפה עומד המינוף עם הממשלה?

יוסי סמולר: יש כרגע כמה הצעות שהועלו, והן נבדקות בלשכת המדען הראשי.

רוברט אילטוב: האם יש לך דוגמה להצעות?

יוסי סמולר: יש גופים פרטיים שבאו ונפגשו איתנו, עם המדען כמובן, והציעו הצעה שהם יביאו כסף, והמדען ישקיע כסף.

יוסי סמולר: והם מוכנים להתחייב להתמקד בחברות שמסיימות חממה.

יוסי סמולר: זה נראה כיוון אפשרי כמובן.

יוסי סמולר: אפשר כמובן לשקול תמריצים גם למשקיעי הון סיכון להשקיע בחברות Seed שהיום כמו שהראיתי זה לא כל כך קורה.

יוסי סמולר: אפשר גם להסתכל על חממות תעשייתיות, אלה שהזכרתי קודם, כחממות המשך, ולהקים עוד חממות כאלה שתקלוטנה חלק מהחברות שמסיימות את החממות הרגילות.

יוסי סמולר: עד כאן המצגת שלי, ואני בכוונה קיצרתי.

עמיר פרץ: יש לי שאלות.

עמיר פרץ: אני מתנצל שאיחרתי, אני מניח שאמרת את זה בשקפים הראשונים.

עמיר פרץ: איפה הריכוזים הכי משמעותיים של החממות?

יוסי סמולר: זאת הפריסה הגיאוגראפית, וכמו שאתה רואה היא נמצאת פרוסה על כל פני כל המדינה, מקצרין בצפון ועד שדה בוקר בדרום.

יוסי סמולר: זאת המדיניות פחות או יותר.

יוסי סמולר: אנחנו לא רוצים לרכז חממות רק במקומות מסוימים.

יוסי סמולר: יש 26 חממות, סך הכול.

עמיר פרץ: האם החלוקה היא פחות או יותר שווה בין ה-1,209?

יוסי סמולר: כן, כפי שאתה רואה די אחידה.

עמיר פרץ: האם יש לך מקום שבו הריכוז הוא הרבה יותר גדול מבחינת היחידות הטכנולוגיות בתוך החממה?

יוסי סמולר: לא, לא.

יוסי סמולר: גם זה מפולג.

יוסי סמולר: כמו שאמרתי, יש 7,8.

עמיר פרץ: האם יש התמחות?

עמיר פרץ: איך אתה מנתב יזם של חברה של סטארט-אפ חדש לחממה כלשהי?

עמיר פרץ: האם זה לפי אזור גיאוגראפי, או לפי סוג הטכנולוגיה, לפי סוג הפיתוח?

עמיר פרץ: האם יש משהו של יתרון יחסי ביניהם?

יוסי סמולר: כל חממה בוחרת להתמחות בתחום מסוים.

יוסי סמולר: אנחנו נותנים לשוק החופשי להגדיר לעצמו במה הוא רוצה להתמקד, אלא אם כן יש חממות מסוימות שאנחנו מחליטים שהן תהיינה ייעודיות לנושא מסוים.

יוסי סמולר: יש באתר אצלנו רשימה של כל החממות עם נתוני קשר איך להתקשר לחממות, ותחומי הפעילות שלהן וכו'.

יוסי סמולר: יזם שרוצה להתקבל לחממה הוא בוחר לו קודם כל את החממה שקרובה לאזור הגיאוגראפי שלו, ולתחום העיסוק שלו וכו' וכו'.

עמיר פרץ: אתה אומר - יחסים בין החממה ליזם.

יוסי סמולר: כן, אנחנו לא מתערבים בזה.

עמיר פרץ: בהשקעה הממשלתית כשאתה מדבר על 85%, האם יש לך רף מקסימאלי?

יוסי סמולר: יש תקציב מאושר שהוא נניח שני מיליון שקל.

יוסי סמולר: המדינה משקיעה עד 85% מזה, לא יותר מזה.

עמיר פרץ: רף מקסימאלי שני מיליון לחברה.

עמיר פרץ: האם יש לך איזשהן זכויות של העברת חברה מגורם אחד לגורם שני, או שאתה לא נכנס לזה?

עמיר פרץ: זאת אומרת, המדינה לא קנתה לעצמה שום זכות כלשהי בשום שלב על המיזם עצמו בגין ההשקעה.

יוסי סמולר: לא.

עמיר פרץ: נניח וחממה מודיעה לך שהיא החליטה לסגור.

עמיר פרץ: בכל זאת השקעת שם מיליון, מיליון וחצי שקל.

עמיר פרץ: האם יש לך זכות להגיד: אני אשמר אצלי את מה שקניתם עד עכשיו.

עמיר פרץ: יכול להיות שבעוד שנתיים פתאום יסתבר שכולם רוצים לטפל בקרחת שלהם, והרעיון של המצאת איזה אנזים לשערה הקטנה בצד השני הופך למבוקש.

עמיר פרץ: הוא אצלך.

עמיר פרץ: האם יש לך מאגר של מיזמים בסטנד-אפ שהם לא עברו את הסף?

עמיר פרץ: לצערנו, הרבה פעמים הסיטואציה היא שהעיתוי הוא לא בדיוק העיתוי, וכמה שנים אחר כך מסתבר שמישהו שחשב על כך קודם נכנס לצרות צרורות, וההוא שהגיע חמש שנים לאחר מכן קטף את כל הקופה.

עמיר פרץ: מה הזכויות שלך בעסק?

יוסי סמולר: אז כן.

יוסי סמולר: אם חממה מחליטה להפסיק, עדיין יש חברות בתוך החממה.

עמיר פרץ: לא חממה, חברה.

יוסי סמולר: אם חברה מפסיקה לא סוגרים את המפתח וזהו.

יוסי סמולר: מכניסים אותה למה שנקרא תקופת הקפאה.

עמיר פרץ: מי בעל הבית של תקופת ההקפאה?

יוסי סמולר: החברה כבר הפכה להיות חברה פרטית.

יוסי סמולר: ברגע שהיא עוזבת את החממה - - -

עמיר פרץ: היא סגרה אחרי שנה, מי בעל הבית של ההשקעה הזאת?

יוסי סמולר: יש בעלי מניות.

יוסי סמולר: יש את החממה שהיא בעלת מניות שם, יש משקיעים אחרים שהשקיעו.

עמיר פרץ: אבל, הכסף הוא שלך.

יוסי סמולר: לי אין.

רוברט אילטוב: המדינה נותנת הלוואה.

יוסי סמולר: המדינה לא מחזיקה מניות בחברות.

יוסי סמולר: זה הלוואה, כן.

עמיר פרץ: אני שאלתי אותו מה קורה עם הכסף במהלך השנתיים, והוא אמר שזה יורד לטמיון.

רוברט אילטוב: לא, יש סיכון שהכסף ירד לטמיון.

רוברט אילטוב: אבל, זו בעצם הלוואה.

יוסי סמולר: אתה החסרת אולי את הפרק שאני דיברתי עליו, על תמורת המענק שאנחנו נותנים.

עמיר פרץ: אגב, אין לי בעיה עם תפיסה שאומרת שמשקיעים הרבה כסף בהנחה ש-X ממנו יורד לטמיון.

עמיר פרץ: לוקחים סיכון כדי להניע דברים.

עמיר פרץ: אני בעד התפיסה.

עמיר פרץ: אני רק אומר, אם בכל זאת מישהו הלך, למי שייך המידע הזה?

יוסי סמולר: קודם כל, התשובה היא כן.

יוסי סמולר: לוקחים פה סיכון, וחלק מההשקעות האלה יורדות לטמיון.

יוסי סמולר: יש בכל אופן מנגנון היום שתמורת הכסף שהמדינה נותנת הלוואה לחברה - המדינה לא רוצה להחזיק מניות, אז היא נותנת את המניות האלה לחממה.

יוסי סמולר: אבל, היא משעבדת אותן תחת השם של המדינה.

יוסי סמולר: כל עוד הכסף לא מוחזר למדינה, השעבוד לא מוסר.

יוסי סמולר: חברה כזאת שמפסיקה את הפעילות, אם בשלב מסוים היא ממשיכה, והחממה רוצה לממש את המניות שלה היא צריכה להחזיר לנו את ההלוואה כדי שהשעבוד יוסר.

רוברט אילטוב: אני אשמח מאוד אם תוכל לחזור על השקף של החזר ההלוואות, ולתת לנו פירוט קצת יותר לעומק.

רוברט אילטוב: למעשה, זוהי השאלה שעלתה פה.

רוברט אילטוב: אם אנחנו נותנים את הכסף, כמה כסף חוזר, ואיך הוא חוזר?

רוברט אילטוב: וכן, לאן הוא הולך כשהוא חוזר?

יוסי סמולר: החזר ההלוואות מתבצע היום בשני אופנים.

יוסי סמולר: האחד הוא החזר יזום על-ידי החממה.

יוסי סמולר: השני, החזר כתוצאה ממכירת מניות של החממה בחברה.

יוסי סמולר: כמו שאמרתי, שיעבוד על המניות לא יוסר עד שהיא לא תחזיר לנו את הכסף.

יוסי סמולר: אלה שני האופנים.

יוסי סמולר: אני אדלג על הסעיף השני מפני שהוא פחות רלוונטי לכרגע.

יוסי סמולר: נסתכל על הסעיף השלישי.

יוסי סמולר: למעשה, עד סוף שנת 2009 החממות היו אמורות להחזיר הלוואות שניתנו ל-31 חברות בהיקף של 81 מיליון שקל.

יוסי סמולר: בפועל, החממות החזירו הלוואת עבור 6 חברות, בהיקף כולל של 14 מיליון שקל.

יוסי סמולר: למעשה, למעט חברה אחת, ההלוואות עבור כל יתר החברות הוחזרו בעקבות אקזיט.

יוסי סמולר: זאת אומרת, כשהחממה מימשה את המניות שלה בחברה, אז היא החזירה את ההלוואה למדינה.

רוברט אילטוב: מה קורה עם 25 החברות האחרות?

יוסי סמולר: עדיין נשארות פתוחות, ובמקרה הזה יש למדינה אופציה לממש את המניות המשועבדות אם היא רוצה - זה לגבי שאר החברות.

רוברט אילטוב: מה קורה עם התקציב שמתקבל בחזרה?

יוסי סמולר: כסף שמתקבל חזרה חוזר חזרה למדען הראשי.

עמיר פרץ: הכסף שלך ממוחזר כל שנה, או שאתה מקבל תקציב נוסף?

יוסי סמולר: לא.

יוסי סמולר: הכסף שמתקבל הוא חלק מהתקציב שניתן לי.

עמיר פרץ: זו המסגרת שלך שאיתה אתה צריך לנוע בהחזרים?

עמיר פרץ: אתה לא מקבל תוספות?

יוסי סמולר: לא מקבל תוספות.

עמיר פרץ: גם אם אתה מוכיח שחלק ירד לטמיון לא משלימים לך את האמבטיה?

יוסי סמולר: לא, נותנים לי כל שנה תקציב מסוים שמחליטים שהוא יהיה התקציב לתוכנית החממות.

עמיר פרץ: יש לך כל שנה תוספת?

יוסי סמולר: בוודאי, כן.

יוסי סמולר: יש לי כל שנה תקציב.

יוסי סמולר: לפעמים הוא יותר קטן, לפעמים הוא יותר גדול.

עמיר פרץ: לא חשוב, יש לך תוספת למסגרת.

יוסי סמולר: כן, בוודאי.

עמיר פרץ: זאת אומרת, אם יהיה החזר טוב אנחנו יכולים בעוד חמש שנים לעמוד במצב שהמחזור שלך גם מיליארד דולר.

יוסי סמולר: לא, זה תלוי באגף התקציבים.

רוברט אילטוב: זה חוזר למדען הראשי שקובע את המדיניות.

עמיר פרץ: האם הוא לוקח את מה שאתה מחזיר לצרכים אחרים?

רוברט אילטוב: יש ענפים נוספים שפועלים.

יוסי סמולר: בהחלט יכול להיות.

עמיר פרץ: לפחות הוא צריך להתחייב במקביל לשמור על המסגרת של ה-500 מיליון שתהיה פחות או יותר בפעילות קבועה, כן או לא? אני רוצה להבין, אני מצטער שאני נכנס לכם לבוכהלטריה הפנימית של המדען הראשי, אבל זה הקובע.

עמיר פרץ: זה הרי הכסף הכי נזיל שיש לכם, זה לא כסף שחוזר לאוצר.

עמיר פרץ: זה לא כמו דוחות המשטרה שהולכים לאוצר ואחר כך הוא צריך להתחשבן איתם.

עמיר פרץ: יש לך פה כסף נזיל מאוד שהוא גם גמיש, והמדען הראשי יכול לעשות בו הרבה מאוד.

יוסי סמולר: לשכת המדען הראשי כשהיא מציבה לי תקציב, היא לוקחת בחשבון גם תצפית של כמה כסף יוחזר חזרה, וזה חלק מהתקציב שעומד לרשותי.

עמיר פרץ: עזוב את הטכניקה, אותי מעניין אם המדען הראשי נוקט מבחינתי, לא מבחינתך, במדיניות נכונה, כן או לא.

עמיר פרץ: מה זה מדיניות נכונה מבחינתי?

עמיר פרץ: שיש אמבטיה.

עמיר פרץ: נניח, 500 מיליון דולר זה המחזור שלך בעשר שנים.

עמיר פרץ: אחד יוצא, נשאר לך כסף, נכנס וכו', ואתה מתנהל.

עמיר פרץ: אתה אומר: אבל, אם חזר לי יותר מידיי?

עמיר פרץ: למדען הראשי יש עודף.

עמיר פרץ: אבל, לפחות אם יש לך חוסר אז שימלא לך את העסק.

עמיר פרץ: אם הוא מתחייב שיש איזה רף מינימאלי שממנו לא יורדים, זה בסדר – אין לי בעיה.

עמיר פרץ: אם יש הרבה מימושים זכותו המלאה לקחת את זה לצרכים אחרים, וזה לגיטימי, וזה בסדר גמור.

עמיר פרץ: אבל, שלא יהיה מצב שהוא לוקח לצרכים אחרים, ולאט לאט בעוד חמש שנים נראה שהשקף שלך מדבר על מחזור כולל של 400 מיליון ולא 500.

יוסי סמולר: ממה שנמסר לי מלשכת המדען הראשי, כסף שחוזר מהחזר הלוואות חוזר חזרה לתוכנית החממות.

עמיר פרץ: בסדר גמור.

רוברט אילטוב: יוסי, תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני רוצה בכל אופן להבהיר שזוהי הפעם הראשונה שהדיון הזה הוא כזה רחב ועמוק בנוגע לחממות.

רוברט אילטוב: החממות הוקמו באמת לצורך קליטת עלייה, והיום הן יותר רחבות.

רוברט אילטוב: הן קולטות גם את הישראלים, והחממות הן בעצם היום אחד הדברים שבאמת נותן פתרון לחברות הזנק שהן בתחילת דרכן.

רוברט אילטוב: אנחנו מאוד מוגבלים בזמן, אנחנו צריכים לסיים בשעה 10:30.

רוברט אילטוב: לכן, אני מבקש לדבר מאוד בתמצות.

רוברט אילטוב: לידיה לזנס נמצאת?

רוברט אילטוב: לא.

רוברט אילטוב: האם יש פה נציג של המדען הראשי, או ממשרד התמ"ת?

קריאה: ממשרד התמ"ת.

קריאה: אני לא יודע אם אני יכול לדבר בשם המדען הראשי במקרה הזה.

רוברט אילטוב: חיים קופנס, בבקשה.

חיים קופנס: שמי חיים קופנס, אני שותף עצמאי בקרן הון סיכון JVPשהיא גם בעלים של חממה בשם JVP סטודיו, ומטעם הקרן אני מנהל את החממה.

חיים קופנס: ברשותכם, הייתי רוצה להתייחס בכמה מילים לתוכנית החממות, ואולי להעיר כמה הערות.

רוברט אילטוב: אנחנו שמענו את הצד האחד, והיינו רוצים לשמוע ממך אם יש איזשהן בעיות בירוקראטיות, צווארי בקבוק, נושאים שצריך לתקן.

רוברט אילטוב: אנחנו נשמח להתייחס לזה.

חיים קופנס: בשמחה.

חיים קופנס: קודם כל, לפני שאני אדבר על בעיות אני רוצה לתת קצת שבחים.

עמיר פרץ: קודם כל, תאר לנו איפה נמצאת החממה הזאת, כמה חברות יש בה, ומהי הפעילות.

עמיר פרץ: אחר כך תעבור לשבחים.

חיים קופנס: החממה נמצאת כאן בירושלים.

חיים קופנס: אנחנו פעילים מזה שש שנים.

חיים קופנס: יש לנו כיום שלוש וחצי חברות שהן אקטיביות.

חיים קופנס: החצי היא חברה שנמצאת לקראת סיום דרכה.

חיים קופנס: המטרה שלנו היא לבצע בערך ארבע השקעות חדשות מידי שנה.

חיים קופנס: התחלנו עכשיו את תקופת הזיכיון השלישית שלנו.

חיים קופנס: זאת אומרת, סיימנו שתי תקופות זיכיון של שלוש שנים.

חיים קופנס: כמו שיוסי אמר, אנחנו חממה ששייכת לגוף פרטי, לקרן הון סיכון.

עמיר פרץ: על מה אתה מדבר?

עמיר פרץ: האם אתה מדבר על מוצרי אנימציה וכו'?

חיים קופנס: ההתמקדות שלנו היא בתוכנה.

עמיר פרץ: אתה מדבר על חממה שמתעסקת באנימציה ובסרטים?

חיים קופנס: היא עוסקת גם באנימציה ובסרטים.

חיים קופנס: ההגדרה שלנו היא התעסקות בתוכנה בתחומים של מדיה, כאשר המדיה יכולה להיות אנימציה וסרטים בצד אחד, משחקים בצד השני, אינטרנט בצד השלישי.

חיים קופנס: אבל, גם תוכנות.

עמיר פרץ: מי היזם מאחורי העניין?

חיים קופנס: הראל מרגלית.

עמיר פרץ: אה, זה של הראל מרגלית.

עמיר פרץ: ביקרתי שם, ועכשיו יש לי מושג.

חיים קופנס: קודם כל, אני חושב שתוכנית החממות, וצריך לציין את זה לשבחה, היא אחת התוכניות החשובות ביותר שהמדען הראשי מפעיל.

חיים קופנס: המטרה של התוכנית הזאת היא לטפל בכשלי שוק, ובעצם לטפל בשני מקרים.

חיים קופנס: מקרה שבו כסף פרטי לא מוכן להשקיע כיוון שמצב החברה שבה אנחנו מדברים הוא מסוכן מידיי, ומצב שני הוא בעצם מצב שבו ניתן לממש, או ניתן למנף אחר כך את הכסף הציבורי על בסיס כסף פרטי שישקיע בחברה לאחר מכן.

חיים קופנס: כמה מילים עלינו כדי להסביר את שתי הנקודות האלה.

חיים קופנס: כמו שאמרתי, אנחנו מפעילים קרן הון סיכון, קרן שהיא פרטית לחלוטין.

חיים קופנס: אבל, כשאנחנו מסתכלים על מיזם ואותו אנחנו מפנים לחממה, זה מיזם שאנחנו לא מוכנים להשקיע בו דרך הקרן.

חיים קופנס: אנחנו לא מוכנים להשקיע בו כי הצוות לא מגובש, כי השוק לא מוכח, כי המוצר עדיין לא קיים.

חיים קופנס: לפעמים, כל מה שיש ליזמים זה מצגת Power Point.

חיים קופנס: אנחנו כן מוכנים להשקיע במיזם הזה דרך - - -

עמיר פרץ: הקרן חופפת חממה?

חיים קופנס: הקרן משקיעה בפרויקטים שהם בוגרי חממה.

עמיר פרץ: האם יש לכם, לקרן, לא לחממה, פרויקטים נוספים?

חיים קופנס: ודאי, הקרן עצמה היא קרן הון סיכון, והיא משקיעה בפרויקטים גם בארץ וגם בחו"ל שנמצאים לרמת בשלות מסוימת.

עמיר פרץ: או,קיי, אתה לא שם את כל הביצים שם.

חיים קופנס: לא, בוודאי שלא.

חיים קופנס: חלק מההשקעות בקרן זה בפרויקטים שהם בוגרי חממה.

חיים קופנס: כשפרויקט מגיע אלינו אנחנו בעצם שוקלים את השיקול של הסקטור הפרטי, האם אנחנו רוצים להשקיע בו דרך הקרן במידה והפרויקט הזה הוא מוכח, ויש לו כבר את כל הקריטריונים להשקעה, או האם אנחנו מפנים אותו לחממה במידה ואנחנו רוצים למנף את הכסף הציבורי על בסיס ההשקעה שלנו לפרויקטים שמטבע הדברים שלהם הם מאוד מסוכנים?

חיים קופנס: אני יכול להגיד שבפרויקטים שאנחנו משקיעים בהם דרך החממה אנחנו לא היינו משקיעים אלמלא הזיכיון של החממה.

חיים קופנס: זאת אומרת, זה בעצם החשיבות של אותה חממה.

חיים קופנס: במבחן התוצאה – ויוסי קודם הראה את השקף של המינוף של הכסף הפרטי לעומת הכסף הציבורי, אני חושב שזה שקף מאוד חשוב, וחייבים להסביר אותו.

חיים קופנס: ההסתכלות כאן באה ואומרת דבר כזה.

חיים קופנס: יש לנו כסף ציבורי שגרם ללידה של חברות.

חיים קופנס: החברות האלה לא היו נולדות אלמלא הכסף הציבורי, ועכשיו השאלה היא כמה כסף פרטי זרם לתוך אותן חברות בהשקעות המשך?

חיים קופנס: במקרה שלנו, דרך אגב, אנחנו יכולים להציג סטטיסטיקה שאומרת שכל דולר ציבורי יצר 20 דולר פרטיים.

חיים קופנס: אנחנו נמצאים במצב שהוא הרבה מעל לממוצע שאותו יוסי הציג, כך שבעצם אנחנו יכולים להראות גיוסים של בערך 80 ומשהו מיליון דולר על בסיס ההשקעה הממשלתית בחברות בתחילת הדרך שלהן.

חיים קופנס: זהו בעצם המבחן מנקודת ראות המדינה.

חיים קופנס: זה גם בעצם המבחן מטעמנו שבודק למה כדאי לנו להיות בעלים של חממה.

חיים קופנס: עוד פרמטר אחד חשוב, ובזה אני אסיים את השבחים, זה שאקזיט אחד שהיה לנו בתוכנית החממות כיסה בעצם את כל ההשקעה הציבורית.

חיים קופנס: זאת אומרת, ההחזר למדינה שאנחנו החזרנו כתוצאה ממכירה של חברה אחת מתוך כל ההשקעות שעשינו החזיר את ההשקעה הציבורית בכל החברות כולן שבהן בעצם המדינה השקיעה דרך הפלטפורמה שלנו.

חיים קופנס: כך, שבעצם מנקודת ראות המדינה, יתר ההשקעות הולכות להיות רווח אמיתי.

חיים קופנס: עכשיו הגענו לשאלה מה צריך לעשות הלאה?

חיים קופנס: לפני כשבע שנים התחילה הפרטה של חממות, ומה שבעצם הופרט זה הזיכיון לתפעול חממה.

חיים קופנס: מה שבעצם לא נגמר, ולא נגמר עד היום, זה ההסתכלות של הרגולאטור, של המדינה, על החממות כעל גוף שצריך לדווח למדינה, וכעל גוף שהמדינה בעצם עוסקת בניהול מאוד מאוד אקטיבי של הפעילויות שלו.

חיים קופנס: זה מתחיל מדברים מאוד קטנים.

חיים קופנס: אנחנו,למשל, צריכים לבקש אישור מהרגולאטור, מהמדינה, על נסיעה של חברה לחוץ לארץ.

חיים קופנס: זאת אומרת, כדי שהנסיעה הזאת תהיה מוכרת ותופיע במסגרת תקציב שהמדינה מוכנה להשתתף בו, צריך לבקש אישור.

חיים קופנס: למה?

חיים קופנס: כי פעם ב-1990 כשהתוכנית הזאת התחילה, נסיעות לחוץ לארץ היה מצרך נדיר שנתפס כלוקסוס.

חיים קופנס: היום אני לא חושב שיש מישהו שמתייחס לזה כאל לוקסוס.

חיים קופנס: אלו נסיעות עבודה לכל דבר.

חיים קופנס: אם כן, יש דברים קטנים.

חיים קופנס: אבל, יש גם דברים גדולים.

חיים קופנס: הדבר הגדול המרכזי הוא נושא של החזר ההלוואות לאחר שש שנים שזה נושא שמאוד מפריע לקיומן של חברות, כי אנחנו היום בעצם נמצאים היום בסוף הגל הראשון של ההשקעה של החממות המופרטות.

חיים קופנס: הרבה מאוד חברות מתחילות לסיים את אותו מחזור של שש שנים, וכמו שיוסי אמר, או הראה בשקפים שלו, הרבה מאוד חברות נמצאות היום במצב שבו הן צריכות להחזיר את ההלוואה.

חיים קופנס: בעולם שבו אנחנו פועלים, מקובל שחברה מבשילה אחרי שמונה שנים.

חיים קופנס: לפעמים, אחרי עשר שנים.

חיים קופנס: בעולם של ציוד רפואי זה יכול לקחת הרבה יותר זמן.

רוברט אילטוב: האם יש לכם דיאלוג בנושא הזה עם המדען הראשי?

חיים קופנס: יש לנו דיאלוג, וצריך לפתור את הבעיות האלה, כי אחרת הבעיות האלה מייצרות בירוקרטיה מצד אחד, ומחסומי כניסה מהצד השני לתוכנית החממות.

רוברט אילטוב: מהי ההצעה שלכם היום?

עמיר פרץ: אתה בטוח שתחזיר בעוד שנתיים, או שתבוא בעוד שנתיים ותגיד ששמונה לא מספיק?

עמיר פרץ: דבר איתנו ישר, אנחנו נדבר עם התמ"ת על כל נושא.

עמיר פרץ: אבל, שיהיה הגיוני.

חיים קופנס: אני מסתכל על הדברים מנקודת ראות של קרן הון סיכון, ואני מסתכל על הסטטיסטיקה של קרן.

עמיר פרץ: אתה התחייבת לפני שש שנים בחוזה.

עמיר פרץ: אתה יכול להגיד שהמשבר הכלכלי האחרון יצר מצב חדש, ושאתה מבקש להתחשב, ושיעשו פריסה יותר ארוכה.

עמיר פרץ: זה הגיוני, וזה בסדר.

עמיר פרץ: אתה לא יכול להגיד שהנורמה מהיום תהיה לפי מדד סיכון כלשהו.

עמיר פרץ: אתה יכול להגיד: תחלקו תחומים.

עמיר פרץ: תחום הרפואה יהיה עשר שנים, תחום ההיי-טק יהיה ארבע שנים - זה בסדר.

עמיר פרץ: אל תעשה שינוי חוזים בדיעבד עם המדינה כי זו שיטה שאני לא אוהב.

עמיר פרץ: קודם כל, היזמים חותמים, ואחר כך אומרים: בסדר, כשיגיע הרגע להחזיר נבוא ונגיד: כן יכולים, לא יכולים.

עמיר פרץ: אין בזה היגיון.

חיים קופנס: אני חלילה לא חושב שצריך לשנות פה חוזים בדיעבד.

עמיר פרץ: אני בעדכם, אבל אני גם צריך להגן על האינטרסים של המדינה.

רוברט אילטוב: בשביל זה שאלתי אם יש דיאלוג.

רוברט אילטוב: אם לא היה דיאלוג אז בטח המדען הראשי לא היה מסכים לזה.

יוסי סמולר: יש דיאלוג, ואנחנו בוחנים עכשיו כל מיני דברים.

חיים קופנס: קודם כל, קיים דיאלוג.

חיים קופנס: שנית, אף אחד לא בא ואומר: אנחנו רוצים לשנות חוזים בדיעבד.

חיים קופנס: אנחנו באים ואומרים שני דברים.

חיים קופנס: אנחנו באים ואומרים דבר אחד.

חיים קופנס: כיום יש משבר כלכלי מאוד קשה, ובמצב שבו המדינה תבקש החזר ההלוואות, מה שיקרה בסופו של דבר זה שהמדינה תמצא את עצמה מחזיקת מניות בהרבה מאוד מהחברות האלה כי ההלוואות לא יוחזרו, וכתוצאה מכך המדינה תקבל את המניות.

חיים קופנס: ואז בעצם אנחנו מעבירים את הכדור של ניהול אותן חברות למדינה, והמדינה לא אמורה להתעסק בזה.

חיים קופנס: זה דבר אחד, ולכן נקודתית צריך לפתור את זה.

חיים קופנס: מנקודת ראות של מה קורה הלאה, אנחנו באים ואומרים את הדבר הבא.

חיים קופנס: המספר שש שנים הוא מספר שרירותי.

חיים קופנס: אין לו איזושהי משמעות מיוחדת.

חיים קופנס: כשמסתכלים על הסטטיסטיקה של השקעות הון סיכון אז המספר הזה בעצם לא קיים.

חיים קופנס: קרנות הון סיכון עובדות על מחזורים של שמונה ושל עשר שנים.

חיים קופנס: ולכן, כשאנחנו מסתכלים על חוזים שצריכים להיחתם הלאה, אחד הדברים שצריך לעשות זה לשנות את המדיניות, ולבוא ולהגיד - - -

עמיר פרץ: אל תציג את זה כך, כי אני למשל לא אסכים.

עמיר פרץ: תציג את זה שבגלל שהיה משבר כלכלי השנה, אתם חושבים שצריך לעשות grace של עוד שנתיים – בסדר.

עמיר פרץ: אל תגיד לי פתאום שמה שהיה נכון תכנונית לפני שש שנים, פתאום הוא לא נכון.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת עמיר פרץ, הבעיה היא שבאוצר היום לא מכירים במשבר הכלכלי.

עמיר פרץ: לא משנה.

עמיר פרץ: זו חברת הון סיכון שהיא גם משקיעה בעולם.

רוברט אילטוב: אני לא יודע אם העמדה הזאת לבדה תספיק לאוצר.

עמיר פרץ: לי היא תספיק.

עמיר פרץ: אני משתכנע מזה, ולא מהדרך האחרת.

חיים קופנס: אז אני אשמח לשכנע אותך בזה.

חיים קופנס: דברים נוספים שצריך לטפל בהם, וגם על הנקודה הזאת יוסי העיר הם בעצם כשל השוק המתמשך שקיים היום.

חיים קופנס: קיים היום כתוצאה מהמשבר הכלכלי שבו אנחנו נמצאים כשל שוק של השקעות בכלל.

חיים קופנס: לא רק השקעות חממה, אלא השקעות בכלל של קרנות הון סיכון.

חיים קופנס: אנחנו רואים שכמות הכסף שזמינה בארץ להשקעות הולכת ויורדת.

חיים קופנס: הקרנות החדשות שמגויסות הן יותר קטנות, וכתוצאה מכך הן הרבה יותר סלקטיביות.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, צריך להשקיע עוד ישיבות יחד איתך.

עמיר פרץ: אני התחלתי במאבק להקים את החממות הראשונות כשהמדענים הראשונים הגיעו.

עמיר פרץ: אני חושב שזה נושא מאוד מאוד חשוב.

רוברט אילטוב: זה ישיבה ראשונה בנושא הזה, ובטח יהיו עוד ישיבות.

רוברט אילטוב: אנחנו נבחן את הדברים.

רוברט אילטוב: ואם יהיה צורך להתערב מול האוצר ומול התמ"ת, אנחנו נעשה זאת.

עמיר פרץ: חשוב מאוד.

חיים קופנס: כתוצאה מאותו כשל שוק שקיים אנחנו צריכים התערבות של מנגנון המדען הראשי לטיפול בחברות שהן מצד אחד בוגרות חממה, ומצד שני גם חברות צעירות שהן לא בוגרות חממה שהן חברות מצליחות.

חיים קופנס: חלקן חברות שהן מוכרות.

חיים קופנס: הן מוכרות כבר במספר מיליוני דולרים.

חיים קופנס: הן הגיעו לשוק.

חיים קופנס: אבל, החברות האלה פשוט ימותו.

עמיר פרץ: אתה מתריע על משהו ריאלי?

חיים קופנס: בוודאי.

עמיר פרץ: אתה לא מדבר על תוכנית צופה פני עתיד.

חיים קופנס: היום.

חיים קופנס: זה קורה היום, זה לא יכול לקרות.

חיים קופנס: היום יש חברות מוצלחות שמוכרות במיליון דולר, בשני מיליון, בעשרה מיליון דולר, שנסגרות כתוצאה מהעובדה שכמות ההוצאות שלהן גדולה מכמות המכירות.

חיים קופנס: הן עדיין לא רווחיות.

חיים קופנס: אין מנגנונים מספיק משוכללים כדי לטפל במצב הזה.

חיים קופנס: יש כאן כשל שוק שחייבים לטפל בו.

עמיר פרץ: הצגת את הדברים יפה מאוד.

רוברט אילטוב: יהיה גם דיון בנושא קרנות הון סיכון שהוא גם כן דיון מרתק בפני עצמו.

רוברט אילטוב: תאמין לי שאנחנו ניכנס לזה לעומק.

רוברט אילטוב: הדובר הבא הוא שלמה וקס, בבקשה.

רוברט אילטוב: אחרי זה אני אשמח לשמוע נציג של חברה שנמצאת בתוך חממה.

רוברט אילטוב: האם יש פה מישהו כזה?

רוברט אילטוב: אין פה.

שלמה וקס: אני רוצה להמשיך את דבריו של חיים.

שלמה וקס: קודם כל, אפשר להאריך את החזר ההלוואה – לא קרה שום דבר.

שלמה וקס: המניות משועבדות, ואם אני מצליח להחזיק את החברה חיה כתוצאה מזה, ולא סוגר איתה, אז לא קרה למדינה שום דבר.

שלמה וקס: התנאים נשארים אותו הדבר.

עמיר פרץ: מה שאתם דורשים הוא בסדר.

עמיר פרץ: אבל, המדינה רוצה את זה כדי לתת לחממה אחרת.

שלמה וקס: אני לא מייצג את החממות, אני מייצג את תעשיית האלקטרוניקה והתוכנה.

עמיר פרץ: אילו היית מייצג היום חברות חדשות שעומדות בפתח ואין תקציב, אז היית אומר: תממשו מול אחרים.

עמיר פרץ: לכן, יש פה מטוטלת.

עמיר פרץ: אני מציע – דברו על משבר זמני.

שלמה וקס: חבר הכנסת פרץ, הבאתי לכאן בכוונה חבר נשיאות שלנו שהוא בוגר חממה שמוכר היום - - -

עמיר פרץ: שלמה, אני בעדכם.

עמיר פרץ: אבל, אני מודאג מזה שאתם מציגים את זה בדרך שלא תעברו את הסף.

עמיר פרץ: אני מנסה להיות הקטגור שלכם כדי שתמצאו את הסנגוריה הכי טובה.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת פרץ, אני מסכים איתך.

רוברט אילטוב: אבל, בוא ניתן להם לדבר.

לוקה ברקוביץ: יש איזושהי טעות למר פרץ.

לוקה ברקוביץ: קודם כל, אני מתנצל הייתי בוועדת המדע והטכנולוגיה.

לוקה ברקוביץ: אני חבר נשיאות איגוד תעשיית האלקטרוניקה, ובוגר חממה.

לוקה ברקוביץ: החוב נשאר חוב, לא קשור לחברות החדשות.

לוקה ברקוביץ: להיפך, אתה יכול לעזור אחרי שש שנים.

לוקה ברקוביץ: מר פרץ, זה כמו שיש לי חוב אליך של מאה שקל, ואתה אומר:

לוקה ברקוביץ: אם אתה לא משלם עד מחר, אני מוותר על החוב.

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: אתה הבן שלי, ויש לי בן אחר שהבטחתי לו שכשאתה תחזיר לי, אני אתן לו.

עמיר פרץ: אבל, אין לי איך לתת לו, ואין לי מאיפה לגייס.

עמיר פרץ: המדען הראשי לא נותן לו תוספת.

לוקה ברקוביץ: זה כסף שלא חוזר.

עמיר פרץ: כן חוזר.

שלמה וקס: אם אני איאלץ לסגור עכשיו את החברה שלו, בין כה וכה הכסף הזה לא חוזר.

שלמה וקס: אני רוצה כן להחזיר את הכסף הזה.

שלמה וקס: זה ייקח עוד שנה, או עוד שנתיים, כפי שאמר חיים.

שלמה וקס: יש היום מצוקה אמיתית.

שלמה וקס: אנחנו באיגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה הצגנו גם לחשב הכללי, והצגנו גם לאוצר - יש היום כשל שוק במדינת ישראל, אני אקרא לזה קרנות הון ביניים.

שלמה וקס: כי החברה הזאת שהוא מציג שאין לה את המימון, או אם ללוקה חס וחלילה אין את המימון, אם היתה קרן בתמיכה של המדינה שמשקיעה בחברות שעדיין הן לא מראות רווחים אמיתיים כי יש להן השקעות עבר, אבל הן מוכרות, ונותנים להן עכשיו הון ביניים שימשיכו לפתח כדי להגיע לבשלות ולהתפתח – יש היום כשל שוק במדינת ישראל בנושא הזה, ואין קרנות לא Private equity, ולא שום דבר שהן ממשיכות.

שלמה וקס: קרן הון סיכון סיימה את התפקיד שלה, אין – החברה מוכרת, נאלצים לסגור אותה אם לא נדע לעשות את זה.

שלמה וקס: אלו שתי נקודות חשובות כדי לעודד את התעשייה, ולהקים כאן תעשייה אמיתית, ולא לעשות אקזיטים מייד.

לוקה ברקוביץ: ב-2004 התחלנו עם חברה אחת, אדם אחד, ועכשיו אנחנו נותנים פרנסה לשלושים משפחות רק בזכות החממות.

לוקה ברקוביץ: יש גם חממה אחרת שאמרו לי שאני יכול לתת את השם, בשם קסניה בקריית גת, קרוב אליך.

עמיר פרץ: קריית גת היתה אחת הראשונות שהוקמו בארץ.

לוקה ברקוביץ: מתוך 22 פרויקטים שקיבלו מימון, קיימים היום 20.

לוקה ברקוביץ: יש להם גם יכולת ניהולית.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: איתי זנדבנק, בבקשה.

איתי זנדבנק: אני איתי זנדבנק, אני מנהל את המדגרה של פלטוניקס - מדגרה בהשאלה מחממה.

איתי זנדבנק: אנחנו משקיעים בחברות על-ידי פיתוח תוכנה.

איתי זנדבנק: אנחנו מפתחים תוכנה, ומקבלים אחזקות.

איתי זנדבנק: אנחנו לא מקבלים מימון ממשלתי, אנחנו לא מקבלים תקציבי מדען.

איתי זנדבנק: הכול כסף פרטי.

איתי זנדבנק: רוב החברות שלנו הן חברות תוכנה.

איתי זנדבנק: הניסיון שלנו מראה שיזמים די נרתעים מלגשת לחממות, גם במצב הקשה של השנתיים האחרונות.

איתי זנדבנק: יזמים מעדיפים להביא כסף מחברים, ולנסות להרים את החברה.

איתי זנדבנק: אבל, ממש חוששים מלגשת לחממה.

רוברט אילטוב: מה הסיבה?

עמיר פרץ: מה אתה מפתח?

עמיר פרץ: מה אתה עושה?

איתי זנדבנק: אנחנו חברת תוכנה, ואנחנו מפתחים עבור חברות סטארט-אפ את המערכות שלהן.

איתי זנדבנק: זה תלוי בחברות.

איתי זנדבנק: יש לנו חברה שעוסקת בגיוס תרומות באינטרנט.

איתי זנדבנק: יש לנו חברה שמתעסקת במכירות באינטרנט.

איתי זנדבנק: אנחנו לא חממה, שאלנו את המושג.

איתי זנדבנק: אני בעצם סוג של משקיע פרטי.

איתי זנדבנק: אני משקיע סכומים של מאות אלפי דולרים כמו משקיעים פרטיים.

איתי זנדבנק: מגיעות אלינו חברות בשלב מאוד ראשוני, בעצם אותו שוק שהחממות פונות אליו.

איתי זנדבנק: היזמים אצלנו פשוט נרתעים מחממות.

איתי זנדבנק: יש הרבה יזמים שמנסים להשיג תקציבי מדען, ומקבלים תקציבי מדען.

איתי זנדבנק: אבל, באופן ישיר, בלי התיווך של החממות באמצע.

איתי זנדבנק: החששות עד כמה שאני מכיר אותן - ואני מכיר את עשרות החברות שאני נתקל בהן, אבל לא את כל התעשייה - הם מהמעמסה של החממה, מהתשלומים שהם צריכים להוציא עבור השירותים שהחממה נותנת שאפשר להשיג במקומות אחרים.

רוברט אילטוב: האם החממה לא מספקת את זה בחינם לחברות שעוברות?

יוסי סמולר: היא גובה תקורה עבור השירותים שהיא נותנת.

יוסי סמולר: זה הדבר היחיד שהיא גובה מהיזמים.

יוסי סמולר: כל השאר הם לא צריכים.

רוברט אילטוב: מה גובה התקורה?

יוסי סמולר: עד 20% משכר העבודה בחברה.

רוברט אילטוב: האם זה לא התחייבות במכרז של החממה כהשקעה של החממה בחברות?

יוסי סמולר: לא, לא.

יוסי סמולר: החממה משקיעה בתפעול השוטף של ה- - -

עמיר פרץ: 20% מהשכר של מי?

יוסי סמולר: של העובדים בחברה הזאת.

יוסי סמולר: יש חברה שהיא מקבלת שירותים בחממה, החממה רשאית לגבות עבור השירותים שהיא נותנת עד 20% משכר העבודה של העובדים.

עמיר פרץ: איזו מין נוסחה זו?

יוסי סמולר: אלו חוקים שקיימים כבר שנים.

רוברט אילטוב: במה מתבטאת בעצם ההשקעה של החממה?

יוסי סמולר: היא משקיעה הרבה יותר מזה בחממה עצמה, וגם במימון המשך, בהלוואות גישור, בהשקעות.

רוברט אילטוב: אבל, רוב הכסף שם זה שכר עבודה.

לוקה ברקוביץ: בגלל שאני בוגר אני קצת מכיר את זה.

לוקה ברקוביץ: זה לא 20% מהשכר, זה רק מספר להשוואה.

לוקה ברקוביץ: זה כולל את שכר הדירה, זה כולל את הנהלת חשבונות.

לוקה ברקוביץ: יוסי, תסביר.

יוסי סמולר: ודאי.

יוסי סמולר: סליחה, כשאני אומר תקורות זה עבור הכול, עבור שכר דירה, עבור - - -

עמיר פרץ: הבנתי מצוין.

עמיר פרץ: אתה נותן את מכלול השירותים של ניהול, אחזקה – הכול.

עמיר פרץ: אבל, נוסחת הגבייה שלך היא 20% מהשכר.

עמיר פרץ: למה לא 20% מהמחזור?

לוקה ברקוביץ: המחזור יותר גדול.

עמיר פרץ: יכול להיות.

עמיר פרץ: אז זה יהיה 10% מהמחזור.

עמיר פרץ: לגבי השכר – יכול להיות שאחד מחזיק רק עובד אחד, ואחד מחזיק עשרה עובדים.

לוקה ברקוביץ: כן, אבל השכירות זה אותו שכירות, והשירות זה אותו שירות, הנהלת החשבונות.

עמיר פרץ: צריך להיות חלק מאיזה פעילות, ולא איזה דבר בלתי הגיוני.

עמיר פרץ: אבל, עזוב.

איתי זנדבנק: זה אחד הדברים שבכל מקרה מרתיעים את החברות שאני מכיר.

איתי זנדבנק: דבר נוסף, יזמים עם ניסיון - עדיין עם קשיים שבגיוס כסף - בשוק התוכנה נרתעים קצת מהמעורבות בניהול.

איתי זנדבנק: הם מעדיפים לשמור את המושכות בידיים שלהם.

איתי זנדבנק: הם לא פוחדים ממשקיעים פרטיים.

איתי זנדבנק: הם לא פוחדים מקרנות.

איתי זנדבנק: הם כן חוששים מחממות.

איתי זנדבנק: אני לא יודע בדיוק בדיוק למה כל אחד ואחד.

איתי זנדבנק: אבל, זו התמונה שמצטיירת מעשרות החברות שאני פוגש.

רוברט אילטוב: כשפניתם – אם פניתם, או כאשר חברות שלכם פנו – הייתם צריכים להביא חלק מהכסף להשקעה?

איתי זנדבנק: כל החברות שאני מכיר שדיברו עם חממות היו צריכות להביא את כל המימון המשלים, את כל ה-15%.

יוסי סמולר: אנחנו עשינו סקר על כל החברות שסיימו, ומצאנו שב-80% מהמקרים החממה עצמה השקיעה את המימון המשלים.

יוסי סמולר: רק ב-20% מהמקרים המימון המשלים הובא על-ידי גורמים אחרים, כך שצריך להיזהר עם הנתונים האלה.

יוסי סמולר: זה נכון שפה ושם יש היום בגלל המצוקה הכספית קושי בנושא המימון המשלים.

יוסי סמולר: אבל, עדיין ב-80% מהחברות - - -

רוברט אילטוב: אבל, זה תנאי של הזיכיון, לא?

יוסי סמולר: לא, זה לא תנאי.

יוסי סמולר: התנאי הוא שהחממה אחראית להביא את המימון המשלים לא משנה מאיפה.

יוסי סמולר: נבחנת אצלנו היום אלטרנטיבה לחייב את החממה להשקיע בעצמה את המימון המשלים.

עמיר פרץ: יכול להיות שהם מביאים הון עצמי, כל אחד מביא מהבית.

רוברט אילטוב: הם גם משלמים תקורות, גם משלמים הון עצמי, בשביל מה צריך חממה?

רוברט אילטוב: שייתן להם ישירות.

עמיר פרץ: זה סיפור אחר.

איתי זנדבנק: אני רוצה להסביר את ההבדל במספרים.

איתי זנדבנק: בשקף שראינו קודם עם הגרף של החלוקה, פילוח לשווקים, שוק התוכנה, ה-ICT, תוכנה ותקשורת, היה בערך 23%.

איתי זנדבנק: אני מתעסק רק בחברות תוכנה.

איתי זנדבנק: זה החברות שאני רואה.

איתי זנדבנק: אני לא רואה את שאר 77% שהחממות מתעסקות בהן.

איתי זנדבנק: יכול להיות שבתחום התוכנה חממות נוטות לתת פחות את המימון המשלים.

חיים קופנס: אני אתייחס בתור מי שמשקיע רק בתחום התוכנה וכנראה רואה את אותן חברות.

חיים קופנס: אני לא יכול להראות את הסטטיסטיקות של יוסי, אני אתייחס לסטטיסטיקות שלנו.

חיים קופנס: הסטטיסטיקות שלנו אומרות שאנחנו משקיעים את כל המימון המשלים מכספנו.

חיים קופנס: אנחנו מעולם לא ביקשנו מאף יזם להביא אגורה אחת מהבית.

חיים קופנס: ויותר מזה, מכיוון שהסטטיסטיקה שלנו אומרת שחברת תוכנה צריכה סדר גודל של בערך מיליון דולר כדי לצאת לדרך, והיא לא יכולה להסתדר עם פחות מזה, אז אנחנו לא יכולים לעבוד על בסיס ה-85% כסף ממשלתי, 15% כסף פרטי, אלא אנחנו ממנפים את זה הרבה יותר, ומשקיעים כבר ביום הראשון סכומים של בערך חצי מיליון דולר על אותם 450 אלף דולר שאנחנו מקבלים מהמדינה.

חיים קופנס: כך שסך כל ההשקעה היא קרובה למיליון דולר, ויתר הכסף מעבר לכספי המדינה הוא כסף של הקרן.

יוסי סמולר: אני רוצה להעיר הערה חשובה.

יוסי סמולר: צריך להדגיש שהחממות מיועדות למיזמים שאין להם חלופה אחרת.

יוסי סמולר: זאת אומרת, כסף פרטי אחר לא זמין להן.

יוסי סמולר: אם יש להן כסף פרטי כמו לך אז שילכו אליך, אנחנו נשמח מאוד.

יוסי סמולר: אנחנו מתמקדים באותם אלה שאין להם חלופה אחרת, והמדינה מאחר והיא מעניקה פה סכום כסף לא קטן - - -

עמיר פרץ: אבל, הוא טוען שהוא לא מקבל ממך כלום.

יוסי סמולר: הוא גם לא יקבל ממני, זה לא העניין.

יוסי סמולר: דברים כאלה צריכים להתקיים במקביל, ללא ספק.

עמיר פרץ: אבל, אין לו מסלול לקבל מענק.

איתי זנדבנק: אני גם לא מבקש מהמדינה.

איתי זנדבנק: אני מתאר את המצב כמו שאני רואה אותו.

עמיר פרץ: האם אתה רומז שהחממות הן דבר בלתי יעיל?

איתי זנדבנק: אני אומר שבתחום התוכנה, רק בתחום התוכנה, היזמים שאני מכיר נרתעים מלגשת לחממות.

עמיר פרץ: מי שנרתע – נרתע.

עמיר פרץ: אנחנו לא בסדנת פחד עכשיו.

עמיר פרץ: אם הוא בא אליך אז הוא בא אליך, זה בסדר.

יוסי סמולר: המדינה נותנת פה הרבה כסף, ויש לה רגולאציה מסוימת כדי להבטיח שהכסף הזה נוצל כמו שצריך.

יוסי סמולר: זה נכון שזה לא נוח.

יוסי סמולר: אבל, אין ברירה.

יוסי סמולר: אתה לא יכול לקבל את הכול.

יוסי סמולר: אני מוכן להבטיח לך שחברות תוכנה שיגיעו אליי אני אפנה אותם אליך, ואתה תשקיע בהם בשמחה רבה.

איתי זנדבנק: כתוצאה מזה היזמים בחברות תוכנה שאני מכיר שפונים לחממות, אלה הם היזמים הפחות מנוסים.

איתי זנדבנק: ולכן, סיכוי ההצלחה הם יותר נמוכים.

איתי זנדבנק: זו התוצאה.

יוסי סמולר: ולכן, הם צריכים יותר חממה.

רוברט אילטוב: חברים, יש לנו בדיוק שלוש דקות לסכם את הדברים.

רוברט אילטוב: האם יש מישהו שרוצה לומר פה משהו שלא נאמר פה?

רוברט אילטוב: בקצרה, בבקשה.

אבי גור: שמי אבי גור, ארגון ההורים הארצי.

אבי גור: נשיא המדינה פתח את מושב הכנסת הנוכחית בבקשה שבמושב הזה יתרכזו בנושא של צעירים, בני נוער וילדים.

אבי גור: אנחנו מציעים לך, מר יוסי סמולר, החל מהיום אנחנו מציעים לך שיתוף פעולה כדי לקדם חממות שתפתחנה את התחום הזה.

אבי גור: אנחנו מציעים לך גם שיתוף פעולה כדי לקדם את נושא מפוני גוש קטיף שבהם אנחנו רואים קהילה שיכולה להיעזר בתחום הזה.

אבי גור: אנחנו גם קבענו לכמה משרדי ממשלה שאנחנו היינו רוצים לראות את מדינת ישראל בין עשר המדינות הטובות בעולם בכל תחום.

רוברט אילטוב: בין חמש המדינות.

אבי גור: הנה, קיבלת אתגר חדש בזה הרגע.

אבי גור: היות ואמרת בתחילת הדברים שיש לך גם מחויבות אישית, ואני שמח שאמרת את זה, גם לי יש מחויבות אישית לנושא שלך.

אבי גור: אני מוכן לתרום מעל ומעבר, ולעמוד באתגר של היושב ראש.

אבי גור: אני גם מזמין אותך לישיבה שתתקיים היום בשעה 13:30 בנושא דיון מהיר שגם שם אפשר לתרום בנושא הזה.

אבי גור: הנושא של פיתוח של יזמות עם בני נוער וצעירים הוא נושא שנשיא המדינה קיבל אותו, זה נושא שהחל מהראשון לספטמבר שנה זו יש לנו הצלחה אדירה עם חברת מייקרוסופט.

אבי גור: אנחנו משנים דברים במדינה, ואני מבקש לשבת איתך על נושא זה.

יוסי סמולר: אני אשמח.

יוסי סמולר: אנחנו יצאנו עכשיו במכרז - - -

רוברט אילטוב: אתה לא חייב להגיב.

רוברט אילטוב: אדוני, בבקשה.

אבישי פישמן: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.

אבישי פישמן: שמי אבישי פישמן, ואני מנהל פורום חברות היי-טק צעירות.

אבישי פישמן: המטרה שלנו היא לטפל בעיוותים הקיימים היום בשוק הישראלי, והיעדר תמיכה מספקת בחברות הצעירות.

אבישי פישמן: כשאני אומר חברות צעירות אני מתכוון לחברות סטארט-אפ שעדיין לא פרצו, ועדיין לא הגיעו לרווחיות משמעותית, וביניהן כתת פרק של החברות האלה אני מייצג גם מספר חברות שהן חברות חממה.

אבישי פישמן: מאחר וניתנו פה שלוש דקות, ונשארה לי בערך דקה, אני אומר את שני הדברים הכי עיקריים ומאוד מתומצתים שאני רואה בהם כבעיה.

אבישי פישמן: אני תומך במה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ, ורוצה לחדד את העניין.

אבישי פישמן: חבר הכנסת עמיר פרץ דיבר על כך שהמדען הראשי צריך לדאוג, או יוסי סמולר צריך לדאוג, שהבסיס של 180 מיליון שקל בשנה לא ירד.

אבישי פישמן: הוא דיבר על 500 מיליון דולר במצטבר.

אבישי פישמן: כלומר, אתם חייבים לדאוג שהתקציב של המדען הראשי יוקצה בצורה מאוד ברורה, ולא יהיה איזה אמבטיה גדולה שהמדען הראשי יכול להגיד: השנה רק 90 מיליון שקל יקבל יוסי סמולר, ובשנה הבאה 220 מיליון, ועוד שנתיים 2 מיליון.

אבישי פישמן: צריך שיהיה הבסיס, ושלא נסטה מזה.

אבישי פישמן: הנקודה הראשונה היא הגדרה תקציבית ברורה.

אבישי פישמן: הנקודה השנייה שרציתי לציין פה - תוכנית החממות היא טובה, אבל לא מצוינת.

אבישי פישמן: למה הכוונה?

אבישי פישמן: תוכנית החממות גובשה לפני מספר שנים, עוד לפני המשבר, לפני העליות והירידות שהיו בהיי-טק.

אבישי פישמן: אני משמש גם כסמנכ"ל כספים בחברת סטארט-אפ יותר מוצלחת שנכנסת כבר לרווחיות.

אבישי פישמן: יוסי קודם הציג פה את הבעייתיות שאין מספיק חברות שמצליחות להמשיך את הדרך.

אבישי פישמן: בשביל להצליח אחר כך לגייס ממשקיעים פרטיים לא מספיק להראות מוצר מעולה.

אבישי פישמן: צריך להראות שיש שוק.

אבישי פישמן: אני מבקש שיבחנו עוד הפעם את האפשרות שתוכנית החממות לא תשקיע רק במחקר ופיתוח, אלא תשקיע גם בפיתוח עסקי, תשקיע במכירות, בהקמת מערכי מכירות.

אבישי פישמן: אני היום מכיר רק קרן אחת במימון המדינה שפעם נקראה הקרן לעידוד השיווק.

אבישי פישמן: היום יש משהו דומה לזה שנקרא קרן המאגדים.

אבישי פישמן: מייד אחרי הישיבה הזאת אני הולך להיפגש עם קרן המאגדים.

אבישי פישמן: יש שם לא הרבה כסף, אבל זה הכסף היחיד של המדינה – ואני באמת על עשרות מיליוני שקלים בלבד – שתומך באמת במסחור הטכנולוגיה הנפלאה שמבוצעת פה במדינת ישראל, ועוזר לה לצאת במערכי מכירות רציניים, לצאת בשיווק רציני בחו"ל.

אבישי פישמן: זו הבעיה שיש לכל חברות הסטארט-אפ היום.

אבישי פישמן: המון יודעים לפתח.

אבישי פישמן: אבל, צריך את התמיכה הזאת בשביל לצאת ולשווק.

אבישי פישמן: אלו שתי הנקודות העיקריות.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: כבוד חבר הכנסת, בבקשה.

עמיר פרץ: אני חושב שהדיון הזה מאוד חשוב, ואני מברך את היושב ראש על היוזמה ועל הכניסה לעומק.

עמיר פרץ: יש פה כמה דברים.

עמיר פרץ: ראשית, אתם לא יכולים לבוא הנה מבלי להציע הצעות.

עמיר פרץ: תבואו עם איזשהן הצעות שאנחנו יכולים לנסות ליצור משהו איתן.

עמיר פרץ: אני חושב שהרעיון החממות הוא רעיון מצוין גם אם יש כאלו שפוחדים והולכים למדגרות.

עמיר פרץ: מחר מהמדגרות ילכו למנבטות.

עמיר פרץ: מה זה משנה?

עמיר פרץ: אנחנו צריכים למצוא דרך לסייע במקום שממנו יכול לצמוח אחר כך משהו יותר אמיתי.

עמיר פרץ: בהחלט הסיפור של מהי תקופת המיצוי משלב הפיתוח לשלב המינוף או ההזנק, הוא נקודה קריטית.

עמיר פרץ: מישהו יכול להגיע עם מוצר בלתי רגיל שיש לו ביקוש, שיש לו שוק והכול, והעומס המימוני גורם לו לקריסה.

עמיר פרץ: אנחנו מבינים את המשחק הלא פשוט הזה.

עמיר פרץ: למה אני חושש?

עמיר פרץ: כי אני חושש שבסוף המיקוד יהיה בשימור מה שהצלחנו להביא.

עמיר פרץ: אתה לא תוכל למנוע משאר החברות, אפילו עם קשיים קטנים, לבוא ולהגיד שהם גם רוצים grace של שנתיים-שלוש לפריסת ההלוואות שלהם.

עמיר פרץ: מה שיקרה הוא שכמות המשאבים לתת הזדמנות ליותר ויותר יזמים חדשים תדלדל באופן מאוד משמעותי, כי בסוף זוהי שמיכה אחת.

עמיר פרץ: אתה מושך כאן, אז אתה מוציא מישהו אחר שלא מכוסה.

עמיר פרץ: לכן, אני אומר, תציגו ניתוח רציני אצלכם באיגוד.

עמיר פרץ: תגידו מהו לפי דעתם סכום ה-grace.

עמיר פרץ: יכול להיות שנוכל לשכנע את המדינה להעמיד סכום נוסף שהוא מעל לעסק, ולתת אותו לצורך מימון פריסת ההלוואות למיניהן, סיוע ופריסה יותר גדולים כדי שהוא לא יפגע בתוכניות שלו לקליטת יזמים חדשים.

עמיר פרץ: זה הדבר היחידי שרציתי להציע לכם.

עמיר פרץ: אין לי ספק שהיושב ראש בטח יגייס את כל מה שהוא יודע לגייס כדי לעמוד לצידכם, ואנחנו בהחלט נוכל לסייע.

עמיר פרץ: לגבי המדגרות - אני לא חושב שהרעיון הוא פסול.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אם אתה מכיר רעיון יותר טוב שהוא משפר את יכולת המיצוי של השקעת המשאבים אז תביא אותו כהצעת ביניים.

עמיר פרץ: נניח שאתה אומר שאתם מדגרה מחוץ לחממה, ואילו הייתם מקבלים רבע ממה שמקבלות החממות הייתם יכולים הרבה יותר – אז יכול להיות.

עמיר פרץ: אחרי עשר-חמש עשרה שנה לא צריכים להיות נעולים, ומותר גם לחשוב במושגים אחרים.

עמיר פרץ: למשל, אני בעד חממות שמסוגלות להפעיל מיזמים בבית, ושתהיה חממה לאומית אחת שמפעילה אלף יוזמות שנעשות בבית.

עמיר פרץ: אני לא רוצה להכריח כל אחד לבוא פיזית, ולקחת שירותים.

עמיר פרץ: אולי נצמצם את כמות השירותים והעלויות שמדובר עליהן.

עמיר פרץ: אני לא נגד עמידה במקום.

עמיר פרץ: ברור שנקודת המוצא היא שיהיו לנו יזמים שיודעים לפתח רעיונות, ויודעים להתמודד.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים להעמיד להם את הכלים האפקטיביים ביותר.

עמיר פרץ: אני חושב שאתם נמצאים במקום הנכון, רק תביאו הצעות.

עמיר פרץ: כל אחד מאיתנו יודע להציג תזות גדולות על העולם הנפלא העתידי.

עמיר פרץ: אם לא תביאו לנו הצעות שהיושב ראש ואני נוכל לממש אותן להצעות חוק או למשא ומתן מול האוצר ומול משרדי הממשלה אז בעצם היה דיון סימפטי, אבל ממנו לא יצא שום דבר.

עמיר פרץ: לכן, אני מציע שלפעם הבאה תבואו עם הצעות.

לוקה ברקוביץ: שלוש הצעות קונקרטיות.

לוקה ברקוביץ: ראשית, ביטול לגמרי של שש שנים לחובות.

לוקה ברקוביץ: שנית, הקמת חממות בתעשייה מסורתית שאין צורך להוכיח חידושים, אלא עסקים טובים.

לוקה ברקוביץ: שלישית, לתת לחממות הפרטיות גמישות בניהול שנה שנייה.

לוקה ברקוביץ: כלומר, יכולת להחזיר ל- - -

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים שתעבירו אליי את ההצעות.

רוברט אילטוב: אנחנו שוב נדון בנושא הזה.

רוברט אילטוב: לסיכום, זהו בעצם הדיון הראשון בכנסת בנושא החממות ברמה קונסטרוקטיבית וסטטוטורית.

רוברט אילטוב: אני מקווה מאוד שהדיון הזה יימשך, ואנחנו נבחן את הדברים יותר לעומק.

רוברט אילטוב: זה היה דיון ראשוני שבו אנחנו הכרנו את הנושא.

רוברט אילטוב: יש נקודות שאני כבר רוצה לבקש מיוסי סמולר להעלות אותן.

רוברט אילטוב: קודם כל, הוועדה קוראת לכך שתהיה הגדרה תקציבית ברורה בנושא החממות.

רוברט אילטוב: שנית, לחייב את החממות שלא עושות כך במימון משלים מחממות, ולא מהיזמים, כדי שאנחנו לא נעמוד מול חממות שהן בעצם צינור, ולא בוחנים לעניין את הפרויקטים, ולמעשה הם יוצאים כמתווך בין המדינה לבין היזם.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שהחממות יהיו חלק עסקי בדבר הזה, ולא איזשהו חלק שהוא חלק מתווך.

רוברט אילטוב: אני מבקש מיוסי להעביר לוועדה בצורה מדויקת את נושא החזר ההלוואות - כמה כספים התקבלו בצורה מדויקת, וכמה הוחזרו בצורה מדויקת, מהן הסיבות שאין החזר, בכדי שאנחנו נוכל לדון בנושא ביתר הרחבה, כי אני הבנתי שזה נושא כואב ולכן אנחנו צריכים לדון בו בצורה רחבה.

רוברט אילטוב: הייתי רוצה שתבחנו גם את נושא השיווק ולא רק את נושא הפיתוח, כי אנחנו חזקים מאוד בפיתוח, ובהרבה מאוד מקרים חברות נתקעות ללא שיווק.

רוברט אילטוב: יכול להיות שצריכה להיות קרן נוספת, יכול להיות שזה יהיה חלק מהמדען הראשי, או חלק ממך.

רוברט אילטוב: אבל, מעבר לייצור המוצר, אנחנו צריכים לדעת גם איך לשווק אותו.

רוברט אילטוב: זהו מרכיב לא פחות חשוב שיכול לקדם הרבה מאוד חברות ישראליות שלא מתמחות בשיווק.

רוברט אילטוב: אני מודה לכולם.

רוברט אילטוב: תודה רבה, הישיבה נעולה.