הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 37, 2009-12-22 11:00

אורי מקלב: אני פותח את הישיבה.

אורי מקלב: אנחנו נעשה סבב ואני אגיד כמה מילות פתיחה.

אורי מקלב: אני מציג את חבר הכנסת גדעון עזרא שהוא היום בישיבה שלנו.

אורי מקלב: לפנייה שלו נעניתי מהר בגלל שהנושא שלו חשוב מאוד.

אורי מקלב: מנהלת הוועדה היא שלומית.

אורי מקלב: כולם לפי הסדר, כל אחד שיציג את עצמו.

אורי מקלב: (סבב שמות) הנושא הוא הגנה על הפרטיות של האזרחים על ידי תאגידי הבנקים, על ידי הבנקים בעצמם.

אורי מקלב: אנחנו ננסה לברר היום האם המידע שמצוי בבנקים על הלקוחות שלהם, האם זה מאובטח במאגרי מידע.

אורי מקלב: מתי ואיזה שימוש עושים במידע הזה.

אורי מקלב: האם העובדים עוברים השתלמויות והם מודעים לנושא הגנת הפרט.

אורי מקלב: אנחנו נבקש את חבר הכנסת גדעון עזרא להתחיל בעניין הזה.

אורי מקלב: כפי שכולנו יודעים יש גם חוק שלאחר 7 שנים הבנקים חייבים להשאיר את המידע שיש להם לגבי משתמשי האשראי.

אורי מקלב: זה חלק מהפניה שהגיעה אלינו, "בעל רישיון שירותי נתוני אשראי יחזיק נתוני אשראי למשך תקופה של 7 שנים מיום הקבלה ויבער כל נתוני אשראי עם תום התקופה.

אורי מקלב: " אנחנו גם נשאל את משרד המשפטים מה דעתו בעניין הזה.

אורי מקלב: בשלב הזה חבר הכנסת גדעון עזרא בבקשה.

גדעון עזרא: בוקר טוב.

גדעון עזרא: קודם כל אני מודה לך על כינוס הישיבה הזו.

גדעון עזרא: העליתי את הנושא בעקבות פנייה שהייתה אלי ממר בנימין יוחננוף שיושב פה.

גדעון עזרא: סיפור המעשה של בנימין יוחננוף שהוא בשלב מסוים הוגדר על ידי בנק אחד או יותר כסיכון עסקי מבלי שהדבר הובא לידיעתו והעובדה הזאת נודע לגורמים שפנו לאחד הבנקים.

גדעון עזרא: לפי מיטב ידיעתנו חוק הגנת הפרטיות מגדיר מה הוא מאגר מידע.

גדעון עזרא: ללא כל ספק, מאגר שיש בו יותר מעשרת אלפים איש נחשב מאגר מידע ועליו לפעול על פי החוק.

גדעון עזרא: לפי מיטב הבנתי, וזה נושא שכדאי שנברר אותו כאן, החוק הזה או שאיננו מיושם או שאיננו מפוקח.

גדעון עזרא: את הדבר הזה באנו לבדוק.

גדעון עזרא: אני יכול להגיד לכם שבנימין יוחננוף לא ידע שהוא הוגדר כסיכון עסקי.

גדעון עזרא: אני לא יודע מדוע הבנק קבע שהוא סיכון עסקי.

גדעון עזרא: אינפורמציה אודותיו כסיכון עסקי נמסרה לאחרים מבלי שאפילו הוא יודע את הדברים הללו.

אורי מקלב: בנק אחר שמר יוחננוף לא היה לקוח שלו קיבל את המידע.

גדעון עזרא: באותו בנק בסניף אחר.

גדעון עזרא: צד ג'.

גדעון עזרא: אני מדבר על צד ג'.

גדעון עזרא: קיבל את המידע מבלי שהמידע הזה ניתן לו והסיפור הזה חזר על עצמו ביותר מבנק אחד.

אורי מקלב: אני אבקש לדעת באיזה בנק מדובר?

גדעון עזרא: אין בעיה.

גדעון עזרא: אני בשביל לדייק בפרטים אני מציע שבני יוחננוף יגיד את הפרטים וכדאי מאוד לראות גם את נושא הפיקוח על מאגרי מידע בהזדמנות זו משום שנוצר אצלי הספק והמ.מ.מ.

גדעון עזרא: עשו בכנסת עבודה טובה מאוד בעניין הזה והם גם יוכלו להגיד מה העלו הבירורים שלהם לגבי המידע והפיקוח על מאגרי מידע.

אורי מקלב: נשמע את הפונה עצמו.

בני יוחננוף: אני מוותיקי ענף ההיי טק בארץ, אני בתחום מעל 45 כך שבתחום היי טק ומערכות מידע לא היה אף אחד בסביבה שיכל ללמד אותי משהו חדש.

בני יוחננוף: אני אבהיר את הנקודה שגם חבר הכנסת גדעון עזרא לא יודע שהתבררה לי בעשרת הימים האחרונים.

בני יוחננוף: אותו מידע שעזרא הזכיר שנרשם עלי נרשם בסניף כיכר המדינה של בנק הפועלים על פי הצהרה של מנהל מחלקת תלונות הציבור של הבנק, האיש עצמו מר דוד סגן.

בני יוחננוף: הוא בדק את זה והוא אמר הסכום הזה נכתב בטעות.

בני יוחננוף: נכתב ברקורד שלי שהבנק מחק לי 290 אלף שקל.

בני יוחננוף: הבנק מחק.

בני יוחננוף: לא הובא לידיעתי, לא נדרשתי להוצאה לפועל.

בני יוחננוף: שום דבר.

בני יוחננוף: הבנק הוסיף מידע על הרקורד שלי במסד הנתונים שלו.

בני יוחננוף: הבנק מחק לי 290 אלף שקל.

בני יוחננוף: מסתבר שהמחיקה הזאת על פי פקיד בכיר בבנק היתה בטעות יסודה מלכתחילה.

בני יוחננוף: אני אומר לכם דבר שנעשה בשנת 1990, לפני 20 שנה.

בני יוחננוף: עכשיו, אני מוכרח להודות על האמת, אני מעולם לא נזקקתי לשירותי בנקים.

בני יוחננוף: עבדתי בשוטף.

בני יוחננוף: לא נזקקתי לאשראי.

בני יוחננוף: עבדתי מהמקורות שלי כך שלא נזקקתי אז אף פעם לא בדקו.

בני יוחננוף: ויום בהיר אחד לפני 6 שנים התחלף מנהל הסניף שאיתו עבדתי ברמת אביב.

בני יוחננוף: פניתי למנהל הסניף.

בני יוחננוף: אמרתי לו, אפשר לעשות משהו?

בני יוחננוף: רציתי איכשהו למנף.

בני יוחננוף: הוא הסתכל על המחשב, הקיש מה שהקיש ואמר לי, תן לי לחשוב על זה.

בני יוחננוף: אני אקצר.

בני יוחננוף: לא פניתי אליו חצי שנה.

בני יוחננוף: אחרי חצי שנה הוא קרא לי.

בני יוחננוף: אמר לי, לא יודע, אני צריך לחשוב.

בני יוחננוף: אני עוד מעט בן 70.

בני יוחננוף: אני מנהל עסקים 50.

בני יוחננוף: אף פעם לא היה לי כזה דבר.

בני יוחננוף: צריך לחשוב.

בני יוחננוף: שנה צריך לחשוב?

בני יוחננוף: בסדר.

בני יוחננוף: בקיצור, אחרי תקופה קצרה התחלף מנהל הסניף.

בני יוחננוף: באה מנהלת אחרת, קבעתי איתה פגישה, וזו הנקודה החשובה.

בני יוחננוף: אמרתי לעצמי, מנהלת חדשה, נראה.

בני יוחננוף: נכנסתי אליה.

בני יוחננוף: היתה מנהלת עסקים בפגישה, מנהלת הסניף ואני.

בני יוחננוף: הסברתי לה במה אני עוסק.

בני יוחננוף: אמרה לי, יפה.

בני יוחננוף: אמרתי, במה אני יכול להיעזר אצלכם?

בני יוחננוף: נכנסה למחשב, מקישה מה שמקישה, אני רואה אותה ואת מנהלת העסקים מחליפות מבטים וכולנו אנשים רגישים.

בני יוחננוף: אנחנו יודעים מתי מבטים מתחלפים ככה.

בני יוחננוף: היא אמרה לי, לך עם מאלי לחדר שלה, היא תסביר לך.

בני יוחננוף: דברים מוזרים.

בני יוחננוף: הלכתי עם מאלי לחדר שלה.

בני יוחננוף: היא אומרת לי, וזה אחרי שאני עובד בסניף הזה 5 שנים.

בני יוחננוף: אני הייתי לקוח בסניף הזה 5 שנים ורוב הזמן הייתי בהתנצחות.

בני יוחננוף: אנחנו לא יכולים לעשות איתך שום דבר.

בני יוחננוף: מה קרה?

בני יוחננוף: יש עליך פה כוכבון ואתה סיכון עסקי.

בני יוחננוף: אני יכול להבטיח לכם רבותיי, מי שיעבור את החוויה הזאת, אני לא יודע, צריך בשביל לב חזק, יכול לקבל התקף, יכול לקבל אני לא יודע מה.

בני יוחננוף: דבר היחידי שיש לי בחיי זה ה-reputation שלי.

בני יוחננוף: השם יוחננוף הוא שם מאוד ידוע בארץ.

בני יוחננוף: אני חשבתי שאני נמס.

בני יוחננוף: לא הבנתי מה זה.

בני יוחננוף: היא עוד מסתכלת והיא אומרת לי, כן, כתוב כאן שבתחילת שנות ה-90 הבנק מחק לך חוב על 290 אלף שקל.

בני יוחננוף: הבנק מחק לי חוב?

בני יוחננוף: אני אומר לה, באיזה סניף?

בני יוחננוף: היא אומרת לי, סניף בן יהודה.

בני יוחננוף: אני אומר לה, אף פעם לא היה לי חשבון שם.

בני יוחננוף: לא מכיר את הסניף הזה, לא יודע על מה את מדברת.

בני יוחננוף: שלחתי מכתב מאוד מאוד חריף ומהמכתב הזה התפתח כל העניין.

בני יוחננוף: לפני שנה בדיוק פיתחתי איזה פטנט שלי שהוא רעיון מאוד מאוד רציני בהיקפים מאוד גדולים.

בני יוחננוף: בא שותף, ישבנו חתמנו הסכם.

בני יוחננוף: השותף בחור צעיר שלקח את המצגת של הפרויקט.

בני יוחננוף: הכין תוכנית עסקית שלו, הלך לבנק שלו בכלל בחולון, ישב עם מנהלת הסניף.

בני יוחננוף: אני אומר לכם מה הוא סיפר לי.

בני יוחננוף: הראה לה את המצגת.

בני יוחננוף: היא אמרה לו, אין בעיה.

בני יוחננוף: אמר לה אני רוצה אשראי.

בני יוחננוף: הוא הסביר לה מה מצבו בבנק.

בני יוחננוף: הוא אמר 250 אלף שקל.

בני יוחננוף: היא אמרה, אין בעיה, יש לך אשראי.

בני יוחננוף: חזר אלי, הקמנו את החברה.

בני יוחננוף: חזר לאותו סניף עם תזכיר ותקנות, עם מינוי מנהלים וכולי.

בני יוחננוף: היא לוקחת את הטופס, מסתכלת מי השותף, אני שותף ב-50%, מקישה.

בני יוחננוף: אני עכשיו משחק פנטומימה את מה שהוא הציג לי.

בני יוחננוף: אני זוכר את הרגעים האלה כמו עכשיו.

בני יוחננוף: היא אומרת לו, אני מצטערת, אנחנו לא יכולים לתת לך.

בני יוחננוף: זה בחור שיש לו משכנתא בבנק, שהיתה מיליון 600 אלף, הוא שילם חצי ממנה.

בני יוחננוף: בחור פעיל , עובד, אשתו עובדת.

בני יוחננוף: "לפני שבוע הייתי כאן, לפני שבוע אמרת לי כן".

בני יוחננוף: "מצטערת, אני לא יכולה".

אורי מקלב: וכשהוא הלך לבנק אתה לא חששת מזה?

אורי מקלב: שהם יגידו.

אורי מקלב: .. שלא יידעת אותו קודם?

בנימין יוחננוף: לא.

בנימין יוחננוף: בוא נגיד משהו.

בנימין יוחננוף: אדם ישר לא חושב על כל הצדדים האפלים שיכולים להיות בימי חייו.

בנימין יוחננוף: לא.

בנימין יוחננוף: לא חשבתי.

בנימין יוחננוף: הסיפור הזה הוא מינואר 2009.

בנימין יוחננוף: פעם ראשונה שנודע לי על זה היה בשנת 2006.

בנימין יוחננוף: לא ענו לי על המכתבים.

בנימין יוחננוף: על 25 מכתבים שלי, הם ענו לי 3 מכתבים.

אורי מקלב: מ-2006 עד 2009 שום דבר לא נעשה?

בנימין יוחננוף: שום דבר לא נעשה.

אורי מקלב: איך אתה יודע שזו טעות?

בנימין יוחננוף: אמר לי איש הבנק.

שלומית אבינח: פנית לבנק ישראל?

בנימין יוחננוף: פניתי לכולם.

בנימין יוחננוף: אני נלחמתי בכמה חזיתות.

בנימין יוחננוף: יש דברים יותר חמורים.

בנימין יוחננוף: אני תיכף אראה לכם.

בנימין יוחננוף: אני לא נלחמתי בחזית אחת.

בנימין יוחננוף: אני עבדתי מול בנק ישראל, המפקח על הבנקים, מול משרד המשפטים, מול מבקר המדינה ומול הבנק עצמו.

בנימין יוחננוף: אני הגעתי למכתב ממשרד המשפטים אחרי שעירבתי אותו בעניין הזה עם צחי ספיר כשהוא כותב כאן מה ההגדרה שלו למאגר מידע מפני שהבנק טען כל הזמן שרישום הפרטים הפרטיים שלי בבנק, הסודות האלה, הכוכבנים האלה זה לא מאגר מידע.

בנימין יוחננוף: זה קובץ פרטי, זה קובץ עסקי, הוא קרא לזה.

בנימין יוחננוף: אמרתי, מה זה מאגר עסקי?

בנימין יוחננוף: מה זה מאגר פרטי?

בנימין יוחננוף: אני איש מחשבים.

בנימין יוחננוף: אני יודע מה זה מאגר מידע.

בנימין יוחננוף: זה נמצא בתוך מסד הנתונים הכללי של הבנק.

בנימין יוחננוף: "מה אתם מספרים לי סיפור?

בנימין יוחננוף: " לא, לגבינו זה מאגר עסקי או מאגר פרטי.

בנימין יוחננוף: " השותף חזר אלי, אמר, "בני אני נורא מצטער, הבנק לא מוכן לתת את האשראי, אני רוצה לבטל את ההסכם.

בנימין יוחננוף: " אני מנהל עסקים 45 שנה.

בנימין יוחננוף: אני עוד לא שמעתי על אופציה של אדם שחתם על הסכם לפני שבוע שהוא רוצה היום לבטל את ההסכם.

בנימין יוחננוף: על סמך ההסכם שלך אני התחייבתי על דברים אחרים.

בנימין יוחננוף: זה לא הולך כך.

בנימין יוחננוף: " לקחתי אותו, תפסתי אותו ככה, שמתי אותו באוטו, לקחתי אותו לסניף שלי ברמת אביב.

בנימין יוחננוף: אמרתי לו, "תספר בבקשה למנהלת הסניף.

בנימין יוחננוף: " היא הרי כבר מכותבת בהתכתבויות.

בנימין יוחננוף: "ספר לה מה שאמרתי לי.

בנימין יוחננוף: " הוא מספר לה.

בנימין יוחננוף: הוא מסתכלת עליו, "למה אתה צריך לעשות את זה עם בנק הפועלים?

בנימין יוחננוף: תעשה את זה עם בנק אחר.

בנימין יוחננוף: " "אני לא יכול לעשות את זה עם בנק אחר, יכולת האשראי שלי כפי שהיא בגלל המשכתנא היא בבנק הפועלים.

בנימין יוחננוף: החשבון של אשתי הוא בבנק הפועלים.

בנימין יוחננוף: אני לא יכול בבנק אחר.

בנימין יוחננוף: " היא אמרה, "אתה לא חייב לעבוד עם בנק הפועלים.

בנימין יוחננוף: אנחנו לא חייבים לעבוד עם כולם.

בנימין יוחננוף: תעבוד עם בנק אחר.

בנימין יוחננוף: " אני אומר לה, "תקשיבי מה הוא אומר, מה נאמר לו שם, תקשיבי מה הוא אומר, את מסכימה לזה? " היא אומרת, " כל אחד אחראי למה שהוא אומר.

בנימין יוחננוף: " וככה עזבנו את הסניף.

בנימין יוחננוף: אז הוא בא אלי ואמר, "בני אני יוצא מההסכם".

בנימין יוחננוף: הוא לא יכול היה לצאת כי ההסכם הוא הסכם.

בנימין יוחננוף: הוא פשוט לא בא יותר.

בנימין יוחננוף: והלך העסק לכל הרוחות.

בנימין יוחננוף: זה עסק ששוויו הנומינאלי בזמן ההקמה היה 600 אלף דולר.

בנימין יוחננוף: אני הפסדתי את כולו כי לא היה לי מישהו אחר שיממש.

אורי מקלב: אנחנו שמחים שאנחנו דנים בזה היום.

אורי מקלב: הסיפור שלך כשלעצמו הוא שווה דיון.

אורי מקלב: פניה לציבור כאדם יחיד.

אורי מקלב: זה בהחלט מעניין את הציבור.

אורי מקלב: אנחנו הזמנו לכאן לא רק את נציג בנק הפועלים אלא את נציגי כל הבנקים.

אורי מקלב: בעיקר "שראה מעשה ולמד הלכה" בעיקרון פה נמצאים משרד המשפטים ובנק ישראל.

אורי מקלב: יש גם בעיה כאן שאי אפשר לתבוע על דבר כזה.

בני יוחננוף: זה גם הפרת הסכם par exellance, מה זה?

בני יוחננוף: כל עורך דין יאמר לך.

בני יוחננוף: זו גם הפרת הסכם קלאסית.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע לנושא הבא באשר לחוק הגנת הפרטיות, השאלה מה ההתייחסות לבנק?

אורי מקלב: אם היה לך עורך דין שאמר לך שיש בעיה בהתייחסות בחוק הנ"ל לגבי הבנקים.

אורי מקלב: יכול להיות שאנחנו צריכים לתקן את התקנות במיוחד כלפי הדבר הזה.

אורי מקלב: בשלב הזה אני רוצה התייחסות של משרד המשפטים.

גדעון עזרא: היה לך אותו "סיפור" עם בנקים אחרים.

בני יוחננוף: כן.

בני יוחננוף: כן.

בני יוחננוף: עד עכשיו זה היה בנק הפועלים.

אורי מקלב: צד ג'.

בני יוחננוף: לפני 4 חודשים נכנסתי לבנק לאומי סניף ארלוזורוב.

בני יוחננוף: ראיתי שבנק הפועלים זה "מת".

בני יוחננוף: אין מה לעשות.

בני יוחננוף: נכנסתי ללאומי.

בני יוחננוף: ישב מנהל הסניף.

בני יוחננוף: דיבר איתי מאוד יפה.

בני יוחננוף: אמר לי בוא מחר.

בני יוחננוף: באתי למחרת.

בני יוחננוף: אמר לי, אני לא יכול לעשות איתך שום דבר.

בני יוחננוף: למה?

בני יוחננוף: יש עליך.

בני יוחננוף: בתוכי כבר היה לי את כל הסיפור מוכן.

בני יוחננוף: אם יש לך סיכון עסקי?

בני יוחננוף: כתבתי מכתב מאוד חריף לבנק.

בני יוחננוף: יותר מזה, אני באותה הזדמנות הלכתי למר גלעד נרקיס כעורך דין ורציתי לערב אותו בעניין.

בני יוחננוף: עד כדי כך זה הגיע.

בני יוחננוף: כתבתי מכתב חריף לבנק.

בני יוחננוף: בנק לאומי להבדיל מבנק הפועלים כתב לי מיד תשובה בזמן סביר, שלוש שבועות-חודש, זה זמן סביר.

בני יוחננוף: בתשובה הוא לא מתייחס לחלוטין למאגרי המידע עליהם דיברתי.

בני יוחננוף: הוא רק אומר, בדקנו את התלונה שלך.

בני יוחננוף: למרות שעבר הרבה מאוד זמן נתנו הוראה למחוק את כל הסימונים שיש עליך בבנק מכל הסוגים שהם, ויותר מזה, אנחנו ממליצים לך, לך אל סניף ארלוזורוב חזרה, אנחנו נתנו לו מילה, תתחיל לעבוד איתנו.

בני יוחננוף: אמרתי, אוקיי, זה חצי נחמה.

בני יוחננוף: זאת אומרת השתדלו להמעיט את הנזק, אני יכול אולי לעבוד עם הסניף הזה.

בני יוחננוף: זה עדיין לא סוגר את הנזק שנגרם לי 20 שנה אבל את המידע לא קיבלתי, אפילו לא רמז מה היה המידע, לא קיבלתי.

בני יוחננוף: אני עד היום לא יודע מה היה המידע בבנק לאומי שזה לא בנק הפועלים.

אורי מקלב: למה אתה לא יכול לקבל את המידע?

בני יוחננוף: כי זה סניף אחר.

בני יוחננוף: המידע שהיה בבנק הפועלים היה טעות של הסניף.

אורי מקלב: אתה חושב שהעבירו עליך מידע חוץ מבנק הפועלים?

בני יוחננוף: אין קשר בין בנק לאומי לבנק הפועלים.

בני יוחננוף: אלא קבצים שונים של שני הגופים האלה.

בני יוחננוף: אני מוכרח לומר שיהיה לי קשה מאוד להאמין, שאלו אותי הרבה, שהבנקים מחליפים קבצי מידע.

בני יוחננוף: אני רוצה לקוות שאין דבר כזה.

בני יוחננוף: אותו דבר קרה עם בנק המזרחי.

בני יוחננוף: זה שלושה.

בני יוחננוף: בסכומים אחרים.

שלומית אבינח: אחרי כן יכולת לעבוד עם בנק אחר?

בני יוחננוף: לאומי.

בני יוחננוף: אחרי שהנפיקו לי את המכתב וניקו את הכול, כן.

בני יוחננוף: בנק המזרחי היה סיפור מאוד מוזר.

בני יוחננוף: באתי אליהם, אותו סיפור בסניף בית אל על.

בני יוחננוף: למחרת אני חוזר.

בני יוחננוף: הוא אומר לי, שמע אני לא יכול לעבוד איתך.

בני יוחננוף: למה אתה יכול לעבוד איתי?

בני יוחננוף: יש כאן חוב של 8000 שקל מ-1990.

בני יוחננוף: עכשיו, אני יודע מאיפה כל זה בא.

בני יוחננוף: שלא יהי אי הבנות.

בני יוחננוף: אני רוצה לפתור את הבעיה הזאת.

בני יוחננוף: לי היתה חברת מחשבים מאוד גדולה.

בני יוחננוף: אני מכרתי אותה ב-89.

בני יוחננוף: מכרתי 51%.

בני יוחננוף: טאבה.

בני יוחננוף: התפטרתי מהכול.

בני יוחננוף: דרך אגב, עם בנק לאומי זה הרבה יותר חמור.

בני יוחננוף: השותפים החדשים שנכנסו המשיכו להפעיל את החשבון של בנק המזרחי.

בני יוחננוף: ביום שמכרתי את המניות הלכתי לסניף וקיבלתי מיד פטור מאחריות.

בני יוחננוף: זאת אומרת, שילמתי את הכול, ניקיתי את החשבון ויש לי ביטול ערבויות מלא במסמך.

בני יוחננוף: את זה צירפתי.

בני יוחננוף: אותו דבר עם בנק לאומי.

בני יוחננוף: כשאני הגעתי לבנק לאומי היה שם מצורף מכתב על פטור מערבויות באותו יום של מכירת החברה.

בני יוחננוף: יותר מזה, אני שלחתי להם פרוטוקול מישיבת הנהלה שהבעלים החדשים התחייבו לכסות את החובות האלה.

בני יוחננוף: בבנק המזרחי היה דבר שונה כי שם לא היתה ערבות אישית שלי.

בני יוחננוף: אלא זה נעשה מיתרת כספים שהשותפים היו חייבים.

בני יוחננוף: הם כנראה ביניהם, אני לא יודע איך, לא הצליחו לזהות שם.

בני יוחננוף: היה בנימין יוחננוף.

בני יוחננוף: שמו את זה על שמי.

בני יוחננוף: עכשיו, עוד הפעם כתבתי מכתב חריף להנהלת הבנק.

בני יוחננוף: התקשרו אלי מהנהלת הבנק אחרי שבוע, אמרו לי, אנחנו נמחוק את כל הסימונים כי אני האשמתי אותם בעבירה על החוק.

בני יוחננוף: אנחנו נמחוק את הכול.

בני יוחננוף: אנחנו לא רוצים שום דבר בכתב.

בני יוחננוף: אמרתי, אני מבקש תשובה למכתב.

בני יוחננוף: כתבתי מכתב רשמי.

בני יוחננוף: תענה לי מכתב רשמי.

בני יוחננוף: אני רוצה את המידע.

בני יוחננוף: כתבתי וביקשתי תשובה.

בני יוחננוף: הוא אמר, לא, אני מוכן לסכם איתך עכשיו.

בני יוחננוף: לך לסניף אל על.

בני יוחננוף: אתה רוצה תפתח חשבון.

בני יוחננוף: הכול יהיה בסדר.

בני יוחננוף: אני מוחק את כל המידע עליך.

בני יוחננוף: בינינו בעל פה.

בני יוחננוף: בלי בכתב.

בני יוחננוף: אמרתי לו, זה לא מעלה לי ולא מוריד.

בני יוחננוף: קודם כל תמחק את מה שרשמת.

בני יוחננוף: בוא נתחיל לעבוד.

אורי מקלב: למה אתה אומר שהם עברו על החוק מבחינת מידע?

אורי מקלב: הרי המידע היה שלהם.

בני יוחננוף: הם עברו על החוק בכמה מישורים לחלוטין.

בני יוחננוף: שלושת הבנקים .

בני יוחננוף: קודם כל הם רשמו מידע בתוך מסד הנתונים של הבנק שזה מאגר מידע גם על פי משרד המשפטים.

בני יוחננוף: לא הודיעו לי.

בני יוחננוף: היו חייבים להודיע לי.

בני יוחננוף: פניתי לכולם לפני שנים לבקש את המידע שהיה שם.

בני יוחננוף: לא ענו לי.

בני יוחננוף: זה בניגוד לחוק לחלוטין.

בני יוחננוף: היו חייבים להמציא לי את המידע.

בני יוחננוף: אני מדבר איתך אחרי 10 שנים.

בני יוחננוף: התעלמו ממני לחלוטין.

בני יוחננוף: חוק הגנת הפרטיות זה אחרת, חוק רישום נתוני אשראי זה אחרת.

בני יוחננוף: מה שסיפרתי עכשיו זה הסנטימטר הראשון של הקצפת של הסיפור.

גלעד נרקיס: כפי שמר יוחננוף ציין הוא באמת הגיע אלי.

גלעד נרקיס: המקרה הזה הוא מקרה שלמגינת לבי חוזר בהרבה מאוד סיטואציות כאשר הפתרון שלי בדרך כלל הוא תנסו להמשיך בחיי היומיום.

גלעד נרקיס: אזרח רגיל אין לו את היכולות להתחיל לנהל תביעות משפטיות ולהיות דון קישוט ולנסות לתקן סדרי עולם.

גלעד נרקיס: אני אציג לכם כמה מקרים שרק מדגימים כמה הבעיה הזאת חריפה.

גלעד נרקיס: תיקחו מצב, ואני עצמי נתקלתי בהרבה מאוד מקרים כאלו, של לדוגמה חיילים או אנשים שהיו חייבים 300 או 400 שקל בחשבונות שעמדו ללא תנועה.

גלעד נרקיס: הם צברו ריביות עם הזמן.

גלעד נרקיס: הבנק לא הצליח לאתר אותם.

גלעד נרקיס: מאחר והוא לא הצליח לאתר אותם הוא לא ניסה יותר מדי כי מדובר בסכום זניח, הוא מיד העביר את החוב שלהם לחוב אבוד.

גלעד נרקיס: מהרגע שהם הפכו להיות לקוחות עם חוב אבוד יש עליהם סימון בבנק.

גלעד נרקיס: מקרים מסוג זה, אחרי שנים, מדובר על 10 או 15 או 20 שנה, כשהם באים לפתוח חשבון, כשהם באים לקחת משכנתא פתאום צץ להם איזשהו סימון שאומר, אתם לקוחות בעייתיים.

גלעד נרקיס: למה אנחנו לקוחות בעייתיים?

גלעד נרקיס: אנחנו לא יודעים.

גלעד נרקיס: יש לך פה סימן של חוב אבוד.

גלעד נרקיס: הם מבקשים לקבל פרטים, למבקשים לדעת מה קורה.

גלעד נרקיס: אין מה לעשות.

גלעד נרקיס: ואני מכיר לפחות שבעה שמונה מקרים כאלה.

גלעד נרקיס: זו תופעה.

גלעד נרקיס: כך היה גם לגבי יוחננוף ישר עובר הלאה וכבר כל הבנקים יודעים על הנושא הזה.

גלעד נרקיס: יש מצב של דליפת אינפורמציה לכיוון אותן חברות של מאגרי המידע.

גלעד נרקיס: עכשיו אם יש תקנות לזה, אם יש נהלים פנימיים, אני ניסיתי פעם לבדוק את הנושא הזה.

גלעד נרקיס: אם יש נהלים פנימיים, אם יש איזשהו קו מנחה שאומר אנחנו מדווחים במצב מסוים.

גלעד נרקיס: לקוח שחייב כסף לבנק אני לא רואה סיבה מדוע תוך כדי שהוא מקבל הודעה על זה שהנקודה הזאת תהיה מעין חזרה.

גלעד נרקיס: לא יכול להיווצר מצב שלקוח שהוא עצמו פונה לבנק באיזושהי תלונה, הלקוח מסומן כלקוח בעייתי.

גלעד נרקיס: הלקוח עצמו, זה יכול להיות שנים לאחר מכן כשיבוא לפתוח חשבון, שהוא יבוא לקחת משכנתא, כשהוא יבוא לפתוח חברה או שותפות, פשוט מאוד זה יקפוץ לו ואין לו כל כך מה לעשות.

גלעד נרקיס: יש בנקים שהם קצת יותר קשים בנושא הזה.

גלעד נרקיס: יש בנקים שניתן לשכנע אותם.

גלעד נרקיס: אבל אני לא הצלחתי להבין אם יש איזשהו קו מנחה, אם יש איזשהו נוהל פנימי בנושא הזה.

גלעד נרקיס: אפשרות תגובה.

גלעד נרקיס: אני מצפה שברגע שיש דבר מסוג זה או שבנק חושב שלקוח הוא בעייתי שייתן אפשרות תגובה.

גלעד נרקיס: ברגע שהוא מסמן לקוח בתור לקוח בעייתי ולא משנה הסיבה, תשלח הודעה.

גלעד נרקיס: בחוק עצמו יש את האפשרות, סעיף 30 זכות דיון, שלקוח יש לו הזכות לדעת על הנושא הזה , לקבל אינפורמציה אמיתית, ואם לבנק אין את האפשרות לתת אינפורמציה אמיתית אבל ממש עם אסמכתאות, שלא תיתן בכלל אינפורמציה.

גלעד נרקיס: זה חוק שירותי נתוני אשראי.

גלעד נרקיס: יש סעיף 31 שעוסק בתיקון המידע.

גלעד נרקיס: הבעיה שהדברים האלה לא מגיעים לשטח וזו הבעיה האמיתית.

גלעד נרקיס: הם לא מגיעים לשטח כי כל בנק עושה כמיטב שיפוטו, ולדבר אין קווים ברורים.

אורי מקלב: אנחנו בשלב הזה נעבור לעורכת דין רבקה דבש.

רבקה דבש: אני מתנצלת.

רבקה דבש: לא ידעתי שעיקר הדיון יהיה על נתוני אשראי.

רבקה דבש: יש מצגת שהכנתי לוועדת הכלכלה בעוד כמה שעות.

רבקה דבש: אני אנסה לעשות קצת סדר בדברים כי יש כאן בלבול בין חוק הגנת הפרטיות לבין חוק נתוני אשראי.

רבקה דבש: לו היו יושבים וקוראים את החוק והתקנות בוודאי שנתוני אשראי, לצערי חוק הגנת הפרטיות לא ברור מספיק.

רבקה דבש: אנחנו פועלים כדי להבהיר אותו.

רבקה דבש: חוק נתוני אשראי ההוראות פה ברורות.

רבקה דבש: דבר ראשון על חוק הגנת הפרטיות.

רבקה דבש: חוק הגנת הפרטיות חל על כל מאגרי המידע, כלומר מאגר ממחושב שיש בו מידע פרטי ואני בכוונה לא נכנסת לסוגיות המשפטיות אבל להבהרה, חלות עליו חובות פרוצדוראליות שגם חבר הכנסת עזרא הזכיר.

רבקה דבש: חובות רישום שחלות על מאגר מידע מעל עשרת אלפים, מידע רגיש.

רבקה דבש: כמובן שהמאגרים של הבנקים נכללים בחובת הרישום ובצידן יש חובות מהותיות שהן חשובות יותר.

רבקה דבש: יש חובת אבטחת מידע, חובת זכות עיון מכוח סעיף 13 לחוק הגנת הפרטיות שלא מדבר על 7 ימים.

רבקה דבש: תיכף אני אבהיר מאיפה הבלבול של ה-7 ימים.

רבקה דבש: הוא מדבר עד 30 יום, יש אפשרות לפנות לבית משפט ויש גם אפשרות לפנות לרשם.

רבקה דבש: ובפרוש פונים.

רבקה דבש: החוק מתייחס למאגרי מידע ככלל.

רבקה דבש: אין התייחסות ספציפית לבנקים.

רבקה דבש: יש תקנה 357 אבל מן הסתם עודדה תרחיב עליה שקובעת הוראות מאוד קונקרטיות לגבי אבטחת מידע בבנקים.

רבקה דבש: אבל חוק הגנת הפרטיות פרוש באופן מאוד מאוד רחב.

רבקה דבש: אגב רחב שהוא מכיל כמעט הכול.

רבקה דבש: הוא מכיל את בעל העסק הקטן שיש לו רשימת לקוחות והעדפות בימי הולדת.

רבקה דבש: הוא מכיל כמובן את הבנקים, את הסלולר.

רבקה דבש: החוק נכתב ב-81.

רבקה דבש: הוא לא עונה על כל הצרכים של 2009.

רבקה דבש: יש תזכיר חוק שמונח אצל השר לתקן גם בהיבט של אכיפה.

רבקה דבש: יש איזשהו שינוי לאו דווקא בהיבט הבנקים.

רבקה דבש: שוב, נתתי את רוחב היריעה כי אנחנו מתעסקים בין עסקים קטנים ובינוניים ועד עסקים גדולים.

רבקה דבש: כיום ההגדרה היא מאוד רחבה.

רבקה דבש: אבל זה באמת בסקירה של מאה אלף.

רבקה דבש: הבנקים הם בין מאגרי המידע הרגישים והגדולים, לא היחידים.

רבקה דבש: הם בסדר הגבוה ביותר.

רבקה דבש: יש להם רגולטור ספציפי שגם מטפל בנושאים האלה.

רבקה דבש: כמו שאמרתי יצאה תקנה ספציפית בנושא – תקנה 357.

רבקה דבש: יש גם הוראות של המפקח על הביטוח דומות.

רבקה דבש: מטרתו של חוק נתוני אשראי נועדה, ולא בכדי, אבל הבנקים לא מאוד אוהבים את חוק נתוני אשראי.

רבקה דבש: הוא נועד לאפשר מתן אשראי על ידי גופים חוץ בנקאיים כדי לתת אפשרות צרכנית יותר טובה ללקוחות.

רבקה דבש: לצורך כך ניתנים רישיונות על ידי המדינה.

רבקה דבש: הוזכרו כאן שתי חברות חברת DNB, חברת BDI, CIA.

רבקה דבש: יש עוד חברה שהיא בשלבי רישיון, חברת לב אמון, שיכולים לאסוף מידע בעיקרו שלילי על לקוחות.

רבקה דבש: האופן שבו זה נעשה זה שיש דחיפה של מקורות מידע אגב שהבנקים הם גם מקור מידע.

רבקה דבש: מועבר מידע שלילי בתנאים מסוימים.

רבקה דבש: המידע השלילי הזה נצבר אצל אותן חברות.

רבקה דבש: כאשר יש בקשה מלקוח חיצוני לקבל מידע הוא יכול לקבל את זה רק בתנאים מסוימים שקבועים חוק והמידע שניתן הוא לאו דווקא המידע שנמצא במאגר.

רבקה דבש: אם ניקח את הבנקים דווקא המידע שמגיע הבנקים לדוגמה על התראות חוב צריכה להיות הצטברות של שתי התראות במשך 12 החודשים האחרונים כדי שזה יצא החוצה.

רבקה דבש: כלומר גם חוק נתוני אשראי קבע איזשהם שסתומים ואיזשהם מנגנונים שלא כל מה שנמצא אצל חברות נתוני אשראי יוצא החוצה.

רבקה דבש: ה-7 ימים זה החובה של הבנקים לתת לידי חברות בעלות הרישיון את הנתונים כדי שמי שמבקש דוח אשראי כדי לבצע עסקה יהיה לו מידע עד כמה שיותר אמין.

רבקה דבש: המידע הזה יכול להיות מוצג בתוך אשראי למשך 5 שנים.

רבקה דבש: לא יותר מ-5 שנים.

רבקה דבש: תמיד אפשר להסתכל על הכוס החצי מלאה או הכוס החצי ריקה.

רבקה דבש: כרגולטור לדוגמה בנתונים שאני הולכת להציג בוועדת הכלכלה הוטלו פעם ראשונה עיצומים כספיים על חברות נתוני אשראי בגין הפרות שנעשו.

רבקה דבש: אז יבוא מישהו ויגיד, תראו מה קורה בשוק, הם לא רציניים.

רבקה דבש: הם לא עובדים.

רבקה דבש: יבוא מישהו ויגיד, תראו, רגולטור רציני הוא עם יד על הדופק על כל מה שקורה.

רבקה דבש: פיקוח יש.

רבקה דבש: להגיד לך שלא הייתי רוצה שיהיה יותר פיקוח, תמיד.

רבקה דבש: רק כדי לשבר את האוזן, אגב נתונים, יחידת הפיקוח של רשות המשפט, טכנולוגיה ומדע שאמונה על אכיפה על 3 חוקים שמתוכם שניים הם בעלי רישיונות שרמת הפיקוח היא הרבה יותר הדוקה.

רבקה דבש: שוב, מכירים את זה המפקח על הבנקים.

רבקה דבש: היא מונה 4 מפקחים.

רבקה דבש: זה הכול, על היקף שהוא מאוד רחב.

רבקה דבש: ועדיין אנחנו צריכים לבצע פעולות איכותיות.

גדעון עזרא: את אמרת שמעבירים אינפורמציה לגוף חיצוני מכוח חוק נתוני אשראי.

גדעון עזרא: יכול להיות מצב שבעל החשבון לא ידע על כך?

רבקה דבש: ראשית, מכוח חוק נתוני אשראי לא מודיעים לו.

רבקה דבש: יש הסדר ספציפי.

גדעון עזרא: יוצאת אינפורמציה מהבנק החוצה ובעל החשבון לא ידע מזה?

רבקה דבש: כי זה מכוח חוק.

גדעון עזרא: איזה חוק?

גדעון עזרא: איזה חוק?

גדעון עזרא: חוק מאגרי מידע.

גדעון עזרא: יש שני חוקים.

גדעון עזרא: את צריכה לתת תשובה לכול החוקים.

גדעון עזרא: את במעמדך שמעת את הדברים, יש לך ביקורת כלשהי לגבי עצמך?

גדעון עזרא: לגבי המערכת?

גדעון עזרא: מה יהיה מחר בבוקר?

גדעון עזרא: השאלה היא בתשובה לפונה מה יש לך להגיד על מנת לשפר את המצב או האם הכול תקין לדעתך?

אורי מקלב: מידע שמגיע על פי חוק שירותי נתוני אשראי גובר על חוק הגנת הפרטיות?

אורי מקלב: זו התשובה לגדעון עזרא?

רבקה דבש: כן.

רבקה דבש: שוב, יש פה בלבול.

רבקה דבש: אני רק אגיד כן לגבי התמונה הספציפית.

רבקה דבש: ב-4 ליולי הגיעה תלונה, העתק אלינו, המכתב למפקח על הבנקים.

רבקה דבש: נוצרה אינטראקציה כאשר הפיקוח התחיל ב-25 לאוקטובר.

רבקה דבש: הוא מתנהל.

רבקה דבש: עדיין לא סיימנו אותו ולא הגענו עדיין להחלטה אם כן תוטל סנקציה או לא.

רבקה דבש: אגב כרגע הכלים שיש בידינו להטלת סנקציות בתחום הגנת הפרטיות הן מצומצמים.

רבקה דבש: זה התיקון שעומד על הפרק.

רבקה דבש: על פניו, אלא אם כן יהיו עדויות שיהיו בפנינו שאני לא ראיתי אותן, לא התברר מהעובדות שהוצגו לנו שיש כאן איזושהי הפרה מכוח חוק נתוני אשראי.

רבקה דבש: אנחנו בודקים את העובדות.

אורי מקלב: במקרה הספציפי הזה זה רק לפי חוק הגנת הפרטיות?

אורי מקלב: זה לא קשור עכשיו לחוק שירותי נתוני אשראי.

בני יוחננוף: זה לא רלוונטי, מפני שמה שבנק הפועלים ואחרים עושים, הם משתמשים בחוק להגנת הפרטיות כאילו זה חוק שירותי נתוני אשראי.

רבקה דבש: יש שני הסדרים מכוח חוק שירות נתוני אשראי.

רבקה דבש: אחד זה מכוח חוק נתוני אשראי שהוא מידע על פרטים והשני הוא שירות מידע על עוסקים שהוא על פרטים בתוקף היותם עוסקים.

בני יוחננוף: במקרה שלי, היתה לי חברה, מכרתי אותה, אבל אני עדיין עצמאי, אני עדיין יוחננוף בנימין, אני עוד חי.

בני יוחננוף: לא היו לי ערבויות בבנקים האלה.

בני יוחננוף: אסור היה להם לגעת בשמי בכלל.

בני יוחננוף: אם אין לי ערבויות אישיות אסור לגעת בשמי.

בני יוחננוף: אני אישיות בפני עצמה, אני פרסונה עצמאית.

בני יוחננוף: אני לא תאגיד.

בני יוחננוף: והם מנוחיות של עצמם, אין שום ביקורת על זה ועל זה אני כאן בא להתריע, הלך מי שהלך בבנק והטיל את החוב הזה על שמי הפרטי, שלדעתי זו עבירה פלילית.

בני יוחננוף: מה פתאום השם הפרטי שלי?

בני יוחננוף: יש לך ערבות אישית שלי?

בני יוחננוף: אני מחויב באיזושהי צורה?

בני יוחננוף: תפסתם שם, יוחננוף בנימין כי אני הייתי באיזשהו שלב בעל מניות של אותה חברה.

בני יוחננוף: לא היה לכם מסיבות שלכם על מי להפיל את החוב הזה, הפלתם אותו על שמי, ואני סחבתי אותו על גבי 20 שנה.

בני יוחננוף: אני חושב שמפספסים פה את העניין.

בני יוחננוף: עזוב את הכוכבונים וכל הסיפור הזה.

בני יוחננוף: אני אתן לך את המקרה הכי גרוע שקורה ועליו אני לא יודע כמה אנשים חיים או כמה אנשים לוקחים את חייהם בידיהם.

בני יוחננוף: האפשרות להיכנס למאגר המידע של הבנקים ניתנת לכל מי שהם מגדירים בעל זכות חתימה.

בני יוחננוף: יש בכל סניף לפחות 4 כאלה.

בני יוחננוף: עכשיו, אני יושב עם אדם שלא מכיר אותי לעשות איתו עסק, חתמנו או שזה לקראת חתימה על הסכם, הולך האדם הזה כמו כל מכובד אחר אל הבנק שלו ואומר, אני הולך לעשות עסק עם יוחננוף.

בני יוחננוף: אני לא מכיר אותו.

בני יוחננוף: אתה יכול לבדוק עליו?

בני יוחננוף: לפחות עשרה משאים ומתנים נשברו לי אחרי שהכול סוכם, לפני החתימה, באו אלי אנשים, אמרו לי, בני אני מצטער.

בני יוחננוף: אני לא יכול לעשות את העסקה.

גלעד נרקיס: במערכת עצמה אין סימון.

גלעד נרקיס: אם בן אדם נכנס ורוצה אינפורמציה והשכל הישר שלו אומר, הוא מקבל אינפורמציה שירשום את השם שלו.

גלעד נרקיס: אני נכנסתי בתאריך זה וזה וביקשתי מידע.

גלעד נרקיס: אין.

גלעד נרקיס: יש מקומות שזה באמת נכון.

גלעד נרקיס: אם לדוגמה עושים ניקיון צ'קים או שעושים עסקאות.

גלעד נרקיס: יש בזה הרבה היגיון מבחינה בנקאית כן לבקש מידע, אבל המצב שאין שליטה ואין פיקוח על זה, זה משאיר לזה לשיקול דעת של אותו פקיד.

אורי מקלב: האם מותר לאותו פקיד מורשה חתימה להיכנס בעקבות שאלה של אחד שרוצה לעשות עסקה עם אדם מסוים שרוצה לדעת אם שותפו הפוטנציאלי בסדר או לא בסדר, האם מותר לאותו מורשה חתימה לתת לו את המידע הזה?

עודדה פרץ: ברור שלא.

בני יוחננוף: זה הרבה יותר גרוע מזה.

בני יוחננוף: בוא נחשוב שיש שני מתחרים בתחום.

בני יוחננוף: אני אחד המתחרים ויש לי יחסים עם איזשהו פקיד בבנק, ואני רוצה להרוס את המתחרה שלי, יש לי בעיה?

בני יוחננוף: זה לא עושים בארץ?

בני יוחננוף: אנחנו לא קוראים עיתונים?

גדעון עזרא: תרשה לי רגע.

גדעון עזרא: קיבלת מכתב מבני יוחננוף.

גדעון עזרא: עד היום הזה לא נתתם לו תשובה.

רבקה דבש: בני יוחננוף נמצא בקשר עם צחי והדברים עוד מתבררים.

גדעון עזרא: מה זה עוד מבררים מיולי עד עכשיו?

רבקה דבש: לא מיולי, מאוקטובר, 25 באוקטובר.

רבקה דבש: זה מטופל.

בני יוחננוף: הם הגיבו.

בני יוחננוף: מי שלא הגיב זה המפקח על הבנקים.

רבקה דבש: כרגע הטענה של בני מול בנק הפועלים לאור האינטראקציה שהיתה לו מול צחי, המפקח שמטפל.

רבקה דבש: ככל שמר יוחננוף ירצה שנבדוק בנקים אחרים נבדוק גם בנקים אחרים.

אורי מקלב: מה לגבי הביקורת חוק הגנת הפרטיות?

אורי מקלב: איזה ביקורת יש לכם?

רבקה דבש: בגלל כוח האדם המצומצם אנחנו פועלים בכמה מישורים.

רבקה דבש: יש כבר ימי עיון לסקטורים ספציפיים ויהיה גם בסקטור הבנקאי לתת הוראות והנחיות יותר ספציפיות.

רבקה דבש: זה בהיבט הרוחבי.

רבקה דבש: אנחנו עושים זאת לצורך הבהרה של חוקי הסדרי הגנת הפרטיות במגזרים ספציפיים.

רבקה דבש: לדוגמה, סקטור התקשורת זה נעשה לפני שבועיים.

רבקה דבש: בשבועות הקרובים ניתן הנחייה ברורה שמבהירה סוגיות מיוחדות בסקטור הזה.

רבקה דבש: כמובן אנחנו עושים את זה יחד עם הרגולטורים.

רבקה דבש: בגלל מה שאמרתי לחוק הגנת הפרטיות מ-81 אנחנו פועלים כדי להתחיל לחלחל אותו בשוק.

רבקה דבש: אנחנו נמפה יחד עם בנק ישראל.

רבקה דבש: זה יתרחש במרץ או במאי 2010.

רבקה דבש: אנחנו דנים בנושא עם מומחים מאיחוד האירופי, עם הרגולטורים.

רבקה דבש: עשינו את זה כבר בתחום העבודה וגם בתחום הסלולר.

רבקה דבש: נעשה את זה גם בתחום הפיננסים, ובתחום הביטוח יהיה הסדר אחר.

רבקה דבש: זה כדי לפזר קצת את הערפל.

רבקה דבש: אנחנו מטפלים בתלונות קונקרטיות ויש לנו בתוכנית העבודה גם יציאה לשטח באופן יזום.

רבקה דבש: זה מתוך ניסיון לטייב את ארבעת האנשים שיש לנו בכוונה שזה יהיה יותר יעיל ויותר רוחבי.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: סגנית המפקח על הבנקים בבקשה.

עודדה פרץ: החומר שהעברתם לקראת הישיבה זה היה מכתב של חבר הכנסת ולא ידענו מה מקור התלונה ואני לא מכירה את הסיפור.

עודדה פרץ: לא ידעתי שזה בא בעקבות פנייה שהוא עשה לבנק ישראל.

אורי מקלב: איך בנק ישראל רואה את הדברים?

עודדה פרץ: מר יוחננוף לא תיאר בעיה של דליפה ממאגרים של בנקים אלא את הנושא של הכוכביות.

עודדה פרץ: בנושא של אבטחת מידע כמו שעורכת הדין רבקה דבש אמרה זה שמעבר לזה שחל על הבנקים חוק הגנת הפרטיות יש גם הוראה ספציפית, הוראה 357 של המפקח על הבנקים שעוסקת בנושא של אבטחת מידע של בנקים.

עודדה פרץ: אני לא חושבת שהבנקים במדינה הם מוסדות שיש בהם את דליפה הכי משמעותית ממאגרי מידע.

עודדה פרץ: הבנק רושם מידע עסקי של לקוח שחייב לו ונאלץ לתבוע אותו שהוא מחק לו סכום כלשהו.

עודדה פרץ: לא משנה אם זה סכום קטן או סכום גדול זכותו כעסק לרשום לעצמו את המידע הזה.

עודדה פרץ: זה הזיכרון של העסק.

שלומית אבינח: אבל מותר להעביר את המידע הזה לבנקים אחרים?

עודדה פרץ: בוודאי שלא.

עודדה פרץ: מותר לו להעביר את זה לסניף אחר.

עודדה פרץ: אני לא מכירה את המצב שלקוח בא ורוצה לעשות עסק עם הבנק והבנק אומר לו, אני לא יכול, יש לך סיכון עסקי.

עודדה פרץ: (פונה למר חננוף) אמרו לך שנמחקו לך 290 אלף שקל.

עודדה פרץ: אמרו לך מה הבעיה.

עודדה פרץ: אם לקוח מסומן בכוכבית, כתוב משהו ליד זה.

עודדה פרץ: כתוב: נמחק לו 200 שקל לפני 50 שנה.

עודדה פרץ: יש שיקול דעת לבנק.

עודדה פרץ: הוא בא עכשיו לקבל משכנתא והוא נוכח שנמחקו לו 200 שקל מלפני 50 שנה.

גדעון עזרא: השאלה היא בסוף, אם הבנק עשה דבר שאסור לו לעשות ובעל החשבון נפגע כתוצאה מכך מה מוטל על הבנק לעשות?

גדעון עזרא: מה קורה?

עודדה פרץ: אני הייתי רוצה לשאול את האדון הנכבד אם הוא חושב שנגרם לו נזק של 600 אלף שקל, למה אתה לא מגיש תביעה נגד הבנק?

בני יוחננוף: אם את מוכנה להלוות לי את הכסף בשביל התביעה אני מוכן להגיש.

עודדה פרץ: מי שמפר את הוראה 357 אז יש היטל כספי שהמפקח על הבנקים יכול להטיל על הבנק.

גדעון עזרא: אנחנו רוצים לשמוע את תגובת בנק הפועלים.

טל נד”ב: עם כל הכבוד אני לא חושב שצריך לפתור בעיה ספציפית בפורום הזה.

גדעון עזרא: סליחה.

גדעון עזרא: אני מבקש שבסופו של דבר יקיימו את החוק וכאן נראה שהחוק לא קוים לפחות לגבי בנק הפועלים.

גדעון עזרא: אנחנו לשרות הציבור.

טל נד”ב: ואני לשרותכם.

טל נד”ב: אז זה בסדר.

טל נד”ב: את המקרה הספציפי של מר יוחננוף אני לא מכיר ואני לא יכול להתייחס אליו.

טל נד”ב: אני מודה שאני מרגיש מוזר.

טל נד”ב: יש במדינה 20 בנקים שמנהלים חשבונות של מיליוני אנשים.

טל נד”ב: סביר להניח שקורות טעויות בכל מיני מקומות.

טל נד”ב: השאלה אם יש כללים מנחים ואם ככלל הכללים מקוימים?

טל נד”ב: התשובה היא כן וכן וכן.

טל נד”ב: מעטים הם הגופים המסודרים, המפוקחים, המאורגנים כמו הבנקים.

טל נד”ב: צריך לזכור שהבנקים רוצים לעשות עסקים.

טל נד”ב: מה זה אין להם אינטרס להלוות כסף?

טל נד”ב: הם מעוניינים לתת הלוואות כי זה נשמת אפם.

טל נד”ב: יתרה מזאת, הבנקים מעוניינים לשמור על סודיות בענייני הלקוחות שלהם.

טל נד”ב: זו ליבה של הבנקאות.

טל נד”ב: וניהול מאגרי מידע באופן מושכל ומדויק זה אינטרס בנקאי.

גדעון עזרא: סליחה, להביא את האינפורמציה לבעל החשבון הם צריכים?

טל נד”ב: הם צריכים והם מביאים.

טל נד”ב: הכללים ידועים.

טל נד”ב: חוק הגנת הפרטיות הוא חוק שמסדיר את רישום מאגרי המידע והבנקים פועלים לפיו במאת האחוזים.

טל נד”ב: מאגרי המידע של הבנקים מפוקחים ומבוקרים.

טל נד”ב: החוק מחייב כל גוף לא רק בנק שיש לו מאגר מידע לרשום אותו.

טל נד”ב: כדבר שבשגרה הלקוח יודע מה רשום עליו.

טל נד”ב: לקוח שהופך להיות סיכון עסקי זה לא בא מהשמיים למרות שזה לא נוח לשמוע.

טל נד”ב: לקח הלוואה ואל החזיר אותה.

טל נד”ב: הבנק פונה אליו, שולח לו התראות להחזיר את החוב.

שלמה בן שוע: שאלה.

שלמה בן שוע: הסיפור הזה נראה לי נורא ספקני.

שלמה בן שוע: כשבנק מחק סכום ביוזמתו.

שלמה בן שוע: מחיקה של חוב היא אחרי שחשבון הפך להיות קשה גביה ויש תהליכים.

שלמה בן שוע: זה נראה לי נורא מוזר.

גדעון עזרא: אני מבקש לשמוע את בנק הפועלים.

גדעון עזרא: אם אתם יכולים לשפוך אור על הנושא.

יוסף אריה: אדוני לא שלח אלינו חומרים על התלונה של מר יוחננוף.

יוסף אריה: כפי שנאמר פה כבר אנחנו לא באנו פה לדון בעניינו הפרטי של מר יוחננוף.

יוסף אריה: הוא פנה לרגולטורים ואני בטוח שהם יעשו עבודתם נאמנה.

יוסף אריה: גם רשם מאגרי המידע, הממונה על הטכנולוגיה וגם בנק ישראל.

יוסף אריה: אדוני מצפה כאן על השולחן הזה לנהל משפט?

יוסף אריה: אני יכול לחקור את מר יוחננוף?

יוסף אריה: אני יכול להביא לכאן עדים?

יוסף אריה: אני יכול להציג מסמכים?

אורי מקלב: אנחנו דנים בפניות הציבור.

אורי מקלב: אנחנו קודם כל מציפים את הנושא.

אורי מקלב: יכול להיות שאתה לא יכול להיכנס לפרטים אבל אחרי כל כך הרבה זמן תן גם תשובה שטחית.

אורי מקלב: אני כלקוח של בנק הפועלים מעוניין לשמוע את התשובה.

יוסף אריה: כלקוח של בנק הפועלים אדוני יקבל תשובה.

יוסף אריה: ברגע שתפנה לבנק תקבל תדפיס של כל מה שרשום עליך.

יוסף אריה: אין שום בעיה.

יוסף אריה: המילה סיכון עסקי שנזרקה פה היא טרמינולוגיה עממית משהו.

יוסף אריה: יש סימונים מסוימים.

שרה צוובנר: נראה לי שיש הבדל בין המידע שהלקוח מקבל לבין התיוקים שלו בבנק.

שרה צוובנר: זה לפי הדיון שהיה פה.

טל נד”ב: איזה דיון היה פה?

טל נד”ב: איזה דיון היה פה?

טל נד”ב: שמעת את הבנקים בכלל?

טל נד”ב: לא היה פה שום דיון.

טל נד”ב: שומעים רק את מר יוחננוב ואת מר נרקיס ולא את הבנקים.

טל נד”ב: אבל זה בסדר.

טל נד”ב: אם זה הדיון שאתם רוצים שזה יהיה דיון.

טל נד”ב: אתם שואלים ואתם לא רוצים לשמוע.

טל נד”ב: אז אין בעיה, לא נשמיע.

אורי מקלב: כעורך דין אולי תבין מה תפקידה של הוועדה.

אורי מקלב: בהחלט גם לדון במקרה ספציפי.

אורי מקלב: אנחנו שואלים שאלות על נושא עקרוני.

יוסף אריה: איזה שאלות?

יוסף אריה: קיבלנו את מכתבו של חבר הכנסת עזרא.

גדעון עזרא: סליחה.

גדעון עזרא: סיכון עסקי.

יוסף אריה: אין סימון כזה.

גדעון עזרא: זו המצאה?

יוסף אריה: אדוני, זו שפה מקובלת.

יוסף אריה: אם נמחק חוב אז כתוב נמחק חוב.

יוסף אריה: אם יש חוב אבוד יהיה כתוב חוב אבוד.

גדעון עזרא: הלקוח צריך לדעת על כך?

יוסף אריה: הלקוח יודע ועוד איך הוא יודע מפני שהוא יצר את הסיטואציה.

יוסף אריה: הוא יודע.

יוסף אריה: כי אם מחקו לו חוב אז יש הסדר או בבית משפט או מחוץ לכותלי בית משפט והוא יודע מצוין מה מחקו ומה לא מחקו.

יוסף אריה: שלא יהיה צל של ספק, אם הלקוח פונה לבנק ומבקש את המידע על הסימונים הוא חייב לקבל אותו חד משמעי ואם מר יוחננוף לא קיבל, זו טעות, זה לא בסדר.

יוסף אריה: חד משמעית לאדם אחר, צד שלישי אסור לתת לו מידע על מר יוחננוף.

יוסף אריה: יכולים להיות מצבי קיצון של חשבון משותף אבל אז זה בעלי החשבון.

יוסף אריה: יש סודיות בנקאית.

יוסף אריה: יש חוק הגנת הפרטיות שאמנם לא חל על חברות.

יוסף אריה: הוא חל רק לגבי יחידים אבל מעבר לזה יש את הסודיות הבנקאית.

אורי מקלב: שאלה שאני מפנה לכל הבנקים.

אורי מקלב: יש לכם את הסימונים שלכם.

אורי מקלב: אתם בשלב הזה חייבים להודיע לאותו לקוח שהוא מסומן?

יוסף אריה: אנחנו לא חייבים.

אורי מקלב: או רק אם הוא שואל?

יוסף אריה: אם הוא שואל חייבים לתת לו מידע.

אורי מקלב: אני שואל גם אותך עורך דין נדב, האם הבנקים צריכים להודיע כל אחד עם הכוכבית שהוא מסמן לעצמו?

אורי מקלב: האם צריכים להודיע ללקוח, אתה נכנס אצלנו להגדרה של סיכון עסקי, מוגבל עסקי, בירור עסקי?

גלעד נרקיס: זה עולה הרבה מאוד כסף.

גלעד נרקיס: יש אנשים ש-300-400 שקל יבואו יעדיפו לשלם רק שהם לא יהיו ממותגים בתור אנשים עם בעיות.

טל נד”ב: אני כופר בעצם ההנחה שביסוד השאלה.

טל נד”ב: הלקוח יודע את המידע שעליו.

טל נד”ב: לא ייתכן שללקוח יש חוב והוא לא יודע עליו.

טל נד”ב: אין צורך להודיע לו כי הוא יצר את החוב.

טל נד”ב: הבנק זה גוף שרוצה לעשות עסקים.

טל נד”ב: הוא מעוניין להלוות לאנשים והוא מעוניין שיחזירו לו את הכספים.

טל נד”ב: זה נשמת אפו.

טל נד”ב: אם נוצר חוב הבנק פונה ללקוח, אומר לו, בוא תפרע את החוב.

טל נד”ב: שולח לו מכתב התראה.

טל נד”ב: אין מצב שהלקוח לא יודע על החוב אלא אם כן קרתה תקלה, זה יכול לקרות.

אורי מקלב: אני שואל את עודדה האם יש זכות לבנק ברגע שהיה לו איזה דין ודברים משפטי עם לקוח לעשות עליו איזשהו סימון שיש לו משמעות לגבי ההתנהלות שלו מול הבנק?

עודדה פרץ: כן.

עודדה פרץ: הוא מנהל את העסקים שלו.

עודדה פרץ: בואו לא נדבר רגע על בנקים.

עודדה פרץ: תחשבו כל עסק שמנהל את העסקים שלו עם הלקוחות.

עודדה פרץ: הוא עושה לעצמו את הסימונים.

עודדה פרץ: אם בסופסל יחזור לי צ'ק אז הם יסמנו לעצמם לא לקבל ממני יותר צ'קים.

עודדה פרץ: מותר להם.

עודדה פרץ: הם צריכים לשלוח לי מכתב, תדע לך שבגלל שחזר לך צ'ק אז עכשיו אנחנו לא רוצים שתשלם לנו יותר בצ'קים.

אחיעד שחורי: ואם הלקוח זכה בבית משפט בפסק דין נגד הברק, אז מרגע זה הוא לא יכול לעבוד עם הבנק הספציפי?

אחיעד שחורי: הרי אין לנו יותר מדי בנקים.

אחיעד שחורי: כולם יודעים שבנקים זה גוף ציבורי.

יוסף אריה: הבנקים לפי חוק הבנקאות אינם מחויבים לתת אשראי והשיקולים כיצד לתת את אותו אשראי ללקוח נקבעים לפי שיקולים עסקיים של הבנק.

גדעון עזרא: מה שעולה כאן שכל הדברים שמועלים פה הם הזויים לחלוטין ואין שום קשר בינם לבין המציאות.

גדעון עזרא: אומר לך אדם, אני ביקשתי מידע, לא קיבלתי.

גדעון עזרא: אתם אומרים אין דבר כזה.

יוסף אריה: אנחנו יוצאים פה ממקרה מאוד פרטי.

עודדה פרץ: אי אפשר לשמוע רק צד אחד.

עודדה פרץ: מכיוון שלא קיבלנו את הפרטים על המקרה הספציפי של מר יוחננוף אף אחד לא התכונן להגיב על המקרה הזה.

עודדה פרץ: באופן כללי אנחנו נותנים לכם תשובות.

עודדה פרץ: אתם חוזרים לזה שהוא במשך 20 שנה ביקש את המידע ולא קיבל.

עודדה פרץ: אנחנו לא יודעים.

עודדה פרץ: המתלונן אמר שבנק ישראל לא ענה לו.

עודדה פרץ: בנק ישראל כן ענה לו.

עודדה פרץ: יש מספר תשובות.

עודדה פרץ: בתשובה שענינו לו אני רואה שכתוב שם שבנק הפועלים הגיש נגדו תביעה.

עודדה פרץ: זה נכון שבנק הפועלים הגיש נגדך תביעה?

עודדה פרץ: יכול להיות שיש פה רקע שהוא מציג כאילו שהוא אין לו שום סיכון עסקי.

עודדה פרץ: הוא מעולם לא לקח אשראי.

עודדה פרץ: יכול להיות שהעובדות הן שונות.

עודדה פרץ: אנחנו לא יודעים.

יוסף אריה: אדוני זו בדיוק הבעיה.

יוסף אריה: הלקוח נמצא כאן, ספק מסכים לדון בעניינו ואני צריך לענות תשובות על מקרה שספק אם הוא נכון.

אורי מקלב: חבר הכנסת עזרא הפנה אליכם 10 שאלות.

עודדה פרץ: רוב התשובות הן של משרד המשפטים.

אורי מקלב: האם החוק הזה שאסור להחזיק מידע יותר מ-7 שנים חל רק לגבי נתוני האשראי?

עודה פרץ: זה לפי חוק שירות נתוני אשראי.

עודה פרץ: נהפוך הוא, למשל בעניין של מוגבלים.

עודה פרץ: מותר לבנק לשמור מידע 3 שנים אבל יש הנחייה של רשמת מאגרי מידע שהבנק שהגביל את הלקוח, במפורש נאמר לבנק, אם אתה הבנק הגבלת את הלקוח אין עליך את המגבלה של ה-3 שנים.

עודה פרץ: אתה יכול לשמור את זה לנצח.

עודה פרץ: כי אתה הגבלת אותו.

עודה פרץ: אתה זה שצברת את המידע.

שלומית אבינח: האם מותר לבנק להעביר מידע על הלקוח לבנק אחר?

עודדה פרץ: רק לבנק ישראל מותר להעביר מידע.

אורי מקלב: רק רגע, מוגבלים או לא מוג בלים, צריך לדעת לגבי מה?

עודדה פרץ: מוגבלים בגלל צ'ק ללא כיסוי.

אורי מקלב: החוק מוגבלים בגלל צ'קים ללא כיסוי זה עובר את בנק ישראל ובנק ישראל מעביר את זה לכול ה בנקים.

עודדה פרץ: בדיוק.

עודדה פרץ: מזה אתה למד שגם בנושאים אחרים כאשר הבנק אוסף את המידע העסקי בעצמו, הוא זה שבשביל לגבות את החוב מהלקוח היה צריך להגיש נגדו תביעה.

עודדה פרץ: אז אסור לו לשמור את המידע הזה?

גדעון עזרא: צריך להסתכל מה המ.מ.מ.

גדעון עזרא: אומרים.

עודדה פרץ: אז גם את החומר הזה לא קיבלנו.

עודדה פרץ: אני לא מכירה שום גוף אחר שיש לו חובה להודיע ללקוחות שלו שיש איזו כוכבית עליהם.

עודדה פרץ: הבנקים לא שונים.

אורי מקלב: עכשיו אני רוצה לשאול את משרד המשפטים.

אורי מקלב: מה הביקורת לגבי איסוף מידע ושמירתו על ידי הבנקים.

אורי מקלב: האם יש לבנק ישראל או למשרד המשפטים בקרה על כך?

עודדה פרץ: יש לנו אגף ביקורת ופיקוח על הבנקים .

עודדה פרץ: יש שם יחידת טכנולוגית מידע שהם עושים ביקורות בנושא טכנולוגיית מידע.

עודדה פרץ: חוק הגנת הפרטיות כמו שעורכת דין דבש אמרה חל על בנקים.

עודדה פרץ: מעבר לזה יש הוראה מאוד מפורטת שמדברת אל אבטחת מידע בבנקים.

עודדה פרץ: לא קיימת בעיה.

עודדה פרץ: במקה הספציפי לא היה מעבר מידע בין בנקאים.

עודדה פרץ: כל בנק שהיה לו מידע אחר לגמרי אסף את המידע באופן עצמאי.

אורי מקלב: ישנה תחושה, ישנו דימוי כזה בציבור שאפשר להשיג מידע על לקוח בקלות יחסית.

עודה פרץ: אין דימוי כזה.

עודה פרץ: אני לא מסכימה עם זה.

אורי מקלב: כל מורשה חתימה יכול להיכנס לכל חשבון של כל לקוח בבנק.

עודה פרץ: זה גם לא נכון.

עודה פרץ: ההוראה קובעת שכל בנק יקבע מי מורשה לגשת לכל מידע.

עודה פרץ: זה לא פרוץ כמו שאתם מתארים את זה.

עודה פרץ: ישנו סעיף מיוחד בהוראה שלנו.

עודה פרץ: זה סעיף 12 שהכותרת שלו היא בקרת גישה.

עודה פרץ: אז כתוב, "תאגיד בנקאי יבצע זיהוי אישי חד ערכי של כל גורם בעל גישה למערכת מידע, להלן מורשה גישה, כתנאי מוקדם למתן גישה".

אחיעד שחורי: יש גם את סעיף 6 ב' להוראה.

אחיעד שחורי: יש תיעוד לוגים של כניסות ופעולות שמתבצעות בבנק.

אחיעד שחורי: כל פעולה נרשמת.

עודדה פרץ: הנה, סעיף 6 ב': "תאגיד בנקאי יקיים נתיב ביקורת שיתבסס על רישום של עצם הגישה ושל פעולות המבוצעות במערכות המידע אשר יכלול בין היתר זיהוי מורשה הגישה, המקום, הזמן וכן פרטים על נשוא הגישה".

עודדה פרץ: זה בדיוק מה ששאלת.

אורי מקלב: אני רוצה לשמוע את עורך דין נדב בקשר לנושא הזה.

טל נד”ב: קודם כל כפי שכבר אמרו כל כניסה למחשב נרשמת בצורה ממוכנת.

טל נד”ב: שוב, לבנק יש אינטרס יותר מאשר ללקוח לעקוב אחרי הרישומים האלה שלא כל אחד ייכנס.

טל נד”ב: הבנק לא מעוניין שפקיד כוח אדם שיושב בקומה 8 בבנק ייכנס לחשבון של לקוח.

טל נד”ב: זה אינטרס של הבנק.

טל נד”ב: לכן יש, ראשית מעקב אחרי כל כניסה.

טל נד”ב: יותר מזה, כל בנק קובע לעצמו לפי המדיניות שלו מי יכול לגשת לאיזה מידע.

רבקה דבש: יש מערכות ניטור בקרה בבנקים שמחויבים גם מכוח התקנה שהן נותנות התראות אוטומטיות.

רבקה דבש: אם לדוגמה ב-2 בלילה נעשית פעולה חריגה התראה אמורה לקפוץ אצל הבנק.

רבקה דבש: זה לא רק שימור הלוגים זה גם ניטור שלהם והודעה למי שאמון על אבטחת המידע שיש פעולות חריגות.

רבקה דבש: אז חשוב להגיד שזה לא רק הרישום.

גדעון עזרא: אני מאוד מבקש.

גדעון עזרא: אני לא הייתי מעלה את הנושא הזה אם לא הייתי שומע בפרוטרוט את התלונה של בני יוחננוף.

גדעון עזרא: יכול להיות שהדברים נכונים, יכול להיות שהם לא נכונים.

גדעון עזרא: אתם לא יכולתם לדעת את מה שיעלה פה בדיון.

גדעון עזרא: לי ברורים כמה דברים.

גדעון עזרא: קודם כל לגבי הפיקוח של משרד המשפטים, המ.מ.מ.

גדעון עזרא: העירו את תשומת ליבנו לכמה נקודות.

גדעון עזרא: הדבר השני, על מנת לבדוק את הדברים אני מבקש שהנושא של מר יוחננוף מול הבנקים, כל בנק בנפרד, יתברר ויוצא בסופו של דבר מכתב ליושב ראש הוועדה לפניות הציבור ולבוא ולהגיד, הסתבר שדבריו הם עורבא פרח או לא.

גדעון עזרא: אם זה מקובל עליכם.

אורי מקלב: אנחנו נראה בהמשך אם נקיים עוד דיון בנושא או שנסתפק בתגובה של הבנקים.

אורי מקלב: לפני שאני אסכם את הדברים הייתי מבקש מהמ.מ.מ.

אורי מקלב: שרה צוובנר לומר משהו בנידון, אם יש לך מה להוסיף?

שרה צוובנר: כן להציף שתי שאלות מרכזיות, גם לגבי הסנקציות, אם אי פעם נעזרו בסנקציות.

שרה צוובנר: כי אני יודעת שכן היות תלונות על דליפות מידע.

שרה צוובנר: מה נעשה?

שרה צוובנר: והשאלה השנייה זה לגבי בקרות יזומות של מי מגופים, אם זה הבנקים, אם זה משרד המשפטים, אם זה המפקח על הבנקים, מי ממש בודק?

עודדה פרץ: יש ביקורת.

עודדה פרץ: זה מה שהסברתי.

עודדה פרץ: יש יחידת ביקורת שזה התחום שלה.

שרה צוובנר: יש בדוח של משרד המשפטים משנה שעברה איזו תלונה שנבדקה בבנק לאומי לגבי שימוש במידע למטרות שיווקיות.

שרה צוובנר: נכון?

רבקה דבש: זה לא היה למטרות שיווקיות.

רבקה דבש: זה היה אגב הפעילות להפרדה בין קופות הגמל לבנקים בעקבות רפורמת בכר שבו אחרי דין ודברים ארוך בין רשם מאגרי מידע לבין הבנקים הוכרע שהבנקים רשאים להכניס מידע רק לצורכי תפעול.

רבקה דבש: התברר שבנק לאומי לא הקפיד על ההנחיות.

רבקה דבש: בעקבות זאת שונו הנהלים.

רבקה דבש: אנחנו לא טיפלנו באף תלונה של דליפת מידע כמו שאתם מתארים מהבנקים החוצה.

רבקה דבש: יש תלונות בנושאי שירותי דיוור ישיר באמצעות הבנקים ועל הוראות שמקוימות או לא מקוימות, על זכות העיון.

רבקה דבש: אפשר להתקשר איתנו דרך אתר האינטרנט, אנחנו מקיימים פורומים וימי עיון, חלקם פתוחים לכלל הציבור.

רבקה דבש: רשם מאגרי מידע קיים משנת 1986.

רבקה דבש: הרשות משפט טכנולוגי קיימת משנת 2006.