ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 52, 2009-12-08 14:00

ליה שמטוב: צהריים טובים לכל המשתתפים.

ליה שמטוב: כינסתי את ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בדחיפות לדיון בנושא השפעת קריסת המפעלים בצפון על תעסוקת העולים.

ליה שמטוב: בדיון בועדת הכספים היום, דיברו על הנושא.

ליה שמטוב: סוכם כי האוצר, ההסתדרות והבנקים יקיימו דיון דחוף ויעדכנו את ועדת הכספים לגבי התוצאות.

ליה שמטוב: אנחנו כועדת עלייה, קליטה ותפוצות מטרתנו היא לעזור למפעלים אבל בעיית קריסת המפעלים לא בדיוק בידינו.

ליה שמטוב: אז היום נראה איך אפשר לעזור לעולים חדשים שעובדים במפעלים האלה.

ליה שמטוב: אם אנשים עוד לא פוטרו הם לא תמיד מקבלים משכורת.

ליה שמטוב: אסנת רובין חברת מועצת העיר נצרת עילית אמרה לי שיש לזה אפקט דומינו.

ליה שמטוב: עובדים, מנסים להתפרנס בכבוד, מנסים לשרוד, קובייה אחת נופלת ואיתה נופלים כל החלקים.

ליה שמטוב: הם מופסדים פעמיים.

ליה שמטוב: ראשית כעולים חדשים.

ליה שמטוב: שנית, שהם גרים בפריפריה, ובפריפריה המפעלים נסגרים.

ליה שמטוב: היום נמצאים איתנו נציגים של מפעל אחיטקס בנצרת עילית.

ליה שמטוב: ביקרתי במפעל לפני כמה חודשים.

ליה שמטוב: אחרי הביקור כתבנו לשר התמ"ת, הסברנו את המצב ועדיין לא קיבלנו את התשובה.

ליה שמטוב: יכול להיות שהתשובה תינתן היום על ידי נציגים של משרד התמ"ת שיושבים פה.

ליה שמטוב: אני זוכרת עוד לפני 30 שנה שהגעתי ארצה והתגוררתי בנצרת עילית, אני זוכרת את המפעל הזה משגשג ומעסיק הרבה עובדים.

ליה שמטוב: כשביקרתי בפעם האחרונה ראיתי עזובה ומתי מעט של אנשים שעובדים עדיין במפעל.

ליה שמטוב: כן בבקשה.

צבי ליברמן: אני יושב ראש של איגוד תעשיות הטקסטיל וקצת מתמצא בחומר.

צבי ליברמן: ענף הטקסטיל נמצא במצוקה זה שנה וחצי.

צבי ליברמן: הועדה יכולה לעזור בנושא הזה.

צבי ליברמן: אנחנו מנסים מזה 3 שנים להעביר חוק במדינת ישראל שנקרא חוק הטקסטיל הבטחוני, על בגדי המדים.

צבי ליברמן: לצערי הרב 3 שנים משחקים איתנו משרד הביטחון והמשטרה.

צבי ליברמן: חוק פשוט מאוד שלא המצאנו אותו.

צבי ליברמן: הוא קיים בארצות הברית.

צבי ליברמן: תרגמנו אותו לסיטואציה בארץ ואנחנו במשך 3 שנים להוביל אותו בכנסת.

צבי ליברמן: זו הצעת חוק פרטית של שלי יחימוביץ.

צבי ליברמן: ברגע שהצעה הזו תהפוך לחוק מחר בבוקר אפשר לקלוט בצפון, בפריפריה, ממש, לפחות 500 עובדים.

צבי ליברמן: לפני חודש וחצי שירות בתי הסוהר הוציא הזמנת שיא של 60 חולצות ומכנסיים שיכלו להיתפר בצפון ולא לזרוק את העובדים הביתה.

צבי ליברמן: עכשיו רוצים לייבא את הסחורה הזאת מסין.

צבי ליברמן: בושה וחרפה.

צבי ליברמן: אין בעיה בחוק המכרזים.

צבי ליברמן: אין בעיה בינלאומית כי בחוק המכרזים יש החרגה בנושא של כוחות הביטחון.

צבי ליברמן: היחידים שמתנגדים לנו זה האוצר ואגף במשרד הביטחון הנוגע בדבר.

צבי ליברמן: גברתי יושבת הראש הוועדה הזו כן יכולה לעזור.

צבי ליברמן: החוק הזה נמצא בועדת חוקה חוק ומשפט אצל חבר הכנסת דוד רותם.

צבי ליברמן: אם הועדה היתה ממליצה שיאסוף את הועדה שלו, יתדיין בחוק אפשר להזיז את החוק.

צבי ליברמן: כי עברנו כבר קריאה ראשונה.

ליה שמטוב: אני דיברתי עם דוד רותם, יושב ראש הועדה לחוקה חוק ומשפט.

ליה שמטוב: אפשר לכנס את הבעיה ולדון כל היום.

ליה שמטוב: אנחנו רוצים תכל'ס.

ליה שמטוב: אז דוד רותם בא במגעים עם האוצר לגבי הסוגיה הזאת.

צבי ליברמן: אני יכול להגיד לכם שבקריאה ראשונה, עברנו את הטרומי ועברנו החלטת ממשלה.

שלמה מולה: זה לא אומר שום דבר.

שלמה מולה: אחרי שהחוק עובר בקריאה ראשונה הוא צרים לעלות למליאה.

צבי ליברמן: מכל מקום, לכשהחוק הזה יעבור, וכל יום שהוא לא עובר זה נורא.

צבי ליברמן: אני דיברתי על המדים של האסירים.

צבי ליברמן: משטרת ישראל הולכת להתלבש במדים חדשים, מדים יפים כמו של משטרת ניו יורק.

צבי ליברמן: הזמנה של 40 אלף פרטי לבוש ואלה פרטי לבוש מאוד מסובכים מבחינת עבודה, הוציאו לסין.

צבי ליברמן: פשוט מאוד.

צבי ליברמן: כדי להשתיק אותנו קראו לשני מפעלים בצפון, אחד בקרית שמונה והשני במגזר הדרוזי ואמרו להם, אתם תקבלו 3000 יחידות אבל אל תעשו "שמח".

צבי ליברמן: את הפילוט, את ההזמנות הראשוניות, את כל הניסיונות עשו פה בארץ אצלם, ועכשיו הם מצפצפים ומוציאים את זה לחוץ לארץ.

צבי ליברמן: אם גברתי יושבת ראש הוועדה וחברי הוועדה היו יכולים לעזור לנו להעביר את החוק הזה מיידית.

צבי ליברמן: אנחנו צריכים לפנות למשרד הביטחון אולי באמצעות אהוד ברק שלא יתנגדו.

צבי ליברמן: אנחנו נמצאים בדיונים עם משרד הביטחון והם ממציאים אמתלות שונות של בלך ושוב, תשנו את החוק כך, תשנו את החוק אחרת.

צבי ליברמן: הם מהתלים בנו.

צבי ליברמן: אנחנו בפלונטר ודין הרציפות עדיין לא חל עלינו.

צבי ליברמן: אני אומר את האמת, התעשיינים שלנו נשברו.

ליה שמטוב: לפני שנשמע את חברי הכנסת אני רוצה לשמוע את נציגי האוצר.

ליה שמטוב: כן בבקשה, יובל רז.

יובל רז: אני רק אסקור בקצרה עם כמה כלים שברשותי.

שלמה מולה: אתה יכול גם להתייחס להתנגדות שלכם.

יובל רז: קודם כל צריך להבהיר לא מתאימים את הצעת החוק לטקסטיל לחוכמת המכרזים.

יובל רז: צריך להידרש להסכמים.

יובל רז: יש את העלויות.

ליה שמטוב: אמרו לך שזה בוועדה.

ליה שמטוב: אמרו לך אז אתה מסרב.

יובל רז: אני לא מסרב.

יובל רז: לעניין הזה יש עלויות רציניות של כמה עשרות מיליונים.

שלמה מולה: לנו יש פה מובטלים.

שלמה מולה: מייצרים מובטלים.

שלמה מולה: אתם הולכים לכסות 10% של מובטלים.

שלמה מולה: אני מבקש שתתייחסו ברצינות לזה.

שלמה מולה: אנחנו לא נגדך תבין.

שלמה מולה: פשוט אתה נציג של המשרד.

שלמה מולה: המשרד שלך הוא פשוט בין נושא לנושא, בין מקום למקום.

שלמה מולה: לאן שאנחנו הולכים אתם מופיעים שם.

שלמה מולה: זה פשוט נורא.

ליה שמטוב: אתה יכול להסביר את הנושא של הטקסטיל?

יובל רז: לדבר הזה יש השלכות תקציביות שצריכות להיבחן ועמדת האוצר תובא לידיעתכם.

רוברט טיבייב: אנחנו פשוט רוצים להבין, זו עניין כלכלי נטו או איזושהי מדיניות לסגור את הענף?

יובל רז: לא.

יובל רז: מכיוון שיש אנשים שמתעסקים בעניין הזה אני לא רוצה סתם לתת לך תשובה.

יובל רז: יש לזה גם השלכות כלכליות רציניות.

יובל רז: מדובר בעשרות מיליונים נוספים שצריך להוציא הן במערכת הביטחון והן במשטרה והן בשב"ס.

שלמה מולה: אבל למה אתם קונים בחו"ל?

שלמה מולה: למה אתם קונים בסין?

שלמה מולה: מה שקונים בסין אפשר להשוות את זה לאותו מפעל בצפון?

שלמה מולה: בסוף היום אנשים יהיו מובטלים.

צבי ליברמן: בסוף היום אנחנו נשלם את זה דרך ביטוח לאומי.

יובל רז: אני עובר לנושא אחר כי חבל לנו להתעסק עם זה.

יובל רז: יהיו דיונים על העניין הזה.

יובל רז: בסופו של דבר, אני מניח, נגיע לאיזושהי מסקנה.

יובל רז: משרד האוצר והממשלה בכלל מעמידה מספר כלים.

יובל רז: היא עוזרת הן באמצעות סיוע באשראי, הן באמצעות סיוע ליצרנים, הן באמצעות סיוע לעסקים קטנים.

יובל רז: כל מיני פרויקטים של התפתחות של מסגרות תעסוקה שמונהגות על ידי משרד התמ"ת.

יובל רז: משרד האוצר בקשר הדוק עם משרד התמ"ת וכך היה בחודש פברואר-מרץ 2009.

יובל רז: הקרן לעסקים בינוניים מסייעת למפעלים שמחזור המכירות שלהם בין 15 מיליון שקל ל-17 מיליון שקל.

יובל רז: הקרן הזאת עד היום כבר אישרה למעלה מ-600 מיליון שקל.

יובל רז: רק מחר צריך להגיע מוועדת הכספים אישור להגדלת התקציב.

יובל רז: חוץ מזה יש קרן לעסקים קטנים ועסקים בינוניים וזה הופעל לפני המשבר.

יובל רז: לנוכח המשבר או שהוספנו תקציבים לקרנות או שקיצרנו בירוקרטיה.

צבי ליברמן: סליחה, 70% מהפונים באים בזחילה.

צבי ליברמן: אני מצטט כרגע את מה שנאמר בוועדת כספים.

צבי ליברמן: מפעלים במצוקה, 70% נענו בשלילה.

צבי ליברמן: יש בקרן הזאת 2.5 מיליארד שקל ורק 600 מיליון נוצלו עד היום.

צבי ליברמן: למי?

צבי ליברמן: למי שהבנקים היו מוכנים לתת, למי שלא במצוקה.

ליה שמטוב: כשדיברו על הקרן, שרק רצו להקים את הקרן אז ידעו מראש שזה מה שיקרה.

יובל רז: הקרן הזאת עזרה ועוזרת למאות עסקים למרות ההתנגדות של התאחדות התעשיינים.

יפה איפרגנטו: אני נציגת העובדים של מפעל (מוליטן) בנהרייה.

יפה איפרגנטו: אנחנו ביקשנו סיוע ונענינו בשלילה.

יפה איפרגנטו: המפעל שלנו היום תחת כונס נכסים.

יפה איפרגנטו: 80% מהעובדים במפעל הם יוצאי חבר העמים, אימהות חד הוריות שאין להן היום לאן ללכת, אין להן מה לאכול, מכיוון שחודשיים הן לא קיבלו משכורת.

שלמה מולה: מה הסכום שביקשתם מקרן הסיוע?

יפה איפרגנטו: לגבי סכומים, יש לנו פה את המנכ"ל שיכול לדבר.

שלמה מולה: אילו היו מאשרים לכם המפעל לא היה קורס?

יפה איפרגנטו: לא היינו מגיעים למצב שאליו הגענו.

רפי כהן: זה מפעל חי עם הזמנות.

רפי כהן: אפשר היה להמשיך לעבוד.

רפי כהן: אין צורך להקים אותו, אין צורך לייסד מערכת הזמנות.

רפי כהן: תפסו אותנו באמצע הדרך.

רפי כהן: זה מפעל שקיים 60 שנה.

שלמה מולה: אני מבקש תשובה ממשרד האוצר לגבי המפעל הספציפי הזה.

יובל רז: אני לא יודע לגבי המפעל הספציפי הזה, אבל שלושת הקרנות.

יובל רז: ..

רפי כהן: סליחה שאני קוטע אותך, אבל קורה משהו פה.

אסנת רובין: יש ועדת קרנות.

אסנת רובין: היא מטעם משרד האוצר.

אסנת רובין: יש להפריד בין שני הנושאים.

אסנת רובין: יש את הועדה ששואלת אותך לגבי התוכנית העסקית שלך, את כל הפירוט.

יובל רז: הקרנות האלה בוחנות למעשה את היכולת של המפעל.

יובל רז: מפעל שאין לו יכולת החזר של הלוואה הקרנות האלה לא יאשרו לו סיוע.

יובל רז: הקרנות האלה מסייעות לגופים שיש להם יכולת החזר אבל יש להם איזושהי בעיה של ביטחונות, או שהסיכון שלהם גדול מדי והבנקים לא מוכנים לקחת את הסיכון על עצמם.

שלמה מולה: זאת אומרת המדיניות שלכם היא לשמר את הקיים.

שלמה מולה: אם אתם נותנים להם הלוואת גישור אותם מפעלים...

יובל רז: זו לא הלוואת גישור.

יובל רז: זו הלוואה ל-5 שנים.

שלמה מולה: בא אליך מפעל מנהרייה למשל.

שלמה מולה: אומר לך, אם אתה נותן לי סיוע כך וכך, יש לי הזמנות, המפעל שלי ישגשג.

שלמה מולה: אתה, לא אתה, הוועדה שמחליטה אומרת, אני לא נענה לבקשתך, אוזניי אטומות.

שלמה מולה: מאה עובדים ילכו הביתה.

שלמה מולה: אני משוכנע שמבין העובדים יש 70% עולים.

שלמה מולה: בדרך כלל אני צריך את הסיוע שלכם למען העולים האלה לתקופה מוגבלת.

שלמה מולה: כי אחר כך הם מספיק חזקים.

שלמה מולה: העולם הוא הפוך.

שלמה מולה: איך יכול להיות שמפעל כזה לא זוכה בסיוע?

יובל רז: אני לא מכיר את הפרטים.

יובל רז: יכול להיות שהתוכנית העסקית שהם הגישו לא עברה.

ליה שמטוב: כן, אבל אתם אולי צריכים יותר ללוות את המפעל בתהליך.

שלמה מולה: וגם להתחשב באופי האוכלוסייה שעובדת שם.

נחום מנדל: אני המנכ"ל של מוניטן מזה תקופה קצרה במסגרת תוכנית שיקום.

נחום מנדל: אנחנו פנינו לקרנות.

נחום מנדל: עכשיו אני מבין שערבות המדינה היא רק על חלק מאוד קטן.

יובל רז: 70 אחוז.

נחום מנדל: 70 אחוז ערבות מדינה?

נחום מנדל: באמת לא מובן לי למה הבנק מסרב לתת.

נחום מנדל: אם מצב החוב של המפעל היה סביר הרי לא היינו נזקקים להלוואה.

יובל רז: הבנק זו חברה כלכלית.

יובל רז: היא בודקת את האמצעים שלכם ואת יכולת ההחזר שלכם.

יובל רז: תוכניות נוספות שהממשלה העמידה וזה נעשה בשיתוף והתייעצות עם התאחדות התעשיינים זו תוכנית ביטוח אשראי.

יובל רז: הממשלה לוקחת על עצמה להגדיר מכסות של אשראי עד 50% על מנת לעזור.

יובל רז: אנחנו כיום עובדים על תוכנית מול הבנקים ואני מקווה שבתקופה הקרובה נוכל להציע את זה.

יובל רז: זו תוכנית שנועדה להקל על היצרנים.

יובל רז: כך יותר קל לגשת למכרזים.

יובל רז: היינו שמחים עם משרד התמ"ת היה מטה שכם ומספק אמצעים למפעלים חלשים.

יובל רז: תקציב הסיוע לעסקים יגדל.

יובל רז: כמובן זה יותר לעסקים קטנים.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: בבקשה חבר הכנסת.

רוברט טיבייב: תודה רבה קודם כל שהעליתם את הנושא.

רוברט טיבייב: נושא מאוד חשוב.

רוברט טיבייב: רק יש לי הערה.

רוברט טיבייב: זה קורה לא רק בצפון, גם בדרום.

רוברט טיבייב: אני מהדרום.

רוברט טיבייב: אני יכול להעיד על כמה מפעלים שעומדים בפני סכנה וכבר יש להם תאריכי סגירה.

רוברט טיבייב: אני אתייחס למשרד האוצר.

רוברט טיבייב: מה שאני מבין ממה שנאמר הוא שהקרנות לא נותנות את הסבסוד בגלל שאין הזמנות במפעלים.

רוברט טיבייב: ההזמנות הולכות לסין, זה מצד אחד.

רוברט טיבייב: מצד שני אתם לא תומכים בגלל שאין הזמנות.

רוברט טיבייב: פה שורפים את הנר משני קצותיו.

רוברט טיבייב: מה תפקידך שם במשרד האוצר?

יובל רז: רכז הממונה על הפרויקטים הכלכליים.

רוברט טיבייב: אני לא יודע.

רוברט טיבייב: זה נראה כאילו משרד האוצר עושה הכול כדי להרוס את התעשייה.

יובל רז: זה חמור מה שאתה אומר וזה לא נכון.

רוברט טיבייב: סליחה.

רוברט טיבייב: זו דעתי ואני יכול להביע אותה.

רוברט טיבייב: אני חוזר, משרד האוצר עושה הכול בשביל להרוס את התעשייה במדינת ישראל.

רוברט טיבייב: אני הגעתי מתחום התעשייה.

רוברט טיבייב: אני התחלתי את עבודתי בארץ כמפעיל מכונה.

רוברט טיבייב: סיימתי כמנהל פרויקט.

רוברט טיבייב: זה משהו אחר.

רוברט טיבייב: את הנושא אני מכיר היטב.

רוברט טיבייב: אני מבין שיש בעיות כלכליות שלפעמים באמת יותר זול לקנות בסין או בתורכיה.

רוברט טיבייב: אבל אתם מסתכלים רק על כסף נכון להיום.

רוברט טיבייב: מה יקרה בעוד שנה שאותם האנשים יהיו בלשכת התעסוקה.

רוברט טיבייב: אז תצטרכו לשלם פי שלוש כדמי אבטלה והוצאות נלוות פי שלוש ממה שאתם כביכול חוסכים עכשיו.

ליה שמטוב: היום האנשים האלה שיהיו מובלים הם בגילאים 45-50.

נחום מנדל: רוברט, יובל הגיע לנושא המרכזי והוא בכלל לא מתייחס בעזרה וסיוע למפעלים.

נחום מנדל: הוא כבר אחרי זה.

נחום מנדל: מה הוא יציע לעולים שייפלטו ממעגל העבודה?

נחום מנדל: זה נושא הדיון.

ליה שמטוב: נכון.

ליה שמטוב: אנחנו היום דנים בנושאים רלוונטיים לגבי הלוואות ופתרונות אפשריים לקריסת המפעלים.

ליה שמטוב: הבה ונתרכז יותר בעולים החדשים שעובדים במפעלים האלה.

ליה שמטוב: איזה פתרונות?

ליה שמטוב: איך אנחנו יכולים לעזור לעולים חדשים עם ותק במפעלים שעוברים במפעלים המדוברים?

רוברט טיבייב: אמרתי שאני מכיר את תחום התעשייה בארץ די טוב.

רוברט טיבייב: לפחות במפעל שאני עבדתי בו 4 שנים, הוא נמצא בשער הנגב, לפחות 90% מהעובדים במפעל הם עולים חדשים.

רוברט טיבייב: לפעמים היה מצב יוצא דופן כאשר המפעילים היו עם תואר שני מהאוניברסיטה, לפעמים גם תואר שלישי כאשר המנהלים שלהם היו ללא השכלה נרחבת.

רוברט טיבייב: (יובל רז נראה עוזב את החדר) אתה בורח?

יובל רז: הודעתי ליושבת ראש שיהיה עלי לעזוב באמצע.

רוברט טיבייב: משרד האוצר בורח, תרתי משמע.

יפה איפרגנטו: לפני שאתה הולך אני מבקשת ממך תזכור את השם מוליטן.

יפה איפרגנטו: כשאתה עולה שם למשרד שלך תיקחו אותנו כפרויקט.

יפה איפרגנטו: יש לנו 100 משפחות שנפלטו.

יפה איפרגנטו: אנחנו לא מובטלים אבל אנחנו גם לא עובדים.

יפה איפרגנטו: אני מבקשת ממך תזכור את המפעל "מוליטן" ותעלה את זה אצלכם שמה בוועדה.

יפה איפרגנטו: אנחנו רוצים פתרון.

יפה איפרגנטו: תיקחו אותנו כפרויקט.

יפה איפרגנטו: אנחנו רוצים תשובה.

יובל רז: אני לא יודע אם היית בוועדה הקודמת.

יפה איפרגנטו: הייתי בוועדת הכספים.

יובל רז: אמרו שם שמנכ"ל בנק דיסקונט...

יפה איפרגנטו: אני שמעתי כל מה שנאמר בוועדה.

יפה איפרגנטו: אני מבקשת ממך תעביר את המסר הזה, תעביר את הכאב הזה של כל המשפחות האלה.

יפה איפרגנטו: אנשים שאין להם מה לאכול.

יפה איפרגנטו: אתה צריך לבוא אלינו.

יפה איפרגנטו: אני מזמינה אותך לסיור בצפון.

יפה איפרגנטו: תבוא אלינו לעובדים שלנו ותראה את המצוקה של האנשים האלה.

רפי כהן: מפעל בן 60 שנה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: כן בבקשה, חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: תודה רבה לך יושבת הראש.

שלמה מולה: באמת להבדיל, היה לנו דיון בבוקר.

שלמה מולה: אפשר באמת להבין את ההקשר של ההתייחסות של המשרדים השונים בנושאים דווקא ערכיים, גורליים.

שלמה מולה: לסייע למפעל במצוקה לדעתי אין מעשה ציוני יותר מזה.

שלמה מולה: במיוחד כאשר מדובר בפריפריה, כולם מדברים גבוהה גבוהה.

שלמה מולה: מכריזים על זה שצריך לפתח את הפריפריה, לסייע לאוכלוסייה.

שלמה מולה: הכול ריק מתוכן.

שלמה מולה: אני מצטער שנציג האוצר יצא אבל היה דיון בוועדת הכספים ונאמר לנו שיש באמתחת 2.6 מיליארד שקל להצלת המפעלים בצפון.

שלמה מולה: קודם כל קרוב ל-8 חודשים לא ניתנה אגורה.

שלמה מולה: לכן האחוזים הנמוכים ביותר, זו הסיבה.

שלמה מולה: עכשיו אנחנו מגיעים לסוף השנה.

שלמה מולה: עכשיו יבואו ויגידו, תשמעו, הכסף לא נוצל, אנחנו נחזיק את הקופה.

שלמה מולה: בינתיים המפעלים האלה שבאמת זה היה להם חמצן לא יצאו ואנשים עוזבים את מעגל העבודה.

שלמה מולה: הדבר היותר עצוב הוא שהיה דיון בוועדת הכספים ואנחנו ניסנו להציג מבחני מועסקים.

שלמה מולה: אנחנו יודעים שהעולים שמגיעים לכאן לא מבקשים לקבל דמי אבטלה אלא להתפרנס.

שלמה מולה: ברור לנו גם כי אלה שמפעילים את המפעלים האלה אינם אלה שמקבלים את משכורות העתק.

שלמה מולה: בסך הכול מה הם מבקשים?

שלמה מולה: את שכר המינימום.

שלמה מולה: זה הכול, זה כל הסיפור.

שלמה מולה: אנחנו כוועדה לא יכולים להישאר אדישים.

שלמה מולה: אני חושב שאנחנו צריכים לדבר שוב עם משרד האוצר, להכניס מבחנים נוספים לחלוקת המשאבים שבהם נניח, אם אותו מפעל מעסיק למשל אחוז מסוים של עובדים, שתינתן לו שיירשם לו הדבר ככף זכות, יירשם לו הדבר כנקודה טובה שיתחשבו בו ובצורה כזאת ייעשה הצדק.

שלמה מולה: גם עם המפעלים, גם אם האנשים שעובדים באותו מפעל.

שלמה מולה: דבר נוסף, פשוט אין לנו ברירה.

שלמה מולה: מספיק באמת להיות קשורים בנדיבות של הקפיטליזם החזירי הזה שבו הכול נמדד ברווחים.

שלמה מולה: מה אומרים לנו?

שלמה מולה: חוק המכרזים.

שלמה מולה: כל מדינת ישראל נזילה.

שלמה מולה: אז אוקיי, היא תנהל אותנו.

שלמה מולה: זה מה שנשאר.

שלמה מולה: זאת אומרת לסגור את המדינה.

שלמה מולה: יש פה חבר כנסת ותיק אופיר פינס-פז שיש לו ידע בעניין.

שלמה מולה: לעניות דעתי אם על הפרק המדים של שירות בתי הסוהר, של משטרת ישראל, של הצבא, ובאמת לא מדובר במפעלי היי טק אלא במפעלי טקסטיל.

שלמה מולה: האנשים שם מועסקים בשכר מינימום.

שלמה מולה: מאחר ורוב המועסקים שם הם עולים חדשים הרי מתפקידה של הוועדה להתריע ולעמוד על המשמר.

שלמה מולה: לא יכול להיות מפעל יותר ערכי במדינת ישראל ממפעל טקסטיל.

שלמה מולה: אם הם יקבלו את ההזמנה למדים האלה הם יוכלו לפרנס את משפחותיהם.

שלמה מולה: עכשיו מעגל האבטלה הוא חמור ביותר.

שלמה מולה: אלה שיוצאים למעגל האבטלה והם למעלה מגיל 45 ובני 50 או 50 פלוס, אם הוא יבוא להתראיין אצל מעסיק והלה ישמע שיש לו מבטא רוסי או אתיופי הוא לא יתעסק איתו.

שלמה מולה: בכלל לא מקבלים אותו.

שלמה מולה: בכלל לא מסתכלים עליו.

שלמה מולה: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לפנות ליושב ראש ועדת חוקה חוק ומשפט, לבקש ממנו שיביא את החוק הזה לדיון, לנסות לייצר קונסנזוס של כל חברי הכנסת, אם הממשלה לא מקבלת החלטה אנחנו בכנסת צריכים לפעול.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: חברת הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: כולם אמרו שהמצב הוא כפי שהוא בגלל המשבר הכלכלי.

מרינה סולודקין: כאשר יש התחלה של משבר מיד מרגישים את זה בפריפריה, בנצרת עילית, בדרום.

מרינה סולודקין: דבר שני, להסביר דברים על ידי כך שמצביעים על משרד האוצר זה לא מספיק.

מרינה סולודקין: זה לא כל הסיפור.

מרינה סולודקין: עניין של קרנות סיוע עניין יותר מסובך.

מרינה סולודקין: הם לא נותנים.

מרינה סולודקין: אני התעסקתי בעבר בשנת 2005-2006 בשאלה איך לקבל הטבה לעסק קטן או בינוני מהקרנות האלה.

מרינה סולודקין: היו מקרים שעולים היו בעלי המפעלים.

מרינה סולודקין: בקשר לתוצרת הארץ אני רוצה להגיד לכם שהמצב הוא מר, עצוב וחמור.

מרינה סולודקין: מה שקורה פה שרוצים לקנות את המדים לצבא, למשטרה ולשירות בתי הסוהר מסין ולעזאזל כל המדינה.

מרינה סולודקין: , כל מקומות העבודה וכל העובדים.

מרינה סולודקין: זה אפילו יותר חמור ממה שאתם חושבים.

מרינה סולודקין: פנו אלי עובדי תעשייה ואמרו כי לגבי אותה תעשייה האמורה, מדובר בלפני כמה שנים, הייצור היה בארץ.

מרינה סולודקין: וכמה מאות הועסקו בקשר לאותה תעשייה.

מרינה סולודקין: עכשיו הם פנו לארצות הברית ואותה תעשייה נסגרה.

מרינה סולודקין: דבר נוסף, רצו להעביר את תעשיית ההיי טק להודו.

מרינה סולודקין: במקרה היה פה נציג מהאוצר.

מרינה סולודקין: מה שהוא אמר זה לא הדעה היחידה.

מרינה סולודקין: אני אומרת לכם, אל תשתקו.

יפה איפרגנטו: כבר התחלנו בהפגנות.

יפה איפרגנטו: אנחנו לא מתכוונים להפסיק.

יפה איפרגנטו: בכל מקום שרק אפשר אנחנו מפגינים על מנת שהמפעל שלנו יחזור לפעילות.

יפה איפרגנטו: אנחנו רוצים לעבוד.

ליה שמטוב: זו הדרך היחידה ובגלל זה אנחנו היום פה.

מרינה סולודקין: אנחנו אומרים טקסטיל אבל בנוגע לשאר התעשיות?

מרינה סולודקין: איפה ההסתדרות בעניין הזה?

עדי ברקו: שמי עדי ברקו.

עדי ברקו: אני ממלא מקום ראש עירית נצרת עילית.

עדי ברקו: זה לא רק בטקסטיל.

עדי ברקו: מפעל RH אלקטרוניקה, 1150 עובדים, פאר התעשייה.

עדי ברקו: היי טק, לא רק תעשייה קלה.

עדי ברקו: בשנה האחרונה 600 עובדים מתוך 1150 עובדים יצאו והוציאו אותם משום שהם מעודדים מעבר לסין.

עדי ברקו: הבעיה שלנו היא שאנחנו מוכרים את עצמו, את הידע, את כל התעשייה, ואנחנו לא מבינים שבסופו של יום אנחנו נאבד את הכול.

עדי ברקו: זה לא רק בטקסטיל.

עדי ברקו: זה כבר התחיל לגעת בהיי טק, זה נוגע בתעשיות הכבדות, זה נוגע בכל החתכים.

עדי ברקו: אנחנו בשעת משבר.

עדי ברקו: יכול להיות שנצרת עילית לא ברשימה הזאת.

ליה שמטוב: לצערנו נצרת עילית כן ברשימה.

עדי ברקו: המצב שם לא פשוט בכלל.

ליה שמטוב: מ-6% עלו ל-11% אבטלה.

עדי ברקו: ולצערי אנחנו לא רואים את עצירת המגמה.

עדי ברקו: אומרים פריפריה פריפריה, ועידת הגליל היתה מקסימה.

עדי ברקו: רק תוצאות.

עדי ברקו: אנשים לא יודעים ללכת עם זה למכולת.

עדי ברקו: בסופו של יום יש משפחות אצלנו בעיר, אנחנו קולטי עלייה מספר 1 במדינת ישראל 48%.

עדי ברקו: ב-RH, 70%-80% זה עולים חדשים, חבר'ה רוסים מצוינים.

עדי ברקו: האוכלוסייה הרוסית היא שבנתה את נצרת עילית, גל העלייה הזה שהגיע בשנת 90 ואנחנו לא משכילים לשמר אותו.

עדי ברקו: הוא יברח לנו.

עדי ברקו: ואם אנחנו רוצים לייצר בהודו ובסין זו הדרך להבריח אותם.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: בבקשה חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: תודה גברתי יושבת הראש.

אופיר פינס-פז: ניקח את המקרה של תדיראן למשל.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי אם היתה קצת יותר נכונות של הממשלה וקצת יותר יצירתיות אפשר היה להגיע לפתרון יותר מכובד בנוגע למפעל הזה.

אופיר פינס-פז: כי היה שם לפחות קו יצור אחד שגם אם סין תתחרה, והמשקיע שקנה את תדיראן כולה רצה סיוע ממשלתי.

אופיר פינס-פז: הדבר הזה בסופו של דבר עד רגע זה לא קרה.

אופיר פינס-פז: זו דוגמה.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שרוברט צדק כשהוא אמר מה שהוא אמר על האוצר שהוא נגד המפעלים אבל אני חושב שיש עוד פער גדול בין דעות נגד ובין דעות בעד.

אופיר פינס-פז: יש גם אמצע גדול מאוד.

אופיר פינס-פז: הממשלה נמצאת במצב של משבריות בעיקר בפריפריה.

אופיר פינס-פז: היא צריכה לעשות הרבה יותר ויש לה את הכלים כדי למנוע נפילות כאלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד משהו בהקשר האסטרטגי לדברים שאמר עדי ברקו.

אופיר פינס-פז: על מה הויכוח בעצם?

אופיר פינס-פז: פתרון פשוט חברים.

אופיר פינס-פז: הממשלה הזאת החליטה, כמו אגב קודמותיה, עוד פעם לא לתקן את חוק עידוד השקעות הון.

אופיר פינס-פז: חברים אתם חושבים שאתם ציונים.

אופיר פינס-פז: ציונות זה בשטחים.

אופיר פינס-פז: תקלטו.

אופיר פינס-פז: פרייארים זה בגליל, ציונים זה בשטחים, עם ההקפאות, בלי ההקפאות.

אופיר פינס-פז: צוחקים על כולם.

אופיר פינס-פז: עשו להם הקפאות של הבנייה עכשיו 10 חודשים, קיבלו 28 מבני ציבור במכה אחת בשטחים.

אופיר פינס-פז: אתר הגליל קיבל 28 מבני ציבור במכה אחת.

אופיר פינס-פז: ההיסטוריה של הגליל.

אופיר פינס-פז: פעם אחת.

אופיר פינס-פז: הכול שקר ורמייה.

אופיר פינס-פז: תעשו מאה ועידות ומאה קשקושים, עד שלא ישנו את חוק עידוד השקעות הון במצב שבו לגליל ולנגב יש עדיפות על השטחים ותסלחו לי על הנימה הפוליטית, אבל הפוליטיקה הזו קובעת את סדרי העדיפויות.

אופיר פינס-פז: אם אתה היית עדי, אם אתה היית עכשיו איתי, יצאתי בדיוק מוועדת חוץ וביטחון, יושב לך יושב ראש הקואליציה, הקימו לו ועדות משנה כי הוא יושב ראה הקואליציה בחוץ וביטחון.

אופיר פינס-פז: הוא עכשיו עושה over ruling לצו של ברק.

אופיר פינס-פז: הוא מאשר להם מבנים.

אופיר פינס-פז: זה אלקין.

אופיר פינס-פז: מאשר מבנים, מאשר זה.

אופיר פינס-פז: יושבים כל ראשי הרשויות בשטחים, היו מתים ראשי הרשויות בגליל לשבת כמו שהם יושבים עם אלקין, מסדר להם את כל העניינים.

אופיר פינס-פז: לא הקפאה ולא בטיח.

אופיר פינס-פז: אני רואה איך כל הצבא עובר לדום, לא לדום על מה שאהוד ברק אומר, על מה שאלקין גומר עם ראשי הישובים.

אופיר פינס-פז: ובסוף תחליטו.

אופיר פינס-פז: כי אם החוק לעידוד השקעות הון אומר אותו דבר ביהודה ובשומרון ובגליל ובנגב כל המפעלים ילכו ליהודה ושומרון כי זה הרבה יותר קרוב למרכז הארץ.

אופיר פינס-פז: תבינו.

אופיר פינס-פז: הרי טרור כבר אין ביהודה ושומרון.

אופיר פינס-פז: (קריאת ביניים של יוסי שקפושניק)

אופיר פינס-פז: אני לא יודע מי אתה.

יוסי שקפושניק: אני נצרת עילית.

אופיר פינס-פז: אתה גם בעד הגליל ואתה גם בעד ההתנחלויות.

אופיר פינס-פז: זאת היא הבעיה.

אסנת רובין: מה שפה מנסים לעשות זה לקבל את העזרה שלך.

אופיר פינס-פז: אבל העזרה שלי, מה שאתם צריכים להיאבק עליו זה על זה שחוק עידוד השקעות הון של הממשלה הולכים להקפיא אותו פעם נוספת.

אופיר פינס-פז: לא יוקפא אלא באמת יקבעו סדרי עדיפויות נכונים שבה לגליל ולנגב יש עדיפות.

אופיר פינס-פז: עכשיו אם אתם לא תיאבקו על זה,

רפי כהן: מה אתה מצפה?

רפי כהן: שנאבק נגד ההתנחלויות עכשיו?

אופיר פינס-פז: מי אתה?

רפי כהן: רפי כהן מנהל תפעול, מפעל מוליתן.

רפי כהן: מה אתה מציע בעצם?

אופיר פינס-פז: אני לא דיברתי אליך.

רפי כהן: לא דיברת אלי אבל אני יושב פה.

אופיר פינס-פז: אמרתי, אני דיברתי לאנשים שצריכים להיאבק כנבחרי ציבור על סדרי עדיפויות במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: עכשיו העובדה שהחוק הזה תקוע דופק בגדול את הגליל ואת כל המפעלים בגליל.

אופיר פינס-פז: כי אם אין לכם עדיפות אמיתית אלא רק עדיפות מלאכותית ואם הנושא של סדרי עדיפויות לא הוכרע, החוק הזה כבר למעלה מעשור לא הוכרעו סדרי עדיפויות, אז בסוף גם הממשלה, הפקידות, על רקע חוסר היכולת שלה לתעדף את הגליל לא יכולה באמת לעזור.

אופיר פינס-פז: כושר העזרה שלה מוגבל.

אופיר פינס-פז: ולכן אנחנו לא מצליחים להתחרות, לא פעם, לא רק עם מדינות אחרות , גם בתוך האזור.

אופיר פינס-פז: העניין של יהודה ושומרון... הגליל הוא פריפריה לכל דבר.

אופיר פינס-פז: יהודה ושומרון זה 5 דקות מכפר סבא.

אופיר פינס-פז: אתם לא יכולים להתחרות בזה עם אותם כלים.

אופיר פינס-פז: אם כלים זה אותו דבר אז כפר סבא יכולה לקבל עדיפות.

אופיר פינס-פז: אבסורד בכלל.

אופיר פינס-פז: הגליל הוא רחוק, הגליל הוא פריפריה.

אופיר פינס-פז: הוא צריך לקבל עדיפות אמיתית, לא עדיפות מלאכותית.

אופיר פינס-פז: וממשלות ישראל לא הלכו באומץ לבדיקה אמיתית של סדרי עדיפויות ואתם משלמים את המחיר.

אופיר פינס-פז: לכן ועידת הגליל היתה צריכה לעסוק בזה.

אופיר פינס-פז: זה הקרב שצריך לנהל.

אופיר פינס-פז: אם לא יתנהל הקרב הזה אנחנו היום נשב על שלושת המפעלים האלה ומחר נשב על שלושה מפעלים אחרים.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר נהיה בקרב מאסף, כי אין העדפה ברורה של הגליל והנגב.

אופיר פינס-פז: זו בכייה לדורות.

אופיר פינס-פז: אני מציע להתמקד בשינוי המדיניות.

ליה שמטוב: רבותיי, בואו באמת נחזור לנושא שלנו.

ליה שמטוב: נציג ההסתדרות.

אלי יריב: אלי יריב, נציג ההסתדרות.

אלי יריב: אני רוצה להצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת אופיר פינס-פז בקשר לחוק עידוד השקעות הון.

אלי יריב: זה הכרחי במציאות שנוצרה.

אלי יריב: אבל חברת הכנסת מרינה סולודקין שאלה איפה ההסתדרות?

אלי יריב: אני רוצה להגיד לך שההסתדרות נמצאת עכשיו בקרב בלימה.

אלי יריב: נמצאים פה חברים ממוליתן.

אלי יריב: הם היו איתנו מקודם בוועדת הכספים יחד עם יושב ראש ההסתדרות ועם שרגא ברוש נציג המעסיקים.

אלי יריב: אנחנו נאבקים על המפעלים האלה.

מרינה סולודקין: אני יודעת שמשביתים.

מרינה סולודקין: אבל מה עוד עושים?

שלמה מולה: אתם התנגדתם לתוכנית הכלכלית של האוצר.

שלמה מולה: בניתם שולחן עגול.

שלמה מולה: אמרתם, אנחנו הולכים למנוע עכשיו את כל פיטורי העובדים, יהיה שקט.

שלמה מולה: איזה שקט?

שלמה מולה: אתם הרשיתם לממשלה הזאת לפגוע באוכלוסיות החלשות.

שלמה מולה: השקט הזה שלכם, זה שנתתם שקט לממשלה הזאת.

שלמה מולה: ואז זה בעוכריכם.

אלי יריב: אנחנו לא שותקים.

אלי יריב: יושב ראש ההסתדרות לפני מספר דקות בוועדת כספים הודיע שהוא לא ייתן לסגור את תפרון.

אלי יריב: אלף עובדים לא ילכו לרחוב.

אסנת רובין: היום זה 3 מפעלים.

אסנת רובין: מחר יהיו ארבעה וחמישה.

אלי יריב: גברתי תפני את דברייך לממשלה.

אלי יריב: ההסתדרות לא מנהלת את המדינה.

אלי יריב: יש ממשלה ושר אוצר.

אלי יריב: ההסתדרות תפקידה להגן על עובדים ואת זה היא עושה נאמנה.

שלמה מולה: אתם עזרתם לבנות את הקואליציה.

אלי יריב: אני לא נמצא פה על תקן של בונה קואליציה.

אלי יריב: אני על תקן להסביר מה ההסתדרות עושה.

אלי יריב: ההסתדרות כשהוקמה הקואליציה מיוזמתה אמרה, בואו נבנה קרן סיוע למפעלים.

אלי יריב: העובדים תרמו חצי יום עבודה.

אלי יריב: הכסף קיים.

אלי יריב: מיליארדי שקלים נמצאים במשרד האוצר.

אלי יריב: לא מצליחים לייצר את התקנון שהקרן תפעל מתוכה.

אלי יריב: עופר עיני אמר, אוקיי, לא נעשה את זה דרך הממשלה, נעשה את זה דרך ההסתדרות.

אלי יריב: וגם לזה לא מסכימים.

אלי יריב: כחודש ימים מחכים להסכמת האוצר שהקרן הזאת לא תהיה קרן ממשלתית והיא תהיה עם מעסיקים והסתדרות.

אלי יריב: דבר שני.

אלי יריב: יש את הקרן לסיוע למפעלים.

אלי יריב: יש שם 2.5 מיליארד שקל.

אלי יריב: נוצלו רק 600 מיליון שקלים.

אלי יריב: 70% מהבקשות שמוגשות לקרן הזאת נדחות.

אלי יריב: צריך לשאול למה?

אלי יריב: הכול נתקע באוצר.

אלי יריב: אנחנו מנסים לצלצל בפעמונים, אנחנו אומרים את הדברים, אבל בסך הכול אנחנו הסתדרות.

אלי יריב: אנחנו לא כל כך בעד להשבית כי זה לא כל כך פותר בעיות.

אלי יריב: כשצריך לשבות אנחנו שובתים.

אלי יריב: כשהיינו צריכים להשבית את קלדניות בית המשפט השבתנו אותן.

אלי יריב: כמו שעם החברים במפעל מוליתן.

אלי יריב: נמצא פה מי שמטפל בהם באופן אישי, אשר שמואל יושב ראש ההסתדרות בנהריה ועופר עיני במקביל עובד על מפעל תפרון.

אלי יריב: בתפרון, המפעל במשבר אבל הבעלים משכו דיבידנד של עשרות מיליוני שקלים לפני שנה.

אלי יריב: משהו קרוב ל-30 מיליון שקל משכו שמה דיבידנדים והמפעל עכשיו בקריסה.

אלי יריב: אנחנו כהסתדרות מנסים לעזור ככל יכולתנו בהגנה על עובדים ומציאת פתרונות.

אלי יריב: אנחנו גם מעורבים עם הבנקים ומול הבנקים.

אלי יריב: יחד עם התעשיינים.

אלי יריב: כמו שקרה במוליתן הבנקים מזדרזים ללכת לבתי משפט ולכונסי נכסים ולזרוק את האנשים לרחוב.

אלי יריב: פה הממשלה צריכה להיות מעורבת.

אלי יריב: ותפקידה של הוועדה הזאת גם להביע איזושהי אמירה גם לבנקים וגם למפעלים.

אלי יריב: לא כל כך מהר ללחוץ על ההדק.

אלי יריב: כי בסופו של תהליך כשעובדים הולכים הביתה קשה להחזיר אותם לעבודה.

אלי יריב: אשר שמואלי יוכל לענות בעניין מוליתן.

אשר שמואלי: אני קודם כל מודה על זה שהוועדה הזאת בכלל עוסקת בעניין ולכל אחד מחברי הוועדה שהגיע.

אשר שמואלי: מה עשתה ההסתדרות?

אשר שמואלי: לפני 3 חודשים שאני אישית נכנסתי לעניין במוליתן פניתי לשר התמ"ת לפואד.

אשר שמואלי: עזבו עכשיו קואליציה ואופוזיציה, אנחנו מדברים עכשיו על מאה עובדים שאין להם לחם.

אשר שמואלי: לא קיבלו משכורת מזה חודשיים.

אשר שמואלי: שר התמ"ת העביר החלטה, שזה יישמע לפרוטוקול,למען העובדים.

אשר שמואלי: הצלחנו להביא להם הכשרה פנים מפעלית של 3 חודשים.

אשר שמואלי: החלטת הממשלה היתה השקעה לא בתעשייה אלא בעובדי מלון ובבניין.

אשר שמואלי: הצלחנו בשן ועין וההכשרה הפנים מפעלית הסתיימה רק ב-5 לחודש.

אשר שמואלי: זה שהבעלים לצערי הרב נכנסו לחובות האלה של 36 מיליון שקל מול הבנקים אנחנו לא אשמים.

אשר שמואלי: מתי מודיעים לנו?

אשר שמואלי: כשבאים עובדים ואומרים: למה לא קיבלנו משכורת?

אשר שמואלי: כשאנחנו נכנסנו לעניין הזה לפני 3 חודשים ליווינו גם את הבעלים וגם את העובדים.

אשר שמואלי: מאותו רגע שהבנקים סגרו את האשראי, צריך להבין שכאשר סוגרים אשראי למפעל אין לו שקל, הוא לא יכול להוציא אגורה אפילו לסנדוויץ'.

אשר שמואלי: אם זו הפגנה מול בנק דיסקונט שהוא הרע מתוך הבנקים במקרה הזה, הוא לא היחידי אבל במקרה הזה הוא הרע.

אשר שמואלי: כולל הסעות, כולל אוטובוסים, כולל סנדוויצ'ים, כולל שלטים, כולל כל מה שרק אפשר, לארגן את העובדים, להסיע אותם להפגנות מול הנהלת בנק דיסקונט בתל אביב, כולל הבאת תקשורת, כל אותם מהלכים שצריך לעשות בכדי להביא את זה למודעות.

אשר שמואלי: אילולא התקשורת אולי לא היינו.

אשר שמואלי: נעשה פה דבר, נעשתה נבלה אני קורא לזה, על ידי בנק דיסקונט.

אשר שמואלי: בנק דיסקונט עד יום חמישי האחרון הבטיח לנו שהוא לא הולך לבית משפט אלא מנסה יחד איתנו לנהל דו שיח כדי להגיע לתוכנית הבראה מוסכמת, כאשר אנחנו כהסתדרות והעובדים איתנו נתנו את הסכמתנו להבריא את אחד משני המפעלים.

אשר שמואלי: מבחינת הפעילות שלהם.

אשר שמואלי: אחד, מפעל אחד נמצא בברקאי ואחד בנהרייה.

אשר שמואלי: פוטרו חלק מהעובדים.

אשר שמואלי: הוכחנו לבנק דיסקונט שהמפעל הזה כן יכול להרוויח.

אשר שמואלי: מה עשה בנק דיסקונט?

אשר שמואלי: ביום ראשון בבוקר בלי להגיד לנו שום דבר הלך כמו גנב בלילה לבית משפט מחוזי וקיבל שם צו כינוס, זה הצו הכי חמור שיכול להיות, לכולם, לבעלים קודם כל לעובדים, לנושים, לספקים, ולכל מי שאתם רק לא רוצים.

אשר שמואלי: וכשראינו שאנחנו נקלעים למצב הזה כבר ביום חמישי גייסה ההסתדרות על חשבונה את משרד עורכי הדין גלילה הולשטיין שזה אחד המשרדים המתמחים הטובים ביותר שמייצג עובדים בפירוקים.

אשר שמואלי: היא גם הצילה את "פרי הגליל" ועובדה שהוא עובד ומפעלים אחרים שצריך להציל אותם יחד איתנו.

אשר שמואלי: גייסתי אותה.

אשר שמואלי: העובדים נכון להיום לא שילמו שקל, אגורה לשירות הזה.

אשר שמואלי: לא רק זה, העובדים גם לא שילמו מס חבר להסתדרות.

אשר שמואלי: לקח עופר עיני החלטה ונתן לי גיבוי.

אשר שמואלי: כל האנשים האלה, הם נמצאים במצב קשה.

אשר שמואלי: כאשר כאן שואלים מה עושה ההסתדרות.

אשר שמואלי: תאור לכם שההסתדרות לא היתה שם.

אשר שמואלי: היו מתפרקים.

אשר שמואלי: לא היה מי שיביא להם עורך דין, לא יועץ משפטי, לא היה האוטובוס להסיע אותם, לא היה להם את הסנדוויץ' לאכול בדרך.

אשר שמואלי: מי היה שומע אותם?

אשר שמואלי: שוב, להביא תקשורת, לארגן את כל הדברים האלה, אני אומר לכם שמחלקת הדוברות של ההסתדרות עסקה בשבועיים האחרונים אך ורק בפרויקט הזה.

אשר שמואלי: נתנו הוראות חד משמעיות: חדר מצב בהסתדרות.

אשר שמואלי: היועץ המשפטי שי דקל, הדוברות, הדובר האישי של עופר עיני מלווה את התהליך.

אשר שמואלי: איפה אתם חברי הכנסת?

אשר שמואלי: ועכשיו אני לא בא בביקורת.

אשר שמואלי: אני מציע לכם.

אשר שמואלי: אני לא חבר כנסת, אני לא דיפלומט כזה גדול ואני לא פוליטיקאי כזה גדול, פוליטיקאי קטן.

אשר שמואלי: יש כמה דברים בממשלה הזו שאתם מוכרחים כחברי כנסת לחוקק ואף אחד אחרי לא יכול לעשות את זה חוץ מכם.

אשר שמואלי: אז אולי לא רק אתם כי אם היינו בוועדת כספים או בדיון על הפריפריה יש כסף שלנו.

אשר שמואלי: אמר את זה פה יריב.

אשר שמואלי: אני לא רוצה לחזור.

אשר שמואלי: כסף שאני תרמתי.

אשר שמואלי: אני שעומד פה לפניכם תרמתי חצי מההלוואה שלי.

אשר שמואלי: אשתי אילנה שהיא מורה בישראל תרמה חצי מההלוואה שלה.

אשר שמואלי: הבת שלי מיכל עובדת בנהרייה השקיעה חצי מההלוואה שלי.

אשר שמואלי: החתן שלי השקיע בזה.

אשר שמואלי: וכך הלאה כל עובדי הציבור.

אשר שמואלי: תרמנו למה?

אשר שמואלי: תרמנו בשביל להציל.

אשר שמואלי: התעשייה לא.

אשר שמואלי: שימו לב.

אשר שמואלי: עובדי המדינה כן.

אשר שמואלי: חברי כנסת היו צריכים לקחת מכם.

אשר שמואלי: לא נתתם אז אוי ואבוי לכם.

אשר שמואלי: שימו לב, יש מיליארד וחצי שקל כמעט באוצר שאנחנו תרמנו.

אשר שמואלי: זה הכסף שלנו.

אשר שמואלי: אנחנו תרמנו בעצמנו, להציל את המפעל, להציל את ההנהלה, להציל את האנשים האלה.

אשר שמואלי: מה קורה עכשיו?

אשר שמואלי: 8 חודשים מאז שלקחו לנו את הכסף אי אפשר להוציא משם שקל.

אשר שמואלי: הבעיה של המפעל הזה הוא בסך הכול 3 מיליון שקל.

אשר שמואלי: עכשיו סך הכול 6 מיליון שקל.

אשר שמואלי: והם חוזרים לעבודה.

אשר שמואלי: יש להם הזמנות, יש להם הכול.

אשר שמואלי: אומר עופר עיני...

שלמה מולה: כלומר אם האוצר היה נותן להם את מה שאתם ביקשתם אז לא הייתם נכנסים לבעיות.

רפי כהן: היינו בעבודה היום.

אשר שמואלי: יותר מזה.

אשר שמואלי: לא רק שלא מכנסים, יש להם הזמנות.

אלי יריב: בתפרון מדובר על 30 מיליון שקל.

אלי יריב: פה 6 מיליון.

אשר שמואלי: בא בהצעה עופר עיני.

אשר שמואלי: האוצר אמר תנו לנו את הכסף שלכם.

אשר שמואלי: לא רוצים לתת.

אשר שמואלי: תנו לנו את החלק שלנו.

אשר שמואלי: אנחנו נתחיל לחלק.

אשר שמואלי: פחות בירוקרטיה.

אשר שמואלי: אתם חברי כנסת, תחוקקו חוק.

אשר שמואלי: לא יכול להיות שגם כסף שאני תורם אותו אני לא יכול לסייע לחברים שלי במפעל.

שלמה מולה: השאלה היא איך אתה תרמת מבלי להבטיח את מנגנון השליטה שלך?

שלמה מולה: אנחנו ניסינו להכניס תיקונים שהם קובעי הקריטריונים בפריפריה.

שלמה מולה: מספר מועסקים, סוג של אוכלוסיות, וכן הלאה.

שלמה מולה: אמרו לנו, ההסתדרות חתמה, אין בעיה.

שלמה מולה: והנה הגענו למצב שאחרי 9 חודשים שום דבר לא קרה.

שלמה מולה: אנחנו נעשה את עבודתנו ואתם כהסתדרות כמי שתרם והשתתף, במסגרת שולחן עגול חתמתם, אתם תעשו את העבודה שלכם.

אשר שמואלי: אנחנו עושים את העבודה שלנו.

אשר שמואלי: רק אתם יכולים להתמודד מול האוצר.

ליה שמטוב: אנחנו שומעים מה שאנחנו רוצים לשמוע.

אשר שמואלי: האמיני לי שגם את כאופוזיציה יכולה להביא תיקון לחוק.

ליה שמטוב: אני 13 שנה כאן.

ליה שמטוב: כולם יודעים מה שאני אומרת, איך שומעים.

ליה שמטוב: אני תוהה, הכוח של ההסתדרות, מאות האלפים האלה.

ליה שמטוב: אני לא רואה את זה בפעולה בשטח.

ליה שמטוב: רבותיי, בואו נחזור לעניינו.

ליה שמטוב: לא שמעתי שום דבר על פתרונות.

אלי יריב: פתרון לעולים?

אלי יריב: רוב העובדים שמה הם עולים חדשים.

אלי יריב: אנחנו מתייחסים אליהם כאל אזרחי מדינת ישראל.

אלי יריב: במהלך הדיון בוועדת כספים יצאה הודעה מטעם שר האוצר שאומרת, שהוא לא יתערב במפעל תפרון.

אלי יריב: אם שר האוצר לא מתערב כשהולכים לפטר אלף עובדים אז מתי כן מתערבים?

אלי יריב: חברי הכנסת הנכבדים צריכים לעשות מעשה.

אלי יריב: יש לכם מספיק כלים והצעות לסדר וכדומה.

אלי יריב: הפתרון למפעל תפרון מונח על שולחנה של ההסתדרות שמנסה לפתור את העניין הזה מול המעסיקים, מול הבנקים.

אלי יריב: הממשלה גם צריכה להתערב.

היו" ר ליה  שם טוב: תודה.

היו" ר ליה  שם טוב: בבקשה גלעד אברהמי, המשרד לקליטת עלייה.

גלעד אברהמי: אנחנו במשרד הקליטה יודעים לתת מענה לעולים החדשים בהנחה שהם יקלטו במסגרת הזכאות שלהם על פי החלטת הממשלה עד 10 שנים מיום העלייה.

שלמה מולה: למה אתם לא יכולים כמשרד עלייה לסייע ב-2 מיליון שקל?

מרינה סולודקין: זה לא התפקיד שלהם.

מרינה סולודקין: יש משרד התמ"ת, יש משרד האוצר, יש את הממשלה.

גלעד אברהמי: תודה מרינה.

גלעד אברהמי: מרינה ענתה לך בשמי.

גלעד אברהמי: יש גבולות גזרה גם בממשלה.

גלעד אברהמי: האם המדינה במסגרת משרד האוצר והתמ"ת יודעת לגבש מדיניות, לתת את הסיוע.

גלעד אברהמי: היתה וועדת כספים שדנה בנושא הזה.

גלעד אברהמי: אני לא יכול לבוא כרגע ולדבר בשמם.

גלעד אברהמי: מה שאני יכול להגיד שאנחנו התעסקנו בעניין מוליתן.

גלעד אברהמי: קיבלנו את הרשימה של כל העובדים העולים החדשים שנמצאים בסכנת פיטורים.

גלעד אברהמי: 50 מתוך 70 שמה הם עולים חדשים.

גלעד אברהמי: אמנם עולים משנות התשעים.

גלעד אברהמי: אנחנו יודעים ש-40 מתוכם הם אימהות חד הוריות עולות חדשות.

גלעד אברהמי: יש שמה 6-8 עובדים שהם עולים חדשים שיכולים להיכנס תחת המטריה של משרד הקליטה מבחינת הזכאות.

גלעד אברהמי: אם תגיע השעה ואני מקווה שהיא לא תגיע שאותם עולים ייפלטו מהמסגרת ותרצו שמשרד הקליטה ייתן את הסיוע אז נוציא הוראת שעה, נגייס את המחלקה המשפטית ונטפל בכל אותם עולים משנות התשעים ונעניק להם את הסיוע אם זה לתת קורסים והכשרות מקצועיות, קידומי העסקה למסגרות חלופיות, לקבל סיוע באבחון בייעוץ, בהשמה דרך מרכזי האבחנה שלנו.

גלעד אברהמי: קורסים לעברית למי שירצה על מנת להגדיל את הסיכויים שלו להיקלט במקום עבודה חדש.

גלעד אברהמי: אני לא יודע אם הוראת שעה היא הפתרון כי אני לא יודע אם הוראת שעה גוברת על החלטת ממשלה.

גלעד אברהמי: אפשר להתייעץ עם היועצת המשפטית של הוועדה.

גלעד אברהמי: אפשר לדבר גם על שיתופי פעולה בין משרד הקליטה למשרד התמ"ת שזה האחרון ייתן את ה-facilities לאותם מפעלים במסגרת הסיוע למפעלים.

גלעד אברהמי: אנחנו ניתן את אותם facilties לפרט שזה לעולים וביחד אפשר לשנס מותניים ולאחד כוחות ולתת סיוע.

גלעד אברהמי: אזור הדרום או אזור הצפון, זה לא שונה מבחינת ההתפתחות הכלכלית וההתיישבותית.

גלעד אברהמי: בהרבה מפעלים יש המון עולים.

גלעד אברהמי: ועולה בסוף ירד לו האסימון והוא יחליט שהוא עוזב את הצפון, לוקח את הרגליים, יורד למרכז הארץ ושם מרחב האפשרויות שלו הרבה יותר רחב.

גלעד אברהמי: ואני עוד לא מדבר על נושא של ירידה מהארץ.

גלעד אברהמי: יש כאלה.

גלעד אברהמי: בחזרה לברית המועצות.

אתי עזריאל: אני סגנית מנהל מרכז ההשקעות במשרד התמ"ת.

אתי עזריאל: במסגרת החוק לעידוד השקעות הון שחבר הכנסת אופיר פינס-פז דיבר עליו אנחנו מנסים כבר שנה שלמה אחרי שבדם יזע ודמעות קיבלנו תקציב סוף סוף של קרוב למיליארד שקל להעביר החלטות כדי לקדם מפעלים בבקשות, עשרות ומאות בקשות שמונחות על השולחן.

אתי עזריאל: השר פואד בן אליעזר חרט על דגלו את דגל התעסוקה.

אתי עזריאל: שנה שלמה אנחנו מחכים למפה שהוקפאה שדובר עליה.

אתי עזריאל: יש לנו מענים למפוטרים.

אתי עזריאל: יש את מסלול חמד שנותן חופשה מוסכמת מרצון.

אתי עזריאל: היות והמצב הכלכלי גרם למפעלים לפטר עובדים רצינו למנוע את הפיטורים, אנחנו משתתפים במשכורות, העובדים יוצאים לחופשה ללא תשלום, המשרד משלם את התנאים הסוציאליים.

ליה שמטוב: מה בנוגע למפעל שבו אנו מדברים?

אתי עזריאל: הם כבר בשלב של הקטסטרופה.

אתי עזריאל: היתה לנו ישיבה משותפת על המפעל שלכם.

אשר שמואלי: לפני 3 חודשים שראינו את האסון שעוד יתרחש הגעתי לתמ"ת יחד עם הבעלים.

אשר שמואלי: באותו יום פואד כינס את מנכ"ל ההדרכה ואת מנכ"ל שירות התעסוקה יוסי פרחי.

אשר שמואלי: במקום הוא סגר את הכול וקיבלנו הכשרה פנים מפעלית.

אשר שמואלי: זה עזר אבל לא מספיק.

מנחם מנדל: אני מזה זמן קצר מנכ"ל מוליתן.

מנחם מנדל: מי שתכנן ומפעיל את תוכנית ההבראה של המפעל זו קבוצה קטנה של אנשים מתחום התעשייה ומהתחום העסקי.

מנחם מנדל: הם עושים את העבודה מול הבנקים.

מנחם מנדל: במפעל יש את הפלג הצפוני והפלג הדרומי.

מנחם מנדל: היום אנחנו יחד.

מנחם מנדל: כדי שמפעלים לא יקרסו ועובדים לא יפוטרו צריך לפעול בדרך מסוימת.

מנחם מנדל: השלב הבא היא לשמוע מה היא רשת הביטחון שמשרד הקליטה פורש.

מנחם מנדל: מוליתן עדיין עוד לא שם.

מנחם מנדל: יש בעצם שתי פנים להצגת הדברים.

מנחם מנדל: אחת, אנחנו מפעל שבפירוש לא בנוי לדון בסדר היום כאן.

מנחם מנדל: סדר היום כאן דן בעולים שפוטרו מעבודתם.

מנחם מנדל: אנחנו מנסים לפעול כדי שהמפעל לא ייסגר.

מנחם מנדל: מתוך 70 עובדים 50 הם יוצאי חבר העמים.

מנחם מנדל: נכון שהם לא עומדים בקריטריון של 10 שנים אבל המאפיינים הם לא שונים.

מנחם מנדל: כשאנחנו התבקשנו לתת רשימה נתנו רשימה מבלי להתחשב במסגרת 10 השנים אלא בפשטות של עולים מחבר העמים.

מנחם מנדל: אנחנו לא מפעל טקסטיל למרות שאנחנו נכנסים תחת הכותרת ותחת הענף.

מנחם מנדל: נכון שזה משמש לתפירה אבל זו נישה שונה לחלוטין.

מנחם מנדל: זו נישה של חוטי תפירה.

מנחם מנדל: בדרך כלל עם חוטי תפירה אתה נדרש להגיב מהר עם סוגים ועם גוונים.

מנחם מנדל: לכן אנחנו ספק עיקרי לדוגמה למפעלי תפירה שנמצאים במצרים.

מנחם מנדל: אני מגיע לשורה התחתונה.

מנחם מנדל: כידוע לפני יומיים הוצא צו כינוס למפעל.

מנחם מנדל: הסרת צו הכינוס – 6 מיליון שקל והגנה משפטית מפני הנושים.

מנחם מנדל: יכול להיות יתרון בצו כינוס כי אם צו הכינוס הופך להקפאה הליכים אז כסף שיועמד לרשות הנושא איננו חשוף לתביעות אחרות.

מנחם מנדל: זה נותן לנו חצי שנה לעבוד, להמשיך לייצר, בעיקר לשמור על הלקוחות שלנו אנחנו כל יום מפסידים לקוחות במצרים, בירדן ובארצות הברית.

מנחם מנדל: את הדרישה הזאת העלינו גם בוועדת הכספים.

מנחם מנדל: אני לא מצפה שהפתרון יבוא דווקא מוועדת הקליטה.

ליה שמטוב: אני אמרתי את זה מראש.

מנחם מנדל: בכל זאת אנחנו כאן כי כל אוזן שכרויה זה מצטבר למסה של גורמים שתעזור לנו להציל את המפעל.

מנחם מנדל: המפעל פעל בצורה בעייתית בשנות האחרונות.

מנחם מנדל: הבעלים לא פיקחו על ההתנהלות ובעצם גנבו את הסוסים שם.

מנחם מנדל: הבעלים נענשו על זה ונענשים יום יום.

מנחם מנדל: הם גם הביאו כסף מהבית הרבה וגם זה לא מספיק.

מנחם מנדל: אבל למה מגיע לתעשייה הישראלית להפסיד מפעל רווחי?

מנחם מנדל: למה מגיע לעובדים להפסיד את פרנסתם?

מנחם מנדל: לכן אנחנו פה.

מנחם מנדל: הוכנה תוכנית הבראה שכללה נסיעה של אחד מאנשינו לבדוק את השווקים בחו"ל על חשבוננו.

מנחם מנדל: אנחנו החבורה הקטנה.

מנחם מנדל: תחילת ההבראה כללה פיטורים של 50 עובדים.

מנחם מנדל: העברנו את כל אמצעי הייצור למוליתן.

מנחם מנדל: האנשים האלה שהם הנכס העיקרי של המפעל בגלל המקצועיות שלהם ידעו להפיק מהציוד את אותה תוצרת שהפיקו 70 אנשים נוספים.

מנחם מנדל: מה שנשאר זה לסגור את הנושא מול הבנקים.

מנחם מנדל: בעיקר מול הבנק הגדול.

מנחם מנדל: הבנקים הונו אותם.

מנחם מנדל: הם אמרו שלא ייעשה צעד חד צדדי ועובדה ביום ראשון בערב נכנס כונס.

רפי כהן: התעשייה במדינה חולה.

רפי כהן: אל תסתכלו על ענף הטקסטיל.

רפי כהן: מפעל מוליתן קיים 60 שנה והבנקים הרוויחו מהפעילות שלו.

רפי כהן: נקלענו לקשיים בתקופה האחרונה.

רפי כהן: לא יכול להיות שיגידו עד עכשיו הטלתם ביצי זהב עכשיו אין לכם מה להציע, אנחנו סוגרים אתכם.

רפי כהן: אני מצפה מחברי הכנסת לייצג אותנו ולהציל את התעשייה.

רפי כהן: זה מתחיל מפריפריה וזה ייגמר בסוף התעשייה במדינה הזאת.

רפי כהן: זה לא ענף אחד וזה לא מאה עובדים.

ליאור אפלבאום: אני מנהל התאחדות התעשיינים במרחב צפון.

ליאור אפלבאום: אני מכיר את מפעל מוליתן.

ליאור אפלבאום: מדובר במשפחה שניהלה אותו הרבה דורות.

ליאור אפלבאום: המפעל הזה במיקום הזה זה החוסן הכלכלי של מדינת ישראל.

ליאור אפלבאום: אצלנו בצפון חברים 380 מפעלים, בינוניים וגדולים שבהם מועסקים 60 אלף מועסקים.

ליאור אפלבאום: מצב האבטלה בצפון הוא 10%.

ליאור אפלבאום: כל בן אדם שלישי שמחפש עבודה במדינת ישראל הוא מהצפון.

ליאור אפלבאום: ערכנו יריד תעסוקה אזורי בתפן, גליל מערבי, אשכול.

ליאור אפלבאום: היה יריד מצוין.

ליאור אפלבאום: דוגמה ומופת לחבירה בין משרדי ממשלה, ארגונים, נציגים, הרשות לפיתוח הגליל.

ליאור אפלבאום: הגיעו לשם 5000 איש על 250 משרות שהיו פנויות.

ליאור אפלבאום: אנשים עמדו בגשם בתור ענק לחפש עבודה.

ליאור אפלבאום: אובדן מקור תעסוקה בפריפריה הוא לאין ערוך יותר קשה מאשר אובדן תעסוקה במרכז.

ליאור אפלבאום: עם כל הכבוד להיי טק עדיין הכלכלה מבוססת על תעשייה מסורתית.

ליאור אפלבאום: אם האוצר לא ידע להשקיע בתשתיות בצפון יקטן הכושר התחרותי של התעשייה עם שווקי חו"ל.

ליאור אפלבאום: גם בגלל המצב הכלכלי, גם בגלל תיסוף השקל מול הדולר, אנחנו משלמים מחיר כבד.

ליאור אפלבאום: הקרנות לעסקים במצוקה מבחינה תפעולית לא הצליחו להעביר.

ליאור אפלבאום: אפשר להציג את הבנקים בתור קפיטליזם חזירי.

ליאור אפלבאום: צריך גם לזכור שחלק מהקמת הקרנות היה תנאי והתנאי היה שהממשלה תציב שקל מול שקל וכשאין שקל מול שקל אני לא בטוח שאפשר להציל את הבנק ולהגיד אם המפעל לא מראה לי מאה אחוז ערביות, 70% ערבויות, האוצר לא מוכן להוציא כספים, למה שאני אקח את האחריות על עצמי?

ליאור אפלבאום: לכן צריך לעשות מהפכה בעניין הזה ולקרוא לאוצר לממש את הקרנות, לקצר תהליך בירוקרטיים.

ליאור אפלבאום: נייר העמדה של משרד הקליטה הוא סוג של קרב מאסף.

ליאור אפלבאום: אני בהחלט מסכים, (א) נושא של קרנות הסיוע.

ליאור אפלבאום: (ב) נושא של תמריצים לפריפריה.

ליאור אפלבאום: (ג) אם הוועדה הזו תכריז בריש גליי על חוק הטקסטיל הביטחוני זה משהו שהוא ראשי, אמיתי, שהוא מדיד, שהוא ציונות.

אברהם חצור: אני מנהל מפעל אחידטקס בנצרת עילית.

אברהם חצור: אחרי שנות השמונים לא ראינו עזרה לתעשייה מצד הממשלה.

אברהם חצור: הפנים היו למסחר.

אברהם חצור: אנחנו כרגע מדברים על תעשיית טקסטיל צבאי.

אברהם חצור: יש תעשיית תפרון, יש תעשיית מוליתן וכולם נסמכים אחד על השני גם עם חומרי הגלם.

אברהם חצור: אנחנו בדקה ה-99.

אברהם חצור: כמו שאמריקה גדולה שהמציאה את הגלובליזציה אומרת כל דבר שהולך למשרדי הממשלה מיוצר בתוך ארצות הברית כולל חומרי הגלם.

אברהם חצור: לא נרכשים חומרי גלם מחוץ לארצות הברית.

אברהם חצור: אני כאחידטקס לא יכול להשתתף במכרזים של הצבא האמריקאי.

אברהם חצור: אני מפעל בסך הכול עם 70-80 איש.

אברהם חצור: אני מפעל קטן.

אברהם חצור: יושב פה נציג האוצר והוא לא בדק את ההיבטים החוקיים והכלכליים של חוק כזה שאנחנו דורשים אותו.

אברהם חצור: יושב נציג אוצר, בחור צעיר, אולי בן 30 ואומר את הדברים האלה.

אברהם חצור: שילך לעבוד בתעשייה שנה, שנתיים, ונראה אחר כך מה הוא יגיד?

ליה שמטוב: הצעה פרקטית.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: אולגה רסקין בבקשה.

ליה שמטוב: איך אתם עוזרים לעולים חדשים מעל גיל 45?

אולגה רסקין: נכון להיום קיימת חטיבה מאוד קטנה שנמצאת בנצרת עילית.

אולגה רסקין: חטיבה שמתעסקת עם אוכלוסיה מעל גיל 45.

אולגה רסקין: בחטיבה נמצאים 370 איש.

אולגה רסקין: חלקם עובדים.

אולגה רסקין: ואנחנו עובדים פרטנית.

אולגה רסקין: אנחנו נותנים אותן קרנות, אותן הלוואות, אותם מענקים מטעם משרד התמ"ת ואנחנו נתקלים באותן בעיות.

אולגה רסקין: אנחנו לא מטפלים רק בעולים.

ליה שמטוב: לסיום, חבר'ה מנצרת עילית.

ליה שמטוב: בבקשה יוסי.

יוסי שפושניק: בעצם מי הגיע לישיבה?

יוסי שפושניק: הגיעה קבוצה מנצרת עילית.

יוסי שפושניק: הגיעה קבוצה מנהרייה.

יוסי שפושניק: אנחנו כואבים את כאבם.

יוסי שפושניק: איתנו מנסים פוליטיקה זולה.

יוסי שפושניק: אני מצטער שמרינה סולודקין דיברה נגד ההסתדרות.

יוסי שפושניק: אני לא מבין למה.

ליה שמטוב: דבר על הבעיות.

ליה שמטוב: אל תמתח ביקורת על חברי הכנסת.

יוסי שפושניק: אני סגן ראש עיריית נצרת עילית.

יוסי שפושניק: התחושה היא שאנחנו מדברים עם עצמנו.

יוסי שפושניק: את מנצרת עילית אז יכולנו להיפגש אצלך.

יוסי שפושניק: אנחנו מעוניינים לדבר על בעיות, הן מתקרבות אלינו ושלא נגיע למצב הזה.

יוסי שפושניק: יש לנו מספר מפעלים שנמצאים במצוקה.

עדי ברקו: אנחנו נמצאים במצב שמתוך 15 אלף בתי אב 6000 נדרשים למשרדי הרווחה.

עדי ברקו: כאשר אנחנו באים ורואים שבעצם שמשנת 2007 עד 2009, 15% משפחות צעירות נזקקות לתמיכה.

עדי ברקו: זה אומר שאנחנו צריכים לקבל פרספקטיבה אחרת לנצרת עילית.

עדי ברקו: 1700 חד הוריות.

עדי ברקו: מה האלטרנטיבה?

עדי ברקו: האם הממשלה באמת הפנימה שאם הם לא יעבדו היא זו שתצטרך לטפל בהם?

עדי ברקו: לכן מספר נקודות.

עדי ברקו: (1) נושא של הגדרת ערים שהן ערי עולים.

עדי ברקו: זה אומר שיש נגזרת שלמה של דברים שקורים בהקשר לכך.

עדי ברקו: (2) נושא של הגדרת התעשייה בצפון לאזור עדיפות לאומית.

עדי ברקו: וגם (3) נושא של שיעורי האבטלה.

עדי ברקו: גם עולים משנות התשעים עדיין עולים וצריך לדאוג להם ולטפל עליהם.

עדי ברקו: בואו תוציאו צו שעה.

עדי ברקו: אנחנו רוצים לטפל באוכלוסייה הזאת.

עדי ברקו: הנושא של הטבות בארנונה שאנחנו יכולים לתת למפעלים.

עדי ברקו: בנצרת איך נוכל למשוך מפעלים אלינו אם יחסית לא קרובים לנמלים ולא קרובים למדינת תל אביב.

עדי ברקו: בואו ניתן הטבות בארנונה לאותם מפעלים.

עדי ברקו: המדינה החליטה שאפשר לעזור למפעל חדש.

עדי ברקו: ואם זה לא מפעל חדש?

עדי ברקו: מה אז?

עדי ברקו: בואו תעזרו לנו בהגדרות בניסוחים שנוכל לסייע.

עדי ברקו: לכן אם הוא קלט 50 עובדים שאולי דינרו פיטר, עבדנו על זה קשה מאוד, צריך לתקן את הדברים האלה.

עדי ברקו: נושא של סיוע לעמותות מלכ"רים שמעסיקים אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

עדי ברקו: נושא של אבטחת הכנסה.

עדי ברקו: יש לנו כ-2500 מקבלי אבטחת הכנסה.

עדי ברקו: לא יותר חכם לשלם את זה למעסיקים במקום שזה יבוא עבור אי עבודה.

עדי ברקו: "פרויקט אשת חיל" שילוב של נצרת עילית שם.

עדי ברקו: 50 נשים קיבלו שם, השתלבו יפה מאוד.

עדי ברקו: למה מפסיקים?

עדי ברקו: פתאום מפסיקים.

עדי ברקו: למה?

עדי ברקו: אין כבר יותר בעיות בפריפריה.

אסנת רובין: אנחנו לא זכאים לקבל את הכסף בנושא.

אסנת רובין: 120 אלף שקל בשנה.

אסנת רובין: חלק הוא התקציב של עיריית נצרת.

אסנת רובין: חלק שנוררנו, חלק היה בגלל שהיתה המלחמה אז קיבלנו לשנתיים.

ליה שמטוב: נמצא פה סגן יושב ראש העיר שיודע טוב לנתח את התקציב.

ליה שמטוב: הוא יודע להביא כסף לכל מיני פרויקטים.

אסנת רובין: אני פונה אליך יושבת הראש במיוחד איך אנחנו יכולות לסייע לנשים.

אסנת רובין: לנשים עבודה חשובה מעבר לקטע של הפרנסה.

אסנת רובין: זו העצמה שלהן, זה הביטחון, זה המבט שלהן לא כמקבצות נדבות אלא כתורמות לקהילה.

אסנת רובין: הרווח של הפרויקט "אשת חיל" הוא בל יתואר ובפרט בנצרת עילית.

אסנת רובין: מי כמוך יודעת.

ליה שמטוב: יש פה חברת כנסת שמייצגת את העיר.

ליה שמטוב: בבקשה תפנו אליה מכתבים.

ליה שמטוב: תבקשו.

ליה שמטוב: לפעמים גם תשובה שלילית היא תשובה.

עדי ברקו: יש נושא הכשרה בתעשייה.

עדי ברקו: התחילו עם זה בדרום.

עדי ברקו: אני מבקש שזה יחול גם על הצפון.

עדי ברקו: יש לנו הסכמה של RH לעשות את זה אצלם.

ליה שמטוב: יחד עם עמיתיי בכנסת, נעשה מה שביכולתנו.

ליה שמטוב: אני רציתי שנדון על בעיית הפריפריה מזווית לאומית.

ליה שמטוב: ידעתי שה לא בדיוק ילך כי יש בעיות בוערות כרגע שהועלו פה.

ליה שמטוב: הוועדה מודאגת ממצבם של העולים תושבי הפריפריה נוכח המציאות של קריסת המפעלים בצפון.

ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד האוצר לאפשר את השימוש בכספים שנגבו מהעובדים לטובת הקמת קרן לסיוע מפעלים במצוקה.

ליה שמטוב: הוועדה קוראת לשרת הקליטה לפנות לממשלה לאפשר במסגרת הוראת שעה למשרד הקליטה להרחיב את המנדט לטפל בעולים מעל 10 שנים בארץ כאשר מדובר בעולים הגרים ועובדים בפריפריה.

ליה שמטוב: הוועדה תמשיך ותעקוב מקרוב אחר הטיפול של הממשלה בכל נושא ה תעסוקה בצפון בכלל ותעסוקת העולים בפרט.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: הישיבה נעולה.