ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 151, 2009-12-08 11:30

חיים כץ: ברוכים הבאים ובוקר טוב, כ"א בכסלו תש"ע, ה- 8 בדצמבר 2009, אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: במסגרת היום הבינלאומי לזכויות האדם אנחנו מקיימים ישיבה שלישית בנושא, התחלנו באכיפת דיני עבודה ועברנו להתארגנות בחברת הוט שכנראה ממחר תהייה התארגנות חופשית, וכעת דיון בנושא האיום בפיטורי 630 עובדי חברת התרופות הישראלית "תרו".

חיים כץ: אני מבקש לשמוע את נציג המנהל הכללי של החברה.

חיים כץ: הייתי מבקש שתמסור לנו סקירה על החברה, תמציתית, על היקפי כוח אדם, המחזור, מכירות, התקשרויות, צבר התקשרויות ואיך אתה רואה את החברה בשנת 2010.

רם זיצ’ק: אני מנהל אתר חיפה שהוא האתר המרכזי של החברה.

רם זיצ’ק: החברה מעסיקה בישראל קרוב ל- 700 עובדים שמתוכם כ- 630 עובדים בחיפה.

רם זיצ’ק: אנחנו חברת תרופות שהוקמה בשנת 1950.

רם זיצ’ק: בשנת 2009 הציגה החברה רווחיות גבוהה ואנחנו צופים שהרווחיות תמשך גם בשנת 2010.

רם זיצ’ק: החברה רווחית וצפויה להיות רווחית, היא מצליחה וגדלה.

רם זיצ’ק: היקף המכירות שלנו מתקרב ל- 400 מיליון דולר כשקו המכירות שלנו בארצות הברית.

רם זיצ’ק: בחברה עובדים כ- 1,200 איש מתוכם כ- 700 בישראל שהיא מרכז הפעילות של החברה.

חיים כץ: כמה מכירות לעובד?

רם זיצ’ק: בסדר גודל של 300 אלף דולר.

חיים כץ: כמו מפעל הייטק מתקדם.

רם זיצ’ק: אנחנו בסך הכל מרוצים מהפעילות שלנו, מרוצים מהתוצאות שלנו ומרוצים מהעתיד כפי שהוא נראה.

חיים כץ: מה צבר ההזמנות שלכם?

רם זיצ’ק: אני לא יודע לענות על צבר ההזמנות שלנו אבל המכירות השנה מתקרבות ל- 400 מיליון דולר ובשנה הבאה הוא צפוי לגדול.

חיים כץ: אין לכם חוזים לאספקה בשנה הבאה?

רם זיצ’ק: זה לא נתון שאני מתוקף מכין התבניות יכול לתת, אנחנו מכינים את התבניות ושולחים אותן לארצות הברית.

רם זיצ’ק: אני לא חושב שיש לנו צבר הזמנות במובן הזה אבל החוזים שלנו הם כן ארוכי טווח והם מתבססים על מכירות מתמשכות, יש מקום להיות אופטימיים.

חיים כץ: החוזים ארוכי הטווח בונים לך את הצבר ואז אתה יודע את התחזיות.

רם זיצ’ק: התחזיות שלנו זה לגדול בשנה הבאה בסדר גודל של 10%.

חיים כץ: גם בכוח האדם?

רם זיצ’ק: אני לא חושב שבהכרח בכוח האדם.

רם זיצ’ק: השנה גדלנו בכוח האדם בסדר גודל של 5%, מן הסתם אנחנו מתמודדים בשוק מאוד תחרותי ואנחנו מתייעלים.

רם זיצ’ק: את רוב הגידול שלנו אנחנו משיגים על ידי התייעלות.

חיים כץ: אתם לא מפטרים עובדים, מגדילים את המכירות ואז התפוקה לעובד גבוהה וזו דרך ההתייעלות שלכם.

רם זיצ’ק: נכון.

רם זיצ’ק: גדלנו בהיקף הפעילות שלנו בשנת 2009 באופן משמעותי, גדלנו בכוח האדם אבל לא באותו יחס.

רם זיצ’ק: חלק מהגידול בא כתוצאה המתייעלות.

רם זיצ’ק: אנחנו צריכים לזכור שיש תחרות מאוד קשה.

רם זיצ’ק: התחרות היא יותר ויותר ממדינות כמו הודו וסין שעלות העבודה שם נמוכה יותר ואנחנו צריכים להתמודד עם התחרות הזאת.

חיים כץ: אתם מוכרים מוח?

רם זיצ’ק: יש לנו הרבה מוחות אבל בסופו של דבר אנחנו מוכרים תרופות.

חיים כץ: זה לא ייצור של עיבוד שבבי.

רם זיצ’ק: זה לא עיבוד שבבי אבל בתרופות שאנחנו מוכרים בארצות ובהצלחה, מתחרים איתנו יצרנים מכל העולם כולל מהודו, מארצות הברית, מאירופה.

חיים כץ: מה קורה עם החברה?

חיים כץ: החשש הזה למעבר להודו מה מצבו?

רם זיצ’ק: החברה נמצאת כרגע תחת מאבק שליטה.

רם זיצ’ק: מאבק השליטה הוא בין בעלים שאותם אנחנו מכירים לבין בעלים שאנחנו לא מכירים.

רם זיצ’ק: זה הבסיס לחששות ולא יותר מזה.

חיים כץ: ספר לי יותר על כך.

רם זיצ’ק: הבעלים הנוכחיים של החברה הם משפחה ציונית שהקימה את החברה בשנת 1950 בעיקר משיקולים לא כלכליים.

רם זיצ’ק: המדינה הוקמה והיא התבקשה לתרום את חלקה ולהקים תעשייה במדינת ישראל, היא הקימה תעשייה ליד פסי הרכבת מצפון לחיפה מתוך מחשבה להשתמש בהם כדי לייצא לשכנות הידידות שלנו בסוריה ובלבנון.

רם זיצ’ק: אלו היו ימיה הראשונים של החברה ולאורך כ- 60 שנה החברה הוכיחה את נאמנותה למדינה ולעבודה בישראל.

רם זיצ’ק: היא השקיעה עשרות רבות של מיליוני דולרים בפיתוח התעשייה בישראל.

רם זיצ’ק: אין לי ספק שאם היא תמשיך להיות הבעלים של החברה זו תהייה גם בעתיד המדיניות שלה.

רם זיצ’ק: על הפרק עומדת החלפת בעלות עם חברה הודית, חברה מצליחה מאוד בזכות עצמה בהודו.

רם זיצ’ק: אנחנו כעובדים נכנסנו למשא ומתן איתם רק כדי להבטיח את עתידנו פה.

חיים כץ: אנחנו זה כעובדים או כהנהלה?

רם זיצ’ק: ההנהלה והעובדים, גם בהנהלה יש עובדים.

חיים כץ: גם ההנהלה הם עובדים.

חיים כץ: יחד עם זאת את המשא ומתן לא עושה אחרון העובדים אלא דווקא ההנהלה.

רם זיצ’ק: דווקא את המשא ומתן עשה ועד העובדים.

חיים כץ: את המשא ומתן עם ההודים.

חיים כץ: באמת?

חיים כץ: כל יום לומדים משהו חדש.

קריאה: הם צריכים לדאוג לעצמם שלא יעבירו להם את המפעל, הם צריכים לנהל את המשא ומתן.

חיים כץ: ראשית אני שמח שזה כך.

רם זיצ’ק: את המשא ומתן ניהל יושב ראש הועד עדי חיון שנמצא כאן.

רם זיצ’ק: כיושב ראש הועד הוא גם יושב ראש הועד שלי, גם אני עובד בחברה.

רם זיצ’ק: הוא יצג אותנו במשא ומתן שמבחינתו, על פניו, נראה מאוד מוצלח.

רם זיצ’ק: מטרת המשא ומתן הייתה שמאחר ויש כאן שינוי בבעלות, ולנו העובדים משתנה לא ידוע, רצינו איזו הבטחה שהפעילות בישראל תמשך לפרק זמן מסוים.

חיים כץ: כמה זמן?

חיים כץ: תכף נשאל את עדי חיון שעשה את המשא ומתן.

רם זיצ’ק: פרק הזמן שדובר עליו היה 5 שנים.

רם זיצ’ק: לנו ברור שבכל בעלות שהיא בין אם זו הבעלות הנוכחית או בעלות אחרת אנחנו צריכים להיות אתר תחרותי.

רם זיצ’ק: זו המטרה שלנו וברור לנו שזו זכות הקיום שלנו.

רם זיצ’ק: כשעושים שינוי בעלות לוקח זמן להתאקלם לחברה חדשה, לוקח זמן להבין את התכתיבים החדשים.

רם זיצ’ק: כדי שאנחנו נוכל לעמוד בדרישות של הבעלים החדשים אנחנו זקוקים לזמן.

חיים כץ: כל העובדים יקבלו פיצויים?

רם זיצ’ק: פיצויים על מה?

חיים כץ: על כך שהחליפו בעלים.

רם זיצ’ק: לא מעוניינים בפיצוים.

חיים כץ: למה הם יכולים לקבל פיצויים ולהמשיך לעבוד בחברה.

רם זיצ’ק: אנחנו לא מחפשים פיצויים.

חיים כץ: היום זה יום העובד ואני רוצה לעזור לעובדים.

חיים כץ: ברגע שאתה מחליף בעלים לכל העובדים מגיע פיצויים מבלי יוצא מהכלל, לפי חוק.

קריאה: ואז יקלטו אותם מחדש?

רם זיצ’ק: בחוזה הם נקלטים מחדש.

רם זיצ’ק: אני אתן לכם עצות בחינם.

רם זיצ’ק: אני לא עשיתי את המשא ומתן.

רם זיצ’ק: קחו דוגמה מחברה ישראלית מאוד מתקדמת שהיא כנראה לא רחוק מכם, קוראים לה "רפאל".

רם זיצ’ק: חברה מתקדמת וידועה שתמהיל כוח האדם שלה בנוי ממהנדסי מחקר שהיו עובדי מדינה, טכנאים, אקדמאיים ועובדי ייצור.

רם זיצ’ק: באו מהנדסי "רפאל" אחרי שמדינת ישראל אמרה שהיא רוצה שהם יעברו להיות חברה ממשלתית, לא יחידת סמך.

רם זיצ’ק: מעבירים אותם מדרגה, אני מדבר ליושב הראש הועד כדי שתלמד ושתוכל לתת לעובדים שלך בונוס שאתה אולי לא מבין, המדינה ביקשה להעביר אותם מדרג יחידת סמך ליחידה ממשלתית.

רם זיצ’ק: אמרו בסדר נעשה איתכם סגירה ופתיחה.

רם זיצ’ק: מה זה אומר?

רם זיצ’ק: ביום חמישי האחרון של חודש מסוים, לצורך העניין חודש דצמבר, כולם יוצאים לפנסיה, כולם מפוטרים.

רם זיצ’ק: אם עד היום קיבלתם 20,000 שקל שכר למשל, והפנסיה שלכם בשיעור של 70% עומדת על 14,000 שקלים, אנחנו לא רוצים שתיפגעו ולכן נעלה לכם את השכר ל- 30,000 שקל, ניתן לכם פנסיה 70% זאת אומרת בסיס המשכורת הוא כמו הפנסיה, הפנסיה שלכם זו המשכורת שהרווחתם כל הזמן.

רם זיצ’ק: בנוסף מיום ראשון כשאתם חוזרים לעבודה עם חוזה ל- 10 שנים אתם מרווחים 10,000 שקלים בנוסף לפנסיה.

רם זיצ’ק: זאת אומרת שהשכר עלה ל- 30,000 שקל, מבטיחים את הפנסיה שלהם 20,000 שקלים, ומבטיחים להם 15 שנות עבודה.

רם זיצ’ק: אחרי 15 שנות עבודה עלינו ב- 50% בשכר והבטיחו לך 15 שנות עבודה שבהן לא יפטרו אותך, אי אפשר לפטר אותך.

רם זיצ’ק: אתה מעגן את הזכויות שלך אלא אם תרצה ללכת.

רם זיצ’ק: למה עובד "תרו" הוא פחות טוב מעובד "רפאל" .

רם זיצ’ק: מה שהמדינה יודעת לתת לעובד "רפאל" אין סיבה שהיא לא תיתן לעובד "תרו".

רם זיצ’ק: זה טיפ שהיה בחמש שש שנים האחרונות.

רם זיצ’ק: גש לרשם ההסכמים הקיבוציים, אני עמדתי על דוכן הכנסת, העלות של העברת "רפאל" מיחידת סמך לחברה הייתה 7.5 מיליארד שקל.

רם זיצ’ק: כיושב ראש וועד עובדים תכניס את זה לזכרון.

עדי חיון: אני עובד 12 שנה בחברה מתוכם קרוב ל- 8 שנים יושב ראש ועד העובדים בשכר.

חיים כץ: יושב ראש ועד העובדים בשכר?

עדי חיון: לא.

עדי חיון: אני עובד במניין העובדים וזה תוספת תפקיד של יושב ראש ועד ללא שכר.

עדי חיון: אני אחזיר אתכם קצת אחורה.

חיים כץ: למה ההנהלה באה אליך וביקשה שתעשה את המשא ומתן?

עדי חיון: אף אחד לא בא אלי.

עדי חיון: אני באתי להנהלה - - - -

חיים כץ: ואמרת שאתה רוצה לעשות את המשא ומתן?

עדי חיון: לא.

עדי חיון: אני הגעתי להנהלה לפני שנחתם הסכם בין "סאן" ל-"תרו" החלטנו שאנחנו לא מתערבים, העובדים לא הביעו שום עמדה.

עדי חיון: לאחר כשנה כשהתחילו הדים תקשורתיים שהעסקה כן תצא לפועל או לא תצא לפועל החלטנו שאנחנו רוצים לבדוק איפה אנחנו נמצאים במשא ומתן הזה.

עדי חיון: התברר לנו העובדים שאנחנו לא מוגנים במכירה הזאת.

עדי חיון: אנחנו בכלל לא חלק מהמכירה או מהעברת השליטה בין "תרו" ל-"סאן".

עדי חיון: התחלנו לבדוק אפשרויות, שכרנו את שירותיו של עורך הדין משה בלטר, ונכנסנו למשא ומתן עם ההודים, עם מי שייצג אותם, עו"ד ישראל לשם שייצג אותם בישראל.

עדי חיון: נכנסנו איתם למשא ומתן ובמכתב הראשון שיצא מאיתנו ביקשנו שהם יחתמו על מסמך הבנות והסכמות אם השליטה "בתרו" תעבור לידי ההודים.

עדי חיון: ניהלו התכתבויות, קיבלנו מכתבים נעימים ויפים מנשיא החברה אבל הוא לא היה מוכן להתחייב לדבר.

עדי חיון: לאחר מספר חודשי התכתבויות קיבלנו הצעה מישראל לשם שאמרה שהם מוכנים לחתום על הסכם של חמש שנים.

חיים כץ: הם עשו את המשא ומתן על עיגון זכויות העובדים, הם לא עשו את המשא ומתן על מכירת החברה וזה ממה שניתן היה לקבל מדברייך.

חיים כץ: בסדר גמור עשית פעילות ועד רגילה להגן על זכויות העובדים.

עדי חיון: לא הייתה לנו שום כוונה לא במכתבים, לא בתחילת המשא ומתן להיות מעורבים בכלל בשליטה של "תרו", אין לנו שום עניין להתערב בזה.

עדי חיון: לנו זה לא משנה.

חיים כץ: מפתיע אותי שכאילו ניהלתם משא ומתן, על פניו היה ניתן להבין שאתם הייתם מול הלקוח החדש.

עדי חיון: קיבלנו הצעה מנציגי ההודים שהם מתחייבים לא לסגור את המפעל במשך 5 שנים ולא לצמצם את הפעילות.

עדי חיון: מבחינתנו זה היה הישג כי 5 שנים זה מספיק זמן כדי להכיר גם את הבעלים החדשים וגם שהבעלים החדשים יכירו את העובדים.

עדי חיון: מבחינתנו זה היה בסדר וחתמנו על המסמך.

עדי חיון: ב- 30 בנובמבר 2008 חתמו חברי הועד כולל אני, הוצאנו את המכתב הזה כדי לקבל מסמך סופי - - -

חיים כץ: יש לכם ועד אחד שמאגד את כולם?

עדי חיון: כן.

עדי חיון: הוצאנו מכתב לקבל מסמך חתום על ידי נשיא החברה, ומהתאריך הזה ועד היום לא שמענו ממנו מילה, שום דבר לא על מכתב ההתחייבות שהוא היה מוכן לחתום, הוא לא התחייב.

עדי חיון: שנה המתנו ולא קיבלנו שום דבר.

עדי חיון: בחודשים האחרונים קרו המון דברים רעים עם החברה וזה בעצם הדבר שהדליק לנו נורה אדומה וביקשנו לכנס את הועדה.

עדי חיון: ב- 25 ביוני הייתה ביקורת של FDA, בחברה בבעלות "סאן", חברת "קרקרו" כאשר ה- FDA אחרי הביקורת סגר להם את המפעל בגלל תנאי ייצור לא נאותים.

עדי חיון: החרימו להם את המוצרים ו- 400 עובדי החברה פוטרו.

עדי חיון: זה היה דבר אחד שהדליק לנו נורה אדומה מאוד גדולה.

עדי חיון: לפני כחודש בערך אנחנו קיבלנו מכתב נוסף שבהודו מפעל "סאן פארמה" שבבעלות "סאן" השבית את המפעל בגלל תנאי עבודה ירודים.

עדי חיון: אני לא צריך לספר לכם מהם תנאי ההעסקה בהודו ואם שם הם הגיעו למצב של שביתה אותנו זה מאוד מאוד מדאיג.

עדי חיון: מה שאנחנו מבקשים בסך הכל אלו שני דברים, האחד זה להבטיח את עתידנו, שהחברה הזאת תמשיך להתקיים בישראל על עובדיה, על מוצריה ובהיקף הפעילות שקיים בארץ.

עדי חיון: הנושא השני זה שאנחנו רוצים להבטיח שמה שקרה "בקרקו" בניהול החברה או שכתוצאה מליקויים שסגרו להם את החברה, להבטיח שזה לא יקרה פה.

חיים כץ: אתה לא אומר שזה הניהול, אתה אומר שאלו תנאי הייצור, כלומר שה- FDA לא אישר את תנאי הייצור.

חיים כץ: אתה לא מדבר על ניהול.

עדי חיון: זה חלק מניהול.

עדי חיון: אצלנו בחברה עברנו כעת ביקורת של FDA באופן יוצא מהכלל, חלק מההצלחה זה הניהול.

עדי חיון: זה יורד מההנהלה, ממנהלי קווים, מנהלי ייצור שיש לנו בחברה.

חיים כץ: כלומר אתה נמצא היום במצב שאתה לא יודע איפה אתה נמצא.

עדי חיון: היום אני לא יודע איפה אני נמצא, אין לי שום מסמך, אין לי שום בשורה לעובדים שאם מחר "סאן" תקבל את השליטה החברה הזו תמשיך להתקיים כאן.

עדי חיון: אנחנו מבקשים עתיד כלכלי לעובדי "תרו".

עדי חיון: אנחנו לא רוצים פיצויים מוגדלים, אנחנו צנועים, אנחנו עובדים ומרווחים לא רע ואת זה אנחנו רוצים להמשיך לעשות.

משה בלטר: הערה קרדינאלית.

משה בלטר: פה לא מדובר - - -

חיים כץ: מי אדוני?

משה בלטר: אני מייצג את העובדים.

חיים כץ: כעורך דין.

משה בלטר: כן.

משה בלטר: אני רוצה לתקן איזו טעות משפטית.

משה בלטר: פה לא מדובר על מכירת החברה.

משה בלטר: כאן מדובר על העברת מניות בין בעלי שליטה לחברת "סאן" ההודית.

משה בלטר: לכן יש כאן בעיה, הבעיה היא שהם לא יוכלו לקבל כמו ב"רפאל" שהעבירו אותם לחברה שונה.

חיים כץ: החלפת בעלים - - -

משה בלטר: החברה היא חברה ציבורית שנסחרת בבורסה בארצות הברית.

משה בלטר: כאן זה לא שמישהו אחר רוכש את המפעל בחיפה מהחברה.

משה בלטר: לא שהם עוברים לעבוד תחת מעביד שונה, הם נשארים תחת אותו מעביד.

חיים כץ: איזה חלק נמצא אצל הציבור?

משה בלטר: בערך כ- 30%.

משה בלטר: צריך לשאול את החבר'ה.

חיים כץ: אם הם לא יודעים להגיד לגבי הצבר הם לא ידעו להגיד.

משה בלטר: זו שליטה ובוודאות זו שליטה.

משה בלטר: אני רוצה להרחיב ואני לא אחזור על אותם דברים.

חיים כץ: אני אתן לך בהמשך את רשות הדיבור.

חיים כץ: מהמקובל בוועדה שלחברי הכנסת יש את זכות הדיבור ואני אולי נהגתי אחרת ממה שרגיל וקודם שמעתי את העובדים וההנהלה.

חיים כץ: גם חברי כנסת ביקשו להביע את עמדתם ולהגיד, חבר הכנסת חמד עמאר בבקשה.

חמד עמאר: ראשית אדוני היושב ראש אני רוצה לברך אותך על העלאת הנושא החשוב הזה קודם שיתחילו הפיטורין.

חמד עמאר: אנחנו מעלים את הנושא ורוצים לעזור ככנסת.

חמד עמאר: אתה יודע שהיום גם בוועדת הכספים דנים היום במפעל "תפרון", להבדיל אלפי הבדלות אבל אנחנו יכולים להגיע גם לזה.

חמד עמאר: אני אסביר בהמשך דבריי.

חמד עמאר: בצפון המצב מאוד קשה, יש פיטורי עובדים, ב"תפרון" יש כעת פיטורין של כ- 1,000 עובדים, גם מסביב ואתה מגיע לכ- 2,000 עובדים שמפטרים.

חמד עמאר: אם מסתכלים על המפעל הזה שביקרתי בו ביום ראשון, אנחנו רואים שיש עוד 630 עובדים - - -

חיים כץ: לא מפטרים.

חמד עמאר: לא מפטרים.

חמד עמאר: 630 עובדים ואני אסביר לך איך אנחנו יכולים להגיע לכדי פיטורין.

חמד עמאר: ראינו מה קרה בטקסטיל, את הטקסטיל החליטו להעביר לירדן, למצרים, הודו, סין וראינו מה קרה עם כל הטקסטיל בארץ.

חמד עמאר: אין לנו בארץ יותר טקסטיל.

חמד עמאר: שמענו בחדשות לפני כשבוע שחברה הודית קנתה חברת הייטק בארץ ואחרי שנתיים לא קיימת חברת הייטק, העבירו את כל חברת ההייטק להודו, פיטרו את העובדים, ה- 60 העובדים האחרונים פוטרו לפני שבוע.

חמד עמאר: זו השיטה של ההודים הם קונים את החברות בעולם ולאט לאט מעבירים אותם להודו.

חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להתערב, זו חברה עסקית שרוצה להרוויח ולהתקדם.

חמד עמאר: אבל כן יכולה להיות אמירה, לפנות לממשלה כדי לתת איזה תמריץ לחברות האלה ולהשאיר את המפעלים שלהם בארץ כדי למנוע העברת החברות להודו בגלל כוח העבודה הזול שם.

חמד עמאר: - - - -

חיים כץ: המזכירה הכללית של העובדים באיטליה תגיע לשבת כאן בדיון.

חמד עמאר: אנחנו לא יכולים לחייב את החברה ההודית לא להעביר את המפעלים להודו.

חמד עמאר: פחד העובדים מוצדק ואני אומר לכם שאחרי שראיתי את הכתבה על ההייטק, הפחד שלכם מוצדק, והקדמתם לפעול מוקדם יותר.

חיים כץ: אני לא יודע אם העובדים לא יכולים למנוע את המכירה עד שמעגנים את הזכויות שלהם.

חיים כץ: יש להם עורכי דין.

חמד עמאר: העובדים מבקשים להמשיך לעבוד.

חמד עמאר: הם לא מחפשים זכויות.

חיים כץ: יכול להיות שהם יוכלו למנוע את המכירה.

חמד עמאר: אנחנו מבקשים לפנות מכאן לנציגי החברה.

חמד עמאר: אתם שלחתם הסכם שאולי בתקופה מסוימת לחייב את המשך המפעל בארץ.

חמד עמאר: לתת להם בטחון תעסוקתי, את הבטחון הכלכלי ושידעו שיש להם על מה להסתמך ושיתחילו לעבוד ולתת את התפוקה.

חמד עמאר: ממה שהבנו מהסקירה שניתנה כאן זה מפעל רווחי.

ישראל לשם: אני מייצג כאן את "סאן", כמובן "סאן" לא רצתה להיות - - -

חיים כץ: "סאן" זה הגוף הרוכש?

ישראל לשם: "סאן" זו חברת תרופות הודית גדולה מאוד ויש לה מפעלים בהודו, יש לה מפעלים בארצות הברית, כך שאני אומר לחבר הכנסת חמד עמאר הנכבד - - -

חיים כץ: תדבר לוועדה.

ישראל לשם: אני מבקש להגיד לוועדה שבתרופות זה לא נכון שאתה קונה מפעלים ואתה מביא אותם הביתה.

ישראל לשם: החזקת מפעלי תרופות במדינות שונות זו אסטרטגיה.

ישראל לשם: אי אפשר לקחת מפעל תרופות, מפעל תרופות זה לא הייטק שאתה לוקח את הראש של האדם ומחליף את העובד הישראלי בעובד הודי, זה מפעל וזה מפעל מפואר, זה מפעל איכותי.

ישראל לשם: ל"סאן" אין שום כוונה להזיז את המפעל הזה מישראל.

ישראל לשם: ברשותכם מילה של רקע.

ישראל לשם: "סאן" הגיע ל"תרו" כש"תרו" הייתה בפשיטת רגל לפני שלוש שנים, אף גוף בישראל לא היה מוכן לתת ל"תרו" שקל וכל העובדים, ש"סאן" מאוד מעריכה אותם, היו הולכים הביתה לפני שלוש שנים.

חיים כץ: נו, נו, בסדר זה מה שאתה - - -

ישראל לשם: זה אושר בבית המשפט, הדברים האלה אושרו בבית המשפט.

ישראל לשם: באותה נקודה "סאן" כן האמינה ב"תרו" ו"סאן" הזרימה ל"תרו" סכום של יותר 250 מיליון שקלים, דבר שאפשר ל"תרו" לעמוד חזרה על הרגלים.

חיים כץ: מה המאזן של "תרו" לשנת 2008?

ישראל לשם: מאיזו בחינה?

חיים כץ: רווח והספד.

ישראל לשם: שנת 2008 מדווחת על רווח, אבל, "תרו" לא פרסמה דוחות כספיים כבר שלוש שנים.

חיים כץ: בורסה?

ישראל לשם: בורסה.

ישראל לשם: אני חוזר, "תרו" לא פרסמה דוחות כספיים כבר שלוש שנים לאחר שהיא הודיעה לבורסה שהתגלו בספריה אי סדרים.

ישראל לשם: במצב הזה "תרו" הגיעה ערב פשיטת רגל ו"סאן" נחלצה והזרימה כמו שאמרתי - -

חיים כץ: בית המשפט קבע מפרק מפעיל?

ישראל לשם: היא לא הייתה יכולה לשלם את המשכורות לחודש הבא אם "סאן" לא הייתה מזרימה את הכסף - - -

חיים כץ: מה תזרים המזומן של החברה היום?

ישראל לשם: היום הוא חיובי.

חיים כץ: כמה?

ישראל לשם: אין לי את המספרים.

חיים כץ: 400 מיליון זה הרווח?

ישראל לשם: לא.

ישראל לשם: זה המחזור.

חיים כץ: על איזה אחוזי רווח עובדים?

ישראל לשם: אני חושב שהרווח השנתי של "תרו" צריך לעמוד על סדר גודל של 20 מיליון דולר.

ישראל לשם: כך אני מעריך.

ישראל לשם: זאת אומרת שבשלוש שנים הוא מחזיר את ההשקעה של הרכישה.

ישראל לשם: זאת חכמה גדולה לקנות עסק שהוא על סף פשיטת רגל, אף אחד לא היה מוכן לשים שקל.

חיים כץ: אני רואה הרבה אנשים שקונים חוב של אנשים אחרים.

ישראל לשם: זו לא קניית חוב.

ישראל לשם: זו קניית עסק על סף התמוטטות.

ישראל לשם: מכל מקום "סאן" הזרימה את הכסף ועל פי ההסכמים השליטה הייתה צריכה לעבור לידי "סאן".

ישראל לשם: "סאן" היא חברת תרופות.

ישראל לשם: "סאן" היא לא איזה משקיע אסטרטגי שכל מטרתו היא לקנות, לעשות סיבוב כספי וללכת.

ישראל לשם: "סאן" מבחינת "תרו" רוצה לנהל את החברה, רוצה להמשיך אותה.

ישראל לשם: היושב ראש של "סאן", שרצה להיות פה אבל בגלל שאנחנו זומנו לישיבה לצערנו רק ביום חמישי, אם הייתה ניתנת התראה גדולה יותר יושב ראש "סאן" היה מגיע ומופיע בפניכם.

ישראל לשם: רק בגלל שזה נקבע בלוח זמנים כל כך קצר, לדעתי בפני הוועדה המכובדת הזאת צריך להופיע בפניה המנהל העסקי ולא פרקליט שטוען, אבל בשל המועד שקיבלנו את הזימון לא הספקנו לעשות את זה.

חיים כץ: העסקה הושלמה?

ישראל לשם: לא.

ישראל לשם: העסקה לא הושלמה משום שלפי ההסכם ברי לויט מייסד "תרו" היה צריך - - -

חיים כץ: המנהל הכללי של "תרו" נמצא כאן?

ישראל לשם: העסקה לא הושלמה משום שהבעלים המקוריים של "תרו" – משפחת לויט מסרבת לקיים את ההסכם והנושא נמצא עכשיו בהליך בבית המשפט.

ישראל לשם: "סאן" זכתה בבית המשפט המחוזי וכעת ממתינים לפסק דינו של בית המשפט העליון.

חיים כץ: מהו הצפי, לפסיקה.

חיים כץ: לא מה יפסקו אלא מתי?

חיים כץ: זאת אומרת שזה יכול להמשך גם שלוש ארבע שנים.

ישראל לשם: לא.

ישראל לשם: מחכים לפסק דין, זה עניין של שבוע, אני לא יודע אם זה יהיה חמישה, שישה שבועות.

חיים כץ: זאת אומרת שהנהלת "תרו" חזרה בה.

ישראל לשם: לא ההנהלה.

ישראל לשם: ברי לויט הבעלים הנוכחיים.

חיים כץ: בשבילי הבעלים הם המנהלים.

ישראל לשם: לא.

ישראל לשם: לא.

ישראל לשם: יש הבדל גדול.

ישראל לשם: יושב כאן המנהל הכללי של החברה שהוא לא מעורב בעניין.

ישראל לשם: הבעלים הנוכחיים מסרב לקיים את החוזה ולהעביר את המניות.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי הוא הבין שהוא טעה בגדול.

ישראל כץ: הוא לא טעה.

ישראל כץ: כשהחברה הייתה על סף פשיטת רגל לא הייתה בררה והיה צריך למכור.

ישראל כץ: ברוב הכסף של "סאן" השתמשו והעסק חזר להתרומם על הרגלים.

ישראל כץ: אגב גם הודות לכל העובדים המצוינים שיושבים כאן בחדר, אז פתאום הוא אומר רגע, עכשיו צריך למכור במחיר שהסכמתי עליו כשהחברה הייתה בצרות, הוא פשוט מסרב לקיים את החוזה על יסוד טענה משפטית פורמלית שאני לא אטריח את הוועדה הנכבדה בה.

ישראל כץ: מכל מקום בית המשפט המחוזי דחה את הניסיון שלו להתחמק מההסכם וכעת מחכים לפסק הדין של בית הדין הגבוה.

חיים כץ: נניח שמחר בבוקר בית הדין קבע שהוא קנה את החברה.

חיים כץ: מה קורה עם העובדים.

ישראל לשם: אני חושב - - -

חיים כץ: אתה חושב או שאתה יודע?

ישראל לשם: אני יודע, ישנו מכתב של פיליפ שוונגי הבעלים, היושב ראש והמנהל הכללי של "סאן".

ישראל לשם: ההודי.

ישראל לשם: שנכתב לעדי חיון בספטמבר 2008, ומכתב נוסף שנכתב לראש עיריית חיפה ביולי 2008, המכתבים עומדים כמובן לרשותכם - - -

חיים כץ: איזה תוקף משפטי יש למכתבים?

חיים כץ: זה לא הסכם.

חמד עמאר: לפי דברייך אתם לא מתכוונים להעביר את המפעל.

ישראל לשם: כן.

חיים כץ: זה לא הסכם.

ישראל לשם: זה לא הסכם.

חיים כץ: מה זה מכתב?

חיים כץ: זה לא מחייב.

ישראל לשם: זה כוונות.

חיים כץ: מה זה כוונות.

חיים כץ: מדינת ישראל מעבירה מפעל על 650 עובדיו, עם כל הכבוד לך, ולא מעגנת את זכויות העובדים?

ישראל לשם: מה זה?

ישראל לשם: מדינת ישראל לא מעבירה מפעל.

חיים כץ: לא מעבירה.

חיים כץ: מוכרת מפעל.

חיים כץ: זה לא קורה.

חיים כץ: אתם הצטרפתם בכלל לתביעה של הבעלים שלא יוכלו למכור את המפעל הזה עד שלא יעגנו את הזכויות שלכם?

עדי חיון: אנחנו לא התערבנו בשום נושא של העברת השליטה.

חיים כץ: שגיאה קשה.

חיים כץ: שגיאה גסה.

עדי חיון: אם יורשה לי.

עדי חיון: אנחנו בסך הכל ביקשנו שמי שישלוט בחברה, כרגע המאבק בין "סאן" ובין "תרו" - - -

חיים כץ: אתם הייתם צריכים לעגן את זה כתנאי, אתם יכולתם לשים רגלים.

ישראל לשם: העובדים ידעו.

חיים כץ: שמע מה שאני אומר לך כמי שעובד בראש הוועדה הזאת וגם מי שניהל ארגון עובדים קטן, מפעל קטן שהיה בלא מעט במשברים.

חיים כץ: העובדים היום חשופים לרצונו הטוב של הרוכש, הוא יכול לעשות איתם מה שהוא רוצה, מה שהוא רוצה.

חיים כץ: הוא יכול להעביר את הייצור להודו למרות שזה לא מקובל ולמרות שזה לא מפעל טקסטיל, הוא יכול לעשות מה שעולה ברצונו.

חיים כץ: אתה תייצג אותו ואם אתה לא תייצג אותו הוא ייקח עורך דין אחר שייצג אותו, יכול להיות טוב ממך או פחות טוב ממך, אבל העובדים הם היחידים שחשופים והם יכולים להיפגע.

חיים כץ: הם לא במגרש בכלל, אין להם שום הגנה, שום בסיס, שום דבר הם חשופים בצריח לרצונו הטוב של המנהל, של הרוכש.

חיים כץ: יכול להיות שרצונו טוב ויכול להיות שהוא יגיד להם שהוא יגיד הייתם "בתרו" קיבלתם X שקלים בחודש, היום אני בא ונותן לכם פי שש, אין לי מושג וחלילה לי מלהגיד מילה רעה.

חיים כץ: דבר אחד ברור שהעובדים הם היחידים במשחק הזה שיכולים לשלם את המחיר ואין להם הגנה.

חיים כץ: לכם העובדים אני אומר, הייתי עושה הכל כדי לטרפד את העסקה עד שלא דואגים לזכויות שלכם.

חיים כץ: הייתי מבקש להיות צד בבית הדין הגובה לצדק, להצטרף לבעלים בבית הדין הגבוה לצדק.

חיים כץ: תבקשו להיות צד כי לכם יש מה להפסיד.

עדי חיון: אנחנו היום עומדים במצב- - - -

חיים כץ: אתם חייבים להצטרף לדיון בבית הגבוה לצדק כצד שמתנגד למכירה, מתנגדים למכירה עד שלא יעגנו את הזכויות שלכם.

חיים כץ: המכתבים הם מכתבים לא רציניים, זה לא רציני.

חיים כץ: שמע מה אני אומר לך, היום זה היום הבינלאומי לעובד.

חיים כץ: אתם חייבים להצטרף כצד לתביעה של הבעלים.

חיים כץ: אני לא נכנס בכלל לנושא של הסכמת או לא הסכמת מי הם הבעלים.

חיים כץ: אבל היום כיושב ראש ועד העובדים אתה צריך להצטרף לצד ולבקש לעכב את המכירה, לא עד שיכתוב לך מכתב או עד שיעשו איתך הסכם עם ערבויות.

חיים כץ: כשאני מוציא אדם לפנסיה מוקדמת, אני לוקח חברת ביטוח ומשלם את הביטוח שאנשים יקבלו את שכרם.

חיים כץ: אתה כיושב ראש ועד, אני לא רוצה לומר לך מפקיר, אבל 650 העובדים של "תרו" מופקרים.

חיים כץ: הם מופקרים לרצונו הטוב של המשקיע ויכול להיות שהוא יהיה מצוין.

חיים כץ: יש דברים שלא מהמרים עליהם, על הזכות להתפרנס לא מהמרים.

חיים כץ: אתה חייב, יש לך עורך דין, אתה חייב להצטרף כצד לבעלים ולמנוע את המכירה עד שיעגנו את הזכויות שלך.

חיים כץ: כשיעגנו את הזכויות שלך תבוא לבעלים החדשים ותאמר לו, כן בעלים לא בעלים, כן פיצוים לא פיצויים, חברה בורסאית, כן בנסד"ק לא בנסד"ק, זו אופרה אחרת ואתה מחויב לעובדים שלך והמחויבות שלך לעובדים מחייבת להיות צד בעניין הזה.

חיים כץ: אם לא תהייה צד בעניין הזה אתה יכול למצוא את עצמך מחר בבוקר לא איפה שרצית להיות.

חיים כץ: מה אומר המנהל הכללי של "תרו", תן לנו סקירה קצרה האם היא חברה רווחית, חברה טובה, מה צבר ההזמנות שלה ואיפה היא עומדת.

חיים כץ: וזה בניגוד ל"תפרון" ששם הבעלים אומר שהוא מפסיד והוא סוגר.

חיים כץ: אתה לא אומר סוגר.

שמואל רובינשטיין: ראשית אני לא הבעלים אני רק המנהל הכללי, אני שכיר ולכן אני לא צד בעניין מלבד הצד שאתה הצגת, הצד של העובדים.

חיים כץ: סליחה, אבל כמו שאמרתי לכם מצטרפת אלינו היושבת ראש האגף המקצועי איטלקי שממונה על כ- 2.5 מיליון עובדים.

חיים כץ: בשם הוועדה אני מברך את המזכירה הכללית של העובדים, הסתדרות האיטלקית, וועדת העבודה, הרווחה והבריאות של כנסת ישראל מקבלת אותה בברכה.

חיים כץ: כעת אנחנו מקיימים דיון בנושא מכירת חברה ישראלית טובה ומצליחה למשקיע הודי.

חיים כץ: הדיון הוא בעיגון זכויות העובדים.

שמאול רובינשטיין: "תרו" היא חברה בת 60 שנה, הוקמה בישראל ויש לה חברות בנות בארצות הברית, בקנדה ובעוד מספר מקומות בעולם, אלה הם המקומות המרכזיים.

שמאול רובינשטיין: מחזור המכירות השנה מתקרב ל- 360 עד 400 מיליון, לא סיימנו את השנה ואני לא יודע להגיד, אני גם לא רוצה להיכנס לכל המספרים של הדוחות הכספיים.

שמאול רובינשטיין: אני רק רוצה לתקן לישראל לשם דבר אחד- - -

חיים כץ: חשוב לי לדעת אם החברה רווחית ובכמה.

חיים כץ: למרות שאין מאזן בבורסה.

שמואל רובינשטיין: תאמין לי שאני אגיע לזה ועל זה אני אדבר בגאווה.

שמואל רובינשטיין: בזמנו היו עוד מועמדים מלבד "סאן", זה לא ש"סאן" הייתה החברה היחידה שהציעה בזמנו להיכנס ל"תרו".

חיים כץ: הייתה חברה ישראלית?

שמואל רובינשטיין: כן.

שמואל רובינשטיין: הייתה חברה ישראלית שהציעה להיכנס ל"תרו".

שמואל רובינשטיין: אני מציג את העובדות.

שמואל רובינשטיין: היו שתי חברות.

שמואל רובינשטיין: הייתה עוד חברה ישראלית שהייתה מוכנה להיכנס.

שמואל רובינשטיין: רמת הרווחיות של החברה, הרווח הגולמי של החברה הזאת הוא בערך בין 50% עד 60%, בממוצע 54%, 55% לאורך השנתיים שלוש האחרונות.

שמואל רובינשטיין: לחברה לאורך כל 60 השנים שהיא קיימת היו עוד משברים.

שמואל רובינשטיין: כמו בחיים יש משברים, באנו לחזק ויצאנו מחוזקים זו בערך ההגדרה.

שמואל רובינשטיין: אין ספק שמה ש"סאן" השקיעה עזר, אבל אם מסתכלים על מצב החברה היום, על מצב המזומנים שאם אנחנו לפני שלוש שנים היה בערך הרווח הנקי היה 230 דולר היום הוא ברמות של 60 מיליון דולר.

שמואל רובינשטיין: זאת אומרת שבמהלך השלוש שנים הרווח נטו ירד באופן דרמטי כשהמזומנים בחברה היום הם ברמות של למעלה 100 מיליון דולר.

שמואל רובינשטיין: בעצם החברה בשלוש שנים האחרונות מנצלת את ההשקעות שהיא עשתה בעבר ורק עכשיו זה מגיע לידי ביטוי.

שמואל רובינשטיין: בענף התרופות בכלל ניתן להעביר תכשיר מארץ לארץ ומחברה לחברה, זה מהלך שלוקח כשנתיים מפני שנדרשים אישורי בריאות בכל רחבי העולם, תלוי לאן אתה מוכר וכדומה.

שמואל רובינשטיין: לכן שנתיים לוקח להעביר תרופה מאתר לאתר וניתן להעביר.

שמואל רובינשטיין: זה לא שלא ניתן להעביר ייצור תרופות למקומות האחרים ולא תמיד קשה.

שמואל רובינשטיין: גם אנחנו מעבירים.

שמואל רובינשטיין: הדבר נוסף שאני רוצה להעיר באופן עקרוני זה שהעובדים נהנים, לדעתי בכל אופן ואני חושב שהעובדים יוכלו להעיד כשאני אצה מהחדר, מתנאים מאוד טובים - - -

חיים כץ: זה לא משנה כאן עכשיו, אנחנו שמחים שהם נהנים מתנאים טובים.

חיים כץ: אנחנו רוצים לעגן את זכויות העובדים אם תהייה מכירה.

חיים כץ: אני לא מתלונן אם השכר גבוה או נמוך, אם התנאים הם כאלה או אחרים, זה לא מעניין.

שמואל רובינשטיין: זה גם מה שאני רוצה וזו גם המטרה שלי.

שמואל רובינשטיין: לי אין שום מטרה שונה.

שמואל רובינשטיין: זאת המטרה של כולנו.

חיים כץ: אנחנו מנהלים את הדיון הזה בערך שעה, שמענו בקשב רב גם את נציג הרוכשים וגם את מנהל החברה וגם את נציגי העובדים ועורך דינם.

חיים כץ: אני מציע לך כיושב ראש הועד, מה שאמרתי לך, קודם כל אני אומר לך שיש לכם כאן דלת פתוחה ובהתראה קצרה הוועדה תתכנס למענכם.

חיים כץ: אולי אתה לא מבין איזו עוצמה יש כאן בכנסת ישראל לעזור לגופים כמוכם.

חיים כץ: יחד עם זאת תצטרף לתביעה ותמנע כל מכירה של חברה עד שיעגנו את הזכויות שלכם.

חיים כץ: לא במכתב, לא במכתב שהוא כתוב על נייר יפה, ולא מכתב שכתוב על נייר אחר ומבלי להיכנס לעניין, אתה צריך הסכם, אתה צריך ערבויות, אתה צריך ערבויות לתנאים שלכם לפרק הזמן, ערבויות עולות כסף אבל החברה שרוכשת צריכה לשלם ערבות או בבנקאית או בכל דרך אחרת כדי שכל מה שמבטיחים לכם יקוים.

חיים כץ: זו חברה זרה ואתם יכולים למצוא את עצמכם עם תרופות, וכמו שאמר המנהל הכללי שתוך שנתיים קו הייצור מועבר למדינה אחרת ואחר כך תוכלו רק לצעוק.

חיים כץ: היום זה היום העובד הבינלאומי.

חיים כץ: יש לך אחריות כבדה כיושב ראש ועד העובדים.

חיים כץ: תשתמש ביועצים ואז זה יעלה הכי זול.

חיים כץ: תשרת נאמנה את העובדים שלך.

חיים כץ: שוב, יש לך כאן דלת פתוחה.

חיים כץ: אני חושב שבשלב הזה הדיון מוצא.

חיים כץ: אני מודה לכם על ההשתתפות.

משה בלטר: המפעל הצליח בין היתר בזכות המדינה, בזכות התקציבים של המדען הראשי שתרם הרבה מאוד כספים למפעל הזה, וגם בזכות הטבות מס כבדות שהמדינה נתנה למפעל הזה, לכן למדינה יש תפקיד לעזור.

חיים כץ: אתה נמצא בכנסת ישראל בוועדת העבודה, רווחה והבריאות.

משה בלטר: בגלל הסיבה הזאת אני מציין שלמדינה יש תפקיד בלעזור.

משה בלטר: כי את כל ההטבות האלה נתנו כדי לשמר מקומות עבודה לעובדים במדינת ישראל ולא כדי להעביר את זה למקום אחר.

חיים כץ: יש כאן דלת פתוחה, תקבלו עזרה מהוועדה לאורך כל הדרך.

חיים כץ: אני מקווה שלא תצטרכו ואני לא יודע איך בסוף זה יגמר בבית המשפט, אבל אני מקווה שלך כמיצג את העובדים ולעובדים שיגמר טוב ושהחברה תמשיך להרוויח.

חיים כץ: כל הכבוד לכם שאתם מרווחים כסף.

חיים כץ: תודה רבה לכם הישיבה נעולה.