ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 116, 2009-12-08 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 63) (חזקת מסירה לעניין נהיגה בזמן פסילה), התש"ע-2009, של חבר הכנסת אופיר פינס.

דוד רותם: נגמור את זה לצורך הקריאה השנייה והשלישית.

דוד רותם: איפה אנחנו נמצאים?

סיגל קוגוט: הגענו לנוסח מוסכם שהוועדה אישרה לקריאה הראשונה, ושאלנו את כל הגורמים, כי בעבר חשבו שאולי יהיו פה הרחבות לעניין נקודות ולעניין נושאים אחרים, אבל כולם אמרו שהדבר דורש עבודה נוספת, לכן אנחנו עומדים בדיוק במצב של הנוסח הכחול.

סיגל קוגוט: כרגע איש לא מבקש להרחיב את הנוסח על עניינים נוספים, ואין מחלוקות על הנוסח.

דוד רותם: אם כך נקרא את הצעת החוק ונצביע עליה.

דוד רותם: בבקשה, גברתי היועצת המשפטית.

סיגל קוגוט: חזקת מסירה לעניין נהיגה בזמן פסילה לעניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה בלבד, לפי סעיף 67 לפקודת התעבורה‏, נשלחה הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה"- - -

דוד רותם: כתוב "מהחזיק" או "מלהחזיק"?

סיגל קוגוט: בגלל שזה הנוסח שכתוב בסעיף, חזרנו עליו.

דוד רותם: מה זו המלה "מהחזיק"?

דוד רותם: אני חושב שאין מלה כזאת בשפה העברית, כדאי שתבדקו את זה.

דוד רותם: לדעתי "מלהחזיק" צריך להיות.

סיגל קוגוט: זה הנוסח בסעיף 67.

יפעת רווה: מה שהנסחית שלכם תחליט, אנחנו נקבל.

סיגל קוגוט: לקחנו את הרישה, גם אם היום זה ארכאי.

יפעת רווה: לא נגיש הסתייגות.

יפעת רווה: ..

דוד רותם: אם אני אכתוב "מלהחזיק" תבקשו להגיש הסתייגות.

דוד רותם: ..

יפעת רווה: זה בדיוק מה שאמרתי, שאם תכתבו "מלהחזיק", לא נגיש הסתייגות.

דוד רותם: בעקבות נאומו של שר המשפטים אתמול, שצריך להחזיר את המשפט העברי, עטרה ליושנה, אז "מהחזיק" אני מניח שזה כתוב באיזה מקום במשפט העברי, אז נחזור אחורה.

סיגל קוגוט: "עניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה בלבד, לפי סעיף 67 לפקודת התעבורה‏, נשלחה הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה או הודעה על ההחלטה בדבר הפסילה עד תום ההליכים בדואר רשום, רואים אותה כאילו הומצאה כדין, וכאילו הודע לנמען על הפסילה לפי סעיף 67 האמור גם בלא חתימה על אישור מסירה כאמור בסעיף 237" - שזה סעיף ההמצאות - "אף אם לא התקיימו הוראות סעיף 237(ג)" - שמחייב את בית משפט לתת את דעתו על זה - "זולת אם הוכיח הנאשם כי לא קיבל את ההודעה מסיבות שאינן תלויות בו ולא עקב הימנעותו מלקבלה, ואם התקיימו כל אלה: חלפו 15 ימים מיום משלוח ההודעה; הנאשם הוזמן לדיון בבית משפט לפי סעיף 237 או בעל-פה לפי סעיף 97;" - שזה בעל פה בבית משפט - "ההזמנה לדיון כאמור בפסקה (2) כללה אזהרה, בכתב או בעל-פה, לפי העניין, שבמועד הדיון עשויה להתקבל החלטה בדבר פסילה, וכן הודעה בדבר תחולת החזקה לפי סעיף זה אם הנאשם לא יתייצב לדיון; הדיון בעניין כאמור בפסקה (2) הסתיים באותו מועד, או שמועד הדיון נדחה לבקשת הנאשם;--

יפעת רווה: "שונה לבקשת הנאשם" זה צריך להיות.

סיגל קוגוט: את צודקת.

סיגל קוגוט: --בטופס אישור המסירה של דבר הדואר שהוחזר מולאו פרטי מוסר ההודעה, המען והמועד שבהם היא נמסרה והטעם לאי-ביצוע המסירה.

סיגל קוגוט: "

דוד רותם: פה צריך לתקן: "המועד שבהם היא נמסרה, או במקרה שלא נמסרה, הטעם יהיה המסירה.

דוד רותם: " שלום לך, חבר הכנסת פינס.

דוד רותם: פה בסעיף 5 יש סתירה.

דוד רותם: חסר פה משהו.

דוד רותם: "מולאו פרטי מוסר ההודעה, המען והמועד שבהם היא נמסרה- - -", הרי אנחנו מדברים על מצב שהיא לא נמסרה.

יפעת רווה: "והטעם לאי-ביצוע המסירה" לפי העניין.

דוד רותם: צריך להיות פה עוד משהו, כי אחרת זה לא מובן.

יפעת רווה: לפי העניין.

דוד רותם: או הטעם לאי ביצוע המסירה.

דוד רותם: סגן ניצב שני, אתם צריכים לדאוג.

דוד רותם: מה שכתוב בסעיף קטן (3) "אזהרה, בכתב או בעל פה, לפי העניין" - אני לא יודע איך אפשר לעשות הזמנה לדיון בכתב או בעל פה - אתם צריכים לדאוג לדבר הזה.

יפעת רווה: אפשר, בעל פה זה בדיון.

דוד רותם: אתם מבינים, רבותי, שצריך יהיה לגרום לכך ששופטי תעבורה, כשהם דוחים דיון לבקשת נאשם, יכתבו בפרוטוקול שנאשם הוזהר.

דוד רותם: אם תשכחו אחר כך כל העסק הזה לא יהיה קיים.

דן שני: זה ידוע לנו, גם על הטפסים של הדוחות, וגם נסב את תשומת לב כבוד בתי המשפט לכתוב פסקה- - -

דוד רותם: אל תסבו את כבוד בתי המשפט, תסבו את תשומת הלב של השופטים לעניין.

דן שני: זו הכוונה.

דוד רותם: הנהלת בתי המשפט, יש פה מישהו?

דוד רותם: נא לשים לב שבהזמנות זה צריך להיכנס, כי אחרת אנחנו מחוקקים חוק שיהיה חבל.

דוד רותם: בבקשה, גברתי.

חוה ראובני: אולי זה מכוסה להנחת דעתכם, אבל לא כתוב פה לאיזו כתובת מבוצעת המסירה של ההודעה על הפסילה.

חוה ראובני: עניין הכתובות הוא עניין קרדינלי בתהליך הזה.

חוה ראובני: יש הכתובת שבדוח או בהזמנה לדין, אולי צריך לחדד לאיזו כתובת המסירה.

אופיר פינס-פז: לכל הכתובות, לפי דעתי.

דוד רותם: את מחזירה אותי לדיון שניהלנו לפני שבוע בשאלת הכתובת, ואם אדם צריך להודיע או לא צריך להודיע על שינוי כתובת.

דוד רותם: יש לאדם כתובת שרשומה במשרד הפנים, זו הכתובת הפורמלית שלו, ולכתובת הזאת זה נשלח.

סיגל קוגוט: הסעיף מפנה ל-237, וסעיף 237 אומר:

סיגל קוגוט: משלוח מכתב רשום לפי מענו של אדם, התאגיד או חבר בני האדם.

סיגל קוגוט: אני לא מתקנת בסעיף הזה, כי יש הסעיף המרכזי איך מזמינים אנשים לדיון.

חוה ראובני: השאלה, אם לא צריך להגיד: לכתובת כאמור בסעיף 237.

סיגל קוגוט: לא, כי את אומרת שההזמנה תהיה לפי סעיף 237.

אופיר פינס-פז: היא מעלה נקודה חשובה.

אופיר פינס-פז: זה כאילו טכני, אבל זה מהותי.

אופיר פינס-פז: במשרד הפנים לא פעם רשומה יותר מכתובת אחת, שתדע אדוני.

דוד רותם: יש יותר מכתובת אחת?

חוה ראובני: על פי חוק אפשר שיהיו שתי כתובות: מען מגורים ומען למשלוח דואר.

חנן אהרון: עם זה יש לנו בעיה.

דוד רותם: אין לכם בעיה, צריך לשלוח לשתי הכתובות.

חוה ראובני: לא, למען למשלוח דואר.

אופיר פינס-פז: אם לא תכתוב את זה במפורש, אדוני היושב-ראש, הם לא ישלחו לשתי הכתובות, חד-משמעית.

חנן אהרון: אפשר להסתפק במען למשלוח דואר.

דוד רותם: השאלה היא אחרת, אופיר פינס.

דוד רותם: אם אדם נותן כתובת למשלוח דואר ואדם נותן כתובת מגורים, אני לא אכתוב את זה.

דוד רותם: אם שליח בית משפט הולך אליו, הוא הולך לכתובת המגורים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם: שתי הכתובות, משום שמדובר במסירה ביד.

אופיר פינס-פז: הכתובת למשלוח דואר יכולה להיות תיבת דואר, ששם אין סיכוי שתהיה מסירה ידנית.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו רוצים לעשות את מרב המאמצים כדי להבטיח שהתוצאה תהיה התוצאה שאנחנו רוצים, אם יש שתי כתובות תשלחו לשתי הכתובות.

אופיר פינס-פז: במקום 16 שקלים, זה יעלה 32 שקלים.

דוד רותם: אני רוצה לרשום את זה בסעיף 239ב.

סיגל קוגוט: לא בסעיף 239.

דוד רותם: מה זה "מענו", זו השאלה.

דוד רותם: אני רוצה לרשום את זה, רבותי, בסעיף 239ב: " הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה או הודעה על ההחלטה בדבר הפסילה עד תום ההליכים בדואר רשום" לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין.

סיגל קוגוט: אם כבר, צריך בסעיף 237, כי זה איך מזמינים אנשים לדיון.

דוד רותם: לא, אני מדבר על המקרה הספציפי הזה, כי פה אני יוצר חזקת מסירה מיוחדת.

דוד רותם: באופן קבוע, שישברו את הראש, הם רוצים, שיתקנו.

דוד רותם: אני מדבר על המקרה הספציפי הזה, אני לא מתעסק בכלל בכל המסירות.

אופיר פינס-פז: את מדברת על החזקה.

אופיר פינס-פז: את עושה דבר שהוא מעבר למה שאת עושה בחוקים אחרים.

דוד רותם: אני עושה פה חזקה מיוחדת.

דוד רותם: חבר הכנסת פינס צודק - לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין.

דוד רותם: אם יש לו שתי כתובות, שישלחו לשתי הכתובות.

דן שני: לא יודעים מראש מתי לא תהיה מסירה, ואז יצטרכו את כל גזרי הדין לשלוח פעמיים.

דוד רותם: דני שני, זה יכול להיות, אבל כדאי לך.

דוד רותם: עדיף שהחזקה הזאת תחול עליו, אז שלחת שני דברי דואר לשתי הכתובות בדואר רשום.

אופיר פינס-פז: האדם היחיד שמבסוט פה זה האיש של רשות הדואר, הוא היחיד שמחייך.

הרצל בר-מג: אנחנו בעד ארבע כתובות.

הרצל בר-מג: ..

דוד רותם: אנחנו הופכים את זה במקום מסירה אישית.

דן שני: מי שמממן את זה, זה לא המשטרה, במקרה הזה, זו הנהלת בתי המשפט.

מלכה צדקה: אני בטוחה שלא להרבה אנשים יש שתי כתובות.

מלכה צדקה: אם אנחנו מעבירים את נטל ההוכחה על הנאשם, שיבוא ויוכיח למה יש לו כתובת כזאת, והוא לא קיבל בכתובת הזאת.

מלכה צדקה: זה קצת בעיה מבחינתי.

דוד רותם: לאיזו כתובת תשלחי את זה?

מלכה צדקה: אני שולחת לכתובת בכתב האישום.

אופיר פינס-פז: לא טוב, יש לו כתובת למשלוח דואר.

אופיר פינס-פז: תשובה לא טובה.

מלכה צדקה: זה מה שיש לי.

דוד רותם: כתובת כתב האישום זו הכתובת שרשומה בתעודת הזהות או ברישיון הנהיגה.

חוה ראובני: אולי הדפיסו את רישיון הנהיגה שש שנים קודם.

אופיר פינס-פז: ככל שאת מעמיקה בדיון, את מוכיחה לנו כמה נכון לעשות את התיקון הזה.

מלכה צדקה: בית המשפט מקבל את כתבי האישום מהתביעה כפי שהם.

מלכה צדקה: כמו שאתם יודעים מחוק סדר הדין הפלילי, למזכירות בית המשפט אין שום אפשרות לשנות שום דבר על כתב האישום, הכול מצריך חתימת תובע, ולכן אין לי שום דרך לשנות שום דבר.

אופיר פינס-פז: את לא צריכה לשנות.

אופיר פינס-פז: מישהו ביקש שתשני?

מלכה צדקה: אם אני שולחת את גזר הדין, אני שולחת לפי הכתובת שמציגים לי.

מלכה צדקה: אני לא רשות חוקרת, אני הנהלת בתי המשפט.

סיגל קוגוט: כתוב היום בסעיף 237 איך מזמינים, וכתוב שזה למענו של האדם.

דוד רותם: שאלה לי אלייך.

דוד רותם: נהגתי במהירות מופרזת, עצרו אותי, ביקשו את התעודות שלי, נתתי את התעודות, רשמו כתובת, קבעו לי דיון בעוד שמונה חודשים.

דוד רותם: בינתיים עברתי דירה, שיניתי את הכתובת גם ברישיון הנהיגה, גם בתעודת הזהות גם בביטוח הלאומי.

דוד רותם: לא התייצבתי לדיון, לאן את שולחת לי את גזר הדין?

מלכה צדקה: אין לי דרך אחרת מעבר למה שיש לי בכתב האישום.

סיגל קוגוט: אם התנהל המשפט שבע שנים?

דוד רותם: אם התנהל חמש שנים משפט?

מלכה צדקה: התובע מבקש אולי לאתר את הכתובת וממציא כתובת חדשה.

דוד רותם: יפעת רווה, את מבינה למה לא הסכמתי לתקן בשבוע שעבר את התקנה שאמרה: תודיע לבית המשפט, עם הכתובת?

דוד רותם: עכשיו את מבינה למה?

יפעת רווה: אני הולכת ומבינה.

חנן אהרון: הם צריכים לקבל ממרשם האוכלוסין.

דוד רותם: דני שני, הבנת, פסקי דין לא יגיעו לעולם.

דוד רותם: חבר'ה, חבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא ששר המשפטים מתעסק עכשיו בהחזרת דיני התורה.

אופיר פינס-פז: שמעת את שר המשפטים הבוקר?

דוד רותם: אני כבר דיברתי על זה בבוקר.

אופיר פינס-פז: במקום להבין שהמערכת לא עובדת, הוא מתעסק ב- - -

דוד רותם: כתוב פה "עניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק".

דוד רותם: שאלתי אותם מה זה "מהחזיק".

אופיר פינס-פז: איפה זה?

דוד רותם: בחוק שלך, בסעיף 239.

אופיר פינס-פז: אפשר לשנות, זה לא בכתב אישום...

דוד רותם: אמרתי שזה מלהחזיק, אמרו לי שבזמן המשנה כך אמרו.

אופיר פינס-פז: רוחו של יעקב נאמן שורה עלינו.

הרצל בר-מג: השאלה היותר חשובה, האם האדם הסביר בכלל יבין מה כתוב פה "מקבל או מהחזיק".

הרצל בר-מג: אני בטוח שחלק מאלה שמסביב לשולחן ואני ביניהם לא הבנתי.

דוד רותם: סליחה, אם אתה חושב שהאדם הסביר, האדם המתקדם והאדם החושב נמצא באיזה מקום הולך על הקרקע, אתה טועה, הוא נמצא רק בבניין אחד במדינת ישראל - שם נמצא האדם הסביר.

דוד רותם: הוא יבין את זה.

אופיר פינס-פז: רק בבית המשפט העליון?

דוד רותם: נכון.

הרצל בר-מג: שים לב שבאותה פסקה כתוב בהמשך "הימנעותו מלקבלה", כשלמעלה כתוב "מקבל" ולמטה "מלקבל".

הרצל בר-מג: תחליטו.

דוד רותם: לא, "לעניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה".

הרצל בר-מג: תמשיך לקרוא בסוף הפיסקה.

אופיר פינס-פז: מי כתב את זה?

אופיר פינס-פז: זו הנסחית של הכנסת?

סיגל קוגוט: לא.

יפעת רווה: הצהרתי שהנסחית תחליט, ולא נגיש הסתייגות.

יפעת רווה: ..

אופיר פינס-פז: לא צריך לשאוף את דיני התורה, דיני התורה כבר כאן.

דוד רותם: יכול להיות שנהגתי בלי רישיון נהיגה לפני שקיבלתי רישיון נהיגה, ואז פוסלים אותי מלקבל.

דוד רותם: אם כבר יש לי רישיון פוסלים אותו מהחזיק.

דוד רותם: למטה מדובר על לקבל את ההודעה ולמעלה מדובר ברישיון הנהיגה.

הרצל בר-מג: עדיין כתוב למעלה "מקבל" ולא "מלקבל".

יפעת רווה: תעשו האחדה של הניסוחים.

אופיר פינס-פז: אתה צודק והיא צודקת.

דוד רותם: וגם אתה צודק, והכול בסדר גמור.

דוד רותם: אם אנחנו לא מוסיפים אחרי "בדואר רשום" את המלים "לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין", המשמעות היא שהחוק הזה לא יבוצע לעולם.

דוד רותם: מצד שני, אני מבין את מה שאתם אומרים.

דוד רותם: אופיר פינס, אם לא נכניס "לכתובותיו הידועות", אתה מאפשר לנאשם לבוא אחר כך ולומר: רבותי, הודעתי למשרד הפנים על שינוי כתובת, הם מודים שהם שלחו את זה.

אופיר פינס-פז: אם יהיה לו עורך-דין טוב, זה מה שהוא יטען.

יפעת רווה: אם לא נשנה, הוא פיזית לא יקבל את זה.

דן שני: זו חזקה ניתנת לסתירה.

דוד רותם: הוא הוכיח שהוא לא קיבל את זה.

דוד רותם: זה בסדר גמור.

דוד רותם: זאת אומרת, אני לא פוגע בזכויות הנאשם.

דן שני: אנחנו מעדיפים שזה יהיה כך.

אופיר פינס-פז: מה?

סיגל קוגוט: לא להוסיף כלום.

דוד רותם: הם אומרים שזה כתוב, שלא צריך.

דוד רותם: הרסת את החוק שלך.

דוד רותם: אופיר פינס, מה שיקרה של-90% מהאנשים יש כתובת אחת- - -

אופיר פינס-פז: בערך 85%-80%.

דוד רותם: מתוך ה-15% שיש להם שתי כתובות, רק 5% עברייני תנועה--

אופיר פינס-פז: אני מקווה שפחות.

דוד רותם: --ורק 0.5% מהם, החוק הזה יחול עליהם.

דוד רותם: על ה-0.5% הזה, אם מתוכם יש אחד שלא יקבל, כי הוא יטען שזו לא הכתובת שלו- - -

אופיר פינס-פז: איך הם שכנעו אותך, אני לא מצליח להבין.

דוד רותם: הם שכנעו אותי מסיבה אחת פשוטה, משום שהם לא יודעים את הכתובות.

דוד רותם: מה שיקרה, שתתקע את זה בהנהלת בתי המשפט.

טלב אלסאנע: זה הליך פלילי, אי אפשר לעשות את זה כלאחר יד.

דוד רותם: אנחנו יושבים על הצעת החוק הזאת כבר חמש פעמים.

טלב אלסאנע: יכולים להכניס אדם לבית סוהר, וצריך לוודא שזכויותיו לא נרמסו.

דוד רותם: זה מה שאנחנו עושים בחוק הזה.

חנן אהרון: הנהלת בתי המשפט הרי לא מחוברת למרשם האוכלוסין.

חנן אהרון: הם שולחים לפי הכתובת שבכתב האישום.

אופיר פינס-פז: זאת יכולה להיותה בעיה.

אופיר פינס-פז: אתם לא יכולים להשיג את הכתובת ממשרד הפנים?

סיגל קוגוט: זה מתאים לכל כתב אישום.

סיגל קוגוט: באינוס זה כן בסדר ששולחים לאדם שזו לא הכתובת שלו?

סיגל קוגוט: אני לא מבינה.

סיגל קוגוט: זה מתאים רק לתעבורה?

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע, שיושב-ראש הוועדה יגיש הסתייגות להצעת החוק, שבה הוא מציע להחיל את כל זה כהסדר כולל.

אופיר פינס-פז: בשבוע, מעכשיו עד שיצביעו על הצעת החוק במליאה, הנהלת בתי המשפט תבדוק כמה הדבר הזה ריאלי.

דוד רותם: אתה רוצה שהצעת החוק שלך תעבור?

אופיר פינס-פז: לא בכוח.

אופיר פינס-פז: אתם לא רוצים שהדואר שלכם יגיע לאנשים?

אופיר פינס-פז: אני לא מצליח להבין את ההיגיון הזה.

אופיר פינס-פז: פעם ראשונה שאני רואה מערכת שלא רוצה שהלקוחות שלה יקבלו את הדואר.

דוד רותם: אופיר פינס, עשיתי עבירה, לא של תעבורה, חסמתי כביש, מה שנקרא "סיכון חיי אדם בנתיב תעבורה".

דוד רותם: בתקופת ההתנתקות, אם הייתי הולך לאורך כביש, מיד היו עוצרים אותי על סיכון חיי אדם בנתיב תעבורה.

דוד רותם: זה סעיף שהפך להיות מאוד קריטי באותה תקופה.

דוד רותם: עצרו אותי, לקחו ממני את הכתובת שלי ושלחו אותי הביתה.

דוד רותם: לאן שלחו לי את כתב האישום?

דוד רותם: לכתובת הזאת.

דוד רותם: אני עברתי בינתיים דירה.

דוד רותם: כתב האישום חזר ולא נמסר.

דוד רותם: לא היתה להם כתובת אחרת.

דוד רותם: מה הם עשו אתה חושב?

דוד רותם: הם לא הלכו למרשם האוכלוסין, חיפשו אותי, במקרה תפסו אותי עוד פעם, אמרו: יש נגדך כתב אישום, בוא, לקחו אותי למשטה, מסרו לי את זה.

אופיר פינס-פז: זה רציני?

דוד רותם: אין מה לעשות, אין להם כתובת.

אופיר פינס-פז: אין מה לעשות?

אופיר פינס-פז: אתם לא באותה מדינה?

חוה ראובני: ודאי שיש מה לעשות, זה עלה בוועדה לביקורת המדינה לפני שלושה חודשים.

טלב אלסאנע: אנחנו חיים במציאות הזאת.

טלב אלסאנע: לא הבנתי מה אופיר פינס רוצה.

סיגל קוגוט: שיבררו את מענו האמיתי של האדם.

דוד רותם: אתה חושב שאפשר לנהל ארבע ישיבות על הצעת חוק, תגיע בישיבה החמישית ותגיד שאתה לא מבין?

טלב אלסאנע: אני תמיד מבין, אבל תקשיב.

טלב אלסאנע: מותר לי לתהות על הדברים האלה, כי נראה לי משהו לא נכון.

אופיר פינס-פז: חלק מהדואר לא מגיע.

אופיר פינס-פז: אם עושים חוק מהסוג הזה, אתה חייב לוודא שהדואר מגיע.

אופיר פינס-פז: במשרד הפנים, בניגוד להנהלת בתי המשפט, יש דואר של המען, וחלק מהאנשים מוסרים כתובת היכן הם רוצים לקבל את הדואר, שזה לא תמיד בבית - תיבת דואר וכל מיני דברים.

אופיר פינס-פז: הכוונה, שמהנהלת בתי המשפט ישלחו, לאדם שיש שתי כתובות, לשתי הכתובת, לאדם שיש לו כתובת אחת, תשלח לכתובת אחת.

אופיר פינס-פז: הם מתנגדים.

דוד רותם: לא שהם מתנגדים, הם לא יכולים.

אופיר פינס-פז: למה הם לא יכולים?

דוד רותם: כי אין להם הכתובות.

חוה ראובני: שיתחברו למרשם האוכלוסין.

סיגל קוגוט: אתם לא מחוברים למרשם האוכלוסין?

מלכה צדקה: יש לנו חיבור למרשם האוכלוסין, ואנחנו נמצאים כרגע בשלב של מעבר תוכנות, אבל המידע שיש לנו הוא לא מידע שאנחנו יכולים להשיג שתי כתובות.

מלכה צדקה: יש לנו מידע לגבי תעודת זהות, התאמה לשם הנאשם.

סיגל קוגוט: כתובת אין לכם?

מלכה צדקה: כתובת אין לנו.

דן שני: מבוצעות פה שתי מסירות, גזר הדין זה כבר הפעם השנייה.

סיגל קוגוט: אם אתם מתחברים למרשם האוכלוסין, שיהיה שדה גם של כתובת.

סיגל קוגוט: אתם הרי כל הזמן מזמינים אנשים לדיונים.

דוד רותם: הם עכשיו עושים ממשק חדש.

דוד רותם: אני הולך לחוקק חוק שלמשרדי ממשלה במדינת ישראל אסור יהיה להתחבר במחשב.

דוד רותם: חצי מהחוקים פה נתקעים כי הממשק עוד לא נעשה - אין הוצאה לפועל במדינת ישראל, כי הממשקים עוד לא גמורים, ואין מרשם אוכלוסין, כי הממשקים עוד לא גמורים, והחוק הביומטרי צריך לדחות בשנתיים, כי הממשקים עוד לא התחילו.

דוד רותם: חבר'ה, תעשו לי טובה, תתחילו לעבוד כמו שעבדנו בימים שעברו.

דוד רותם: יש נייר ועיפרון, גם לוח הכפל צריך לדעת בעל פה, לא צריך בשביל זה מחשב.

דן שני: אפשר להעיר הערה חשובה למה זה רק 0.5%, ואולי פחות מזה?

דן שני: מדובר באדם שהוזמן כדין לדיון בפעם הראשונה, והורשע בהיעדרו, אחרי שלא היה ספק לגבי ההזמנה שלו כדין.

סיגל קוגוט: מדברים עכשיו על מה זה הוזמן כדין, לאן שלחו לו את זה.

דן שני: על הפעם הראשונה?

סיגל קוגוט: אם נתנו לו ביד, זה בסדר.

דן שני: הפעם הראשונה, ברור.

סיגל קוגוט: השאלה שלה היתה מה זה "מענו של אדם".

דן שני: עכשיו אנחנו מדברים על ההזמנה הראשונה?

סיגל קוגוט: כן, על זה מדברים, אלא אם כן הוא קיבל את זה ביד מהשוטר.

דוד רותם: המסירה הראשונה נמסרה לו ביד.

דן שני: לשוטר הוא נתן כתובת, מכוח הכתובת הזאת שולחים לו.

סיגל קוגוט: השאלה, מה קורה כששלחו לו הביתה את הראשונה.

דוד רותם: לא נכון.

דוד רותם: הראשונה נמסרה לו כדין.

סיגל קוגוט: לפעמים כן, אם זה צילום.

דן שני: עכשיו רק מודיעים לו על התוצאה של המשפט, ורק על ה-0.5 האלה, שבדיוק בתקופה שעד גזר הדין החליפו את הכתובת.

דוד רותם: אתמול או שלשום ישבת פה והתווכחת אתי למה צריך לתקן את תקנות סדר הדין בנושא של המסירה, שהוא צריך להודיע שהוא עבר כתובת.

דוד רותם: אתה זוכר על מה אני מדבר?

סיגל קוגוט: הוא דווקא לא רצה להוסיף את זה.

דוד רותם: הוא רצה.

סיגל קוגוט: העירייה רצתה.

דוד רותם: הוא לא רצה שימסרו לו, אלא שימסרו לבית המשפט.

יפעת רווה: לא.

יפעת רווה: עיריית תל-אביב רצתה.

דוד רותם: גם הוא רצה, הוא הסביר לי כמה זה חשוב.

דן שני: חזקות לברירת קנס הן יותר דרקוניות.

דן שני: בנושא הזה אנחנו במטריה שלא חלה תקנה 44(א).

דן שני: כאן צריכה להיות מסירה כדין, אין מחלוקת.

דן שני: זה לא רק קונסטרוקציה של מסירה, גם כך ניסחנו את החוק הנוכחי- - -

דוד רותם: מה אנחנו עושים- - -

טלב אלסאנע: פיקציה של מסירה, כאילו מסר.

טלב אלסאנע: צריך לדעת את זה באופן פוזיטיבי, שזה נמסר.

דוד רותם: אחרת הוא יוכיח.

טלב אלסאנע: כאילו הוא קיבל כשלא קיבל?

דוד רותם: כאילו הוא קיבל, כן, כי אנשים לא רוצים- - -

טלב אלסאנע: זה דיני עונשין.

דוד רותם: זה דיני עונשין, ולכן אנחנו מאפשרים לו את האפשרות להוכיח אחרת.

טלב אלסאנע: מה זה "מסיבות שאינן תלויות בו", מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: זה מנוסח כל כך רחב.

אופיר פינס-פז: עכשיו אתה חוזר אחורה?

דוד רותם: אדוני היקר, מסיבות שאינן תלויות בו, שהוא היה בחוץ-לארץ, הוא היה חולה, ולא קיבל.

אופיר פינס-פז: היה במילואים.

דוד רותם: הרי אנחנו מכירים את השיטה.

דוד רותם: טלב אלסאנע, בחייך, שנינו היינו עורכי דין מספיק שנים.

טלב אלסאנע: בית המשפט יקבע סבירות, אם הסיבה סבירה, לא סבירה.

דוד רותם: אין בעיה, אכן הוא יוכל לפנות לבית משפט ולהגיד: לא קיבלתי מסיבות שאינן תלויות בי.

טלב אלסאנע: מה זה "שאינן תלויות בו"?

דוד רותם: בית המשפט יקבע.

אופיר פינס-פז: נתנו דוגמאות.

דוד רותם: הרי אנחנו מכירים את השיטה.

דוד רותם: באים לדואר, האיש שמחלק את הדואר הוא חבר שלי- - -

אופיר פינס-פז: לאן אתה נגרר עכשיו?

טלב אלסאנע: מה זה "נגרר"?

טלב אלסאנע: זה דיון ענייני.

אופיר פינס-פז: קיימנו אותו.

טלב אלסאנע: הוצאתם הזמנה לדיון?

אופיר פינס-פז: בוודאי.

טלב אלסאנע: מקיימים דיון?

דוד רותם: כן.

טלב אלסאנע: זה חלק מהדיון?

אופיר פינס-פז: לא.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: כן, אופיר פינס, גמרנו.

דוד רותם: נו, בחייך, אחר כך הוא יגיד שאני סותם לו את הפה, אתה לא מבין?

טלב אלסאנע: כאילו דיון.

דוד רותם: לא, דיון רציני.

דוד רותם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, שנינו היינו עורכי דין מספיק שנים, שאנחנו מכירים את השיטה שהחבר שלי הוא זה שמחלק את הדואר, זה קורה בדרך כלל בהתנחלויות ובפזורה הבדואית.

דוד רותם: בשני המקומות האלה, זה שמחלק את הדואר הוא חבר שלי.

דוד רותם: אני מסתכל.

דוד רותם: אני אומר לו: מה יש לך היום בשבילי?

טלב אלסאנע: ואללה, פעם ראשונה שאתה צודק.

דוד רותם: אז בוא ניסע הלאה.

דוד רותם: חבר הכנסת פינס, אני יכול להצביע?

אופיר פינס-פז: מה החלטת בסוף בעניין הזה?

סיגל קוגוט: להשאיר את זה.

אופיר פינס-פז: אני מכבד את החלטתך אם הגעת למסקנה שזה לא ישים.

דוד רותם: מי בעד הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית?

טלב אלסאנע: אני נגד.

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה בעד - 2 נגד – 1 אושר להעביר לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 63) (חזקת מסירה לעניין נהיגה בזמן פסילה), התש"ע-2009

דוד רותם: נא לרשום בפרוטוקול שחבר הכנסת טלב אלסאנע מתנגד.

טלב אלסאנע: אני מבקש להגיש הסתייגויות.

דוד רותם: תגיש עכשיו.

סיגל קוגוט: צריך להצביע עליהם.

דוד רותם: עכשיו אני מצביע.

טלב אלסאנע: אני מבקש להגיש הסתייגות.

דוד רותם: תגיד לי מה ההסתייגויות.

דוד רותם: תתחיל.

טלב אלסאנע: לשם החוק.

דוד רותם: הלאה.

סיגל קוגוט: אנחנו לא מגישים- - -

דוד רותם: תנו לו, בחייכם.

דוד רותם: אתה רוצה הסתייגות דיבור?

טלב אלסאנע: לא.

טלב אלסאנע: הביטוי "מסיבות שאינן תלויות בו" למחוק.

סיגל קוגוט: זה רק יהיה לרעתו.

דוד רותם: אני מצביע על זה.

דוד רותם: אני מקבל את ההסתייגות שלך.

דוד רותם: אתה יודע מה המשמעות?

דוד רותם: שהוא לא יכול להוכיח כלום.

טלב אלסאנע: אני רוצה להציע חלופה.

סיגל קוגוט: מה אתה רוצה שהוא יוכל לטעון בבית המשפט, שהוא לא קיבל, ולא משנה מה הסיבה?

טלב אלסאנע: חובת המסירה היא לא חובת המקבל, חובת המסירה היא חובת מי שאמור להעביר לו ולמסור לו, והוא צריך להוכיח שאכן נמסרה לו, ולכן את הפסקה הזאת צריך להוריד, והם צריכים להוכיח שאכן היתה מסירה.

טלב אלסאנע: זה דבר אחד.

דוד רותם: אני יכול להצביע על ההסתייגות הזאת?

סיגל קוגוט: רגע.

דוד רותם: אחר כך תנסחי.

דוד רותם: הבנו מה הוא רוצה.

טלב אלסאנע: תכתבי כי לא קיבל את ההודעה עקב הימנעות מלקבלה על ידי מעשה או מחדל.

סיגל קוגוט: אם באו אליו הביתה לתת לו הודעה.

סיגל קוגוט: מה הוא צריך- - -

טלב אלסאנע: הוא נמנע מלקבל אותה.

טלב אלסאנע: מוסרים לי, אני מסרב לחתום.

טלב אלסאנע: כאן האחריות היא אחריות שלו.

טלב אלסאנע: אנחנו מגבילים מאוד את הסיבות כאשר כותבים "מסיבות שאינן תלויות בו".

טלב אלסאנע: מחלה זו סיבה שתלויה בו.

אופיר פינס-פז: זו סיבה שתלויה בו?

דוד רותם: טלב צודק.

דוד רותם: מי שנפטר זו סיבה שתלויה בו, הוא יכול היה למנוע את הפטירה.

דוד רותם: ..

טלב אלסאנע: מה זה "מסיבות שאינן תלויות בו"?

טלב אלסאנע: הכול תלוי בו.

דוד רותם: ודאי.

דוד רותם: כשמישהו מת זה תלוי בו, נכון?

דוד רותם: הוא יכול היה למנוע את זה.

דוד רותם: הוא סותם את האף והנשמה לא יוצאת.

דוד רותם: ..

טלב אלסאנע: אני עכשיו מדבר באופן מאוד ענייני.

דוד רותם: אתה לא מדבר עניינית, טלב אלסאנע, אתה עושה צחוק מהחוק הזה.

טלב אלסאנע: זה מאוד רציני, זה לא מצחיק.

סיגל קוגוט: הבנתי.

סיגל קוגוט: אתה רוצה, ואפשר לעשות את זה פה בנוסח, שהדבר היחיד שהוא יצטרך להראות זה שהוא לא נמנע במכוון מלקבל.

דוד רותם: לא, סליחה.

טלב אלסאנע: אתה היושב-ראש, אתה תאפשר לי להציג את הטענה שלי בצורה ברורה, מנומקת ומלאה.

דוד רותם: אני מאפשר לך, אבל כבר הבנתי אותה.

טלב אלסאנע: אין לי בעיה עם אותו אדם שמתחמק, מסכל ומונע בכוונה מלקבל.

טלב אלסאנע: לא תעמוד לו הגנה.

דוד רותם: הוא רוצה להעביר את הנטל.

סיגל קוגוט: לא.

סיגל קוגוט: הוא רוצה שהדבר היחיד שאדם יצטרך להוכיח שהוא לא התחמק.

טלב אלסאנע: כן.

סיגל קוגוט: לא "סיבות שאינן תלויות בו".

דוד רותם: מה זה "הוא לא התחמק"?

סיגל קוגוט: הוא לא התחמק מלקבל את המסירה.

דוד רותם: איך אפשר להוכיח דבר כזה?

סיגל קוגוט: אם מאמינים לו.

סיגל קוגוט: הוא יגיד את זה לבית משפט.

חוה ראובני: באישור מסירה יש רובריקה של סירב לקבל.

טלב אלסאנע: סירב לקבל.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: זו ההסתייגות הראשונה.

סיגל קוגוט: ההסתייגות הראשונה מספיק משמעותית.

דוד רותם: אדוני, יש לך כל הזמן שבעולם.

טלב אלסאנע: בסדר.

דוד רותם: זו ההסתייגות שלך?

טלב אלסאנע: כן.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה בעד - 1 נגד - 2 ההצעה של טלב אלסאנע לא אושרה, ותעלה למליאה כהסתייגות.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: ההסתייגות נפלה.

דוד רותם: תודה רבה, רבותי.