הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לחוק נתוני אשראי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2009-12-22 14:15

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר אקוניס: אנו עוסקים ביישום חוק שירות נתוני אשראי, התשס"ב-2002, שאושר בכנסת ב-1 באפריל 2002 ונכנס לתוקף באוגוסט 2004.

אופיר פינס-פז: זאת לא ועדה משותפת?

אופיר פינס-פז: אתה מייצג את ועדת הכלכלה ואני את ועדת החוקה, חוק ומשפט?

אופיר אקוניס: בשנת 2007 תוקן החוק ונקבעו בו הוראות שיישומן מחייב התקנת תקנות.

אופיר אקוניס: כן נקבעו בחוק המתקן כי הוא ייכנס לתוקפו רק לאחר שיותקנו התקנות.

אופיר אקוניס: כאשר נחקק החוק עמדו בפני המחוקק כמה מטרות: שיפור מוסר התשלומים של מקבלי אשראי פרטיים, סיוע בהערכה נכונה של סיכוני אשראי וכמובן הגברת התחרות בשוק האשראי ליחידים.

אופיר אקוניס: החוק נוסח באופן שהבטיח גם שמירה על פרטיותם של אנשים שמידע עליהם נאסף ונמסר.

אופיר אקוניס: זה אחד הנושאים החשובים ביותר שנעסוק בהם.

אופיר אקוניס: כלומר, החוק ניסה למצוא איזון ראוי בין מטרותיו ובין ההגנה על הפרטיות.

אופיר אקוניס: הגיעה לשולחני תלונה של אזרח ששמו מר בועז דנילוב, שנגעה לדרך הפיקוח על הוראות החוק.

אופיר אקוניס: מכיוון שהתלונה נבדקה בקפידה על-ידי הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים אני מבקש מנציגיה להציג את התלונה.

רבקי דב"ש: לא נתבקשנו להציג את התלונה, אבל אוכל להציג את תמונת הפעילות שלנו.

רבקי דב"ש: לפני שאתחיל להציג את יישום הוראות החוק, אסקור בקצרה את הוראות החוק הקיימות כדי לעשות איזה יישור קו.

רבקי דב"ש: אני מנהלת מחלקת הרישום והפיקוח ברשות למשפט, טכנולוגיה ומידע – גוף שהוקם במשרד המשפטים בספטמבר 2006 ומאחד תחתיו שלושה רגולטורים: פיקוח על חוק הגנת הפרטיות, על חוק שירות נתוני אשראי ועל חוק חתימה אלקטרונית.

רבקי דב"ש: יחידת הפיקוח עוסקת בשלושת החוקים האמורים.

רבקי דב"ש: כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, מטרות החוק הן שיפור מוסר התשלומים של יחידים; סיוע בהערכה נכונה של סיכוני אשראי; והגברת התחרות בשוק האשראי ליחידים.

רבקי דב"ש: לא אפרט כי הרחבת על כך.

רבקי דב"ש: אציין רק שהמטרות באות מן התחום הצרכני בתחום משרד האוצר: אגף שוק ההון, הגבלים עסקיים וכולי.

רבקי דב"ש: הסיבה שהרגולטור נמצא במשרד המשפטים היא בדיוק מן הטעם שלצורך השגת המטרות הללו הוחלט על פגיעה בפרטיות ולכן קבעו שהרגולטור יבוא ממשרד המשפטים.

רבקי דב"ש: באשר ללוחות הזמנים של החוק – לאחר אישור החוק בכנסת ופרסומו, החוק נכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 2004.

רבקי דב"ש: יש כיום 4 שחקנים שקיבלו רישיון, ואבהיר למה יש כאן שני מועדים.

רבקי דב"ש: מכיוון שהדיון הוא על נתוני אשראי לא אתמקד בשירות מידע על עוסקים.

רבקי דב"ש: יש שני שלבים לקבלת רישיון אגב הפעילות של הרגולטור, שלב א' ושלב ב'.

רבקי דב"ש: שלב א', לאחר בדיקה ראשונית, מאפשר קבלת מידע ממקורות המידע, כי גילינו שלצורך קבלת רישיון יש פעולות שאי אפשר לבדוק אם בעל הרישיון עומד בהן או לא טרם הוזרמו לו נתונים למערכת.

רבקי דב"ש: שלוש חברות ששמן מצוין כאן נמצאות כבר בשלב ב', כלומר של רישיון מלא, וחברת "לב אמון" נמצאת בשלב ביניים, היא קיבלה אישור שלב א' ועדיין לא שלב ב'.

רבקי דב"ש: עוד שתי נקודות ציון שאני רוצה להתייחס אליהן:

רבקי דב"ש: יחידת הפיקוח הוקמה במתווה חדש ב-1 בינואר 2009, ואתייחס לכך בהמשך, ובספטמבר 2009 הוטלו עיצומים כספיים לראשונה מכוח החוק, וגם על כך ארחיב בהמשך.

רבקי דב"ש: קצת על התמונה הכללית של חוק שירות נתוני אשראי:

רבקי דב"ש: שירות נתוני אשראי קובע כי מקורות מידע מסוימים, שתיכף נפרט אותם, מוסרים נתוני אשראי מסוימים לבעלי הרישיונות המפוקחים על-ידי הרגולטור.

רבקי דב"ש: בעלי הרישיונות בתנאים מסוימים מעבירים דוחות אשראי, שהיום לא בהכרח כוללים את כל המידע שמצוי אצלם, ללקוחות פוטנציאליים.

רבקי דב"ש: למען האמת המונח "לקוח" בלשון החוק משמעותו אחרת, אבל הכוונה ללקוחות של בעלי הרישיונות.

רבקי דב"ש: מקורות המידע נחלקים לשניים: מקורות המידע של המדינה מנויים כאן: כונס הנכסים הרשמי, לשכות ההוצאה לפועל, בנק ישראל ובתי-המשפט.

רבקי דב"ש: יש מקורות מידע מהמגזר הפרטי: תאגידים בנקאיים, מנפיקי כרטיסי חיוב ומקורות מוסמכים, שנדרש שתהיה להם יכולת לערוך רשומות מוסדיות כאמור בסעיף 36 לפקודת הראיות וכן שמחזור העסקים שלהם אינו נמוך מ-25 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: כמה מקורות כאלה יש?

רבקי דב"ש: כל בעל רישיון יוצר קשרים עם מקורות אחרים.

רבקי דב"ש: צריך לשאול אותם.

רבקי דב"ש: זה מידע שאני מניחה שהוא עסקי.

רבקי דב"ש: אינני יודעת כמה הם יחשפו מול המתחרים שלהם.

אתי בנדלר: פוטנציאלית יש המונים: כל חברות הסלולר, חברת "בזק", חברות האינטרנט, "המשביר לצרכן החדש", ואולי גם "אופטיקה הלפרין" וכן הלאה וכן הלאה, וכמובן גם חברת החשמל וחברות התשתית.

רבקי דב"ש: אינני יודעת אם זה המונים, אבל זה לא קבוצה של חמישה.

אופיר פינס-פז: מה שעו"ד אתי בנדלר אמרה זה המונים רבים מבחינת ההשפעה על האוכלוסייה.

רבקי דב"ש: מועברים נתונים שמכונים "מידע שלילי", אם כי לא כך הם נקראים בחוק, אודות פשיטת רגל.

רבקי דב"ש: לא אעבור על הכול.

רבקי דב"ש: אני מציגה לכם את התמונה.

רבקי דב"ש: כאשר נרד לרזולוציה של התקנות תהיה כמובן התייחסות לכל אחד כמעט מסוגי הנתונים כי התיקון נוגע לרובם.

רבקי דב"ש: אלה הנתונים שמועברים של מידע שלילי, כלומר של מי שלא עמד בהתחייבויותיו.

אופיר אקוניס: מה ההגדרה ל"מוגבל באמצעים"?

רבקי דב"ש: "מוגבל באמצעים מכוח חוק ההוצאה לפועל, סעיף 81(א)(1)", אם אני לא טועה.

רבקי דב"ש: כמו כן, ניתן לאסוף מידע חיובי, ותיכף נאמר באילו תנאים, על הלוואות שניתנו ללקוח ומסגרות אשראי שניתנו ללקוח, בין בהווה ובין בעבר עד 5 שנים לאחור.

רבקי דב"ש: מה כולל דוח אשראי, הדוח שיוצא החוצה מחברות האשראי: היום יש מגבלות בחוק ובתקנות מה מותר למסור בדוח האשראי, כלומר לא כל מה שמצוי אצל בעל הרישיון עובר בהכרח ללקוח בדוח האשראי.

רבקי דב"ש: כאשר נמסר דוח אשראי שיש בו מידע שלילי, חייבים לבדוק אם יש גם נתונים חיוביים, כדי שיהיה איזון, וגם כאשר לקוח מביע את הסכמתו למסור נתונים בעל הרישיון יכול לאסוף נתונים חיוביים.

רבקי דב"ש: יש הגבלה בחוק, כפי שאמרתי, מתי מותר לדרוש דוח אשראי.

רבקי דב"ש: דוח האשראי תקף למשך 60 ימים.

רבקי דב"ש: למי שמזמין את הדוח אסור לעשות בו שימוש לאחר מכן, וכאשר נעשה שימוש בדוח אשראי, מי שעושה בו שימוש צריך ליידע את הלקוח על השימוש בדוח ועל בעל הרישיון שממנו התקבל המידע, וחל איסור פרסום על דוח אשראי.

רבקי דב"ש: באשר לזכויות הלקוח המעוגנות בחוק, יש ללקוח זכות עיון במידע והעתקתו אחת לשנה ללא תשלום.

רבקי דב"ש: חשוב לי להעיר שמדובר בכל המידע.

רבקי דב"ש: גם אם יש מידע שלא נמסר בדוח אשראי כי לא עונה על התנאים, מי שהמידע אודותיו זכאי כמובן לעיין בכל המידע שמצוי אודותיו.

רבקי דב"ש: לקוח רשאי להגיש בקשה לתיקון המידע אם הוא סבור שנפלה טעות במידע המצוי אודותיו.

רבקי דב"ש: יש פרוצדורה מכוח סעיף 31 והנחיות של הרשם שיצאו מכוחה.

רבקי דב"ש: אגיד בהערה שהמתלונן תלונתו נסבה על מימוש זכותו או על האופן שבו תוקן המידע אודותיו.

רבקי דב"ש: כמו כן, נושא המידע – "הלקוח" כלשון החוק – זכאי לקבל דוח אשראי כדי לראות איך המידע נראה כפי שהוא נמסר ללקוחות החברה.

רבקי דב"ש: חשוב לי להדגיש שבדוח העיון – וזה בהשוואה לא קיים בחוק הגנת הפרטיות – מצוין גם מי קיבל דוח אשראי בחצי השנה האחרונה, כלומר איזה לקוח הזמין את המידע אודותיו.

רבקי דב"ש: כפי שציינו, יש אפשרות למסור הסכמה לאיסוף מידע חיובי.

רבקי דב"ש: באשר לסנקציות על בעלי רישיונות – יש לנו אפשרות להטיל סנקציה גם על מקור מידע, אך אני לא נכנסת לזה כי לב לבו של הדיון הוא בעלי הרישיונות.

רבקי דב"ש: יש אפשרות להטלת עיצום כספי שעומד כיום על 12,900 שקלים.

רבקי דב"ש: זה לקוח מחוק העונשין, מסעיף 61א רבתי.

רבקי דב"ש: הוא מוטל על הפרות כגון אי דיווח לרשם על שינוי פרטים ברישיון; אם בעל הרישיון עסק בעיסוק נוסף ללא אישור; אם מסר דוח אשראי חלקי שלא לפי התנאים המנויים בחוק.

רבקי דב"ש: חשוב לי להבהיר שההפרות שעליהן ניתן להטיל עיצום כספי יכולות להיות גם עבירה פלילית, אבל העונש עליה הוא קנס בסך 67,300 שקלים בהליך פלילי.

רבקי דב"ש: סעיף 42(א) מונה עיצום כספי שעומד כיום על 67,300 שקלים.

רבקי דב"ש: הוא מוטל על הפרות אלו – זאת רשימה סגורה: 1) איסוף או מסירת נתוני אשראי ממקורות אחרים או נתוני אשראי חיוביים שלא בהתאם להוראות החוק; 2) הכללת מידע בדוח אשראי הקודם למועדים שנקבעו בחוק; שכחתי לציין שמסירת הנתונים קצובה בזמן, כלומר כחלוף 5 שנים, ובבנק ישראל 3 שנים, ו-7 שנים על פשיטת רגל, ככל שמוסרים מידע מעבר לזמנים הקבועים בחוק מוטל עיצום כספי.

רבקי דב"ש: 3) מסירת דוח אשראי שלא לצורך קבלת החלטה באחת המטרות המנויות בחוק; 4) אי פעולה לתיקון המידע שבדוח אשראי.

רבקי דב"ש: גם כאן, ההפרות יכולות להוות עבירה פלילית ומוטל עליהן קנס מנהלי של כ-200,000 שקלים.

רבקי דב"ש: לא בדקתי את הסכומים כי את זה טרם מימשנו.

רבקי דב"ש: סנקציות נוספות הן ביטול או התליה באחד מן התנאים המנויים כאן.

רבקי דב"ש: יש סנקציות פליליות על בעלי רישיונות.

רבקי דב"ש: אני לא מדברת כעת על כך שיש גם סנקציה פלילית על מי שעושה שימוש בדוח אשראי שלא למטרות החוק, אבל אנחנו מתמקדים בבעלי הרישיון.

רבקי דב"ש: אלה הסנקציות שנוספות על הסנקציות שמניתי בעיצומים הכספיים שניתן כנגדם לנהל הליך פלילי.

רבקי דב"ש: זאת היתה סקירה כללית של הוראות החוק הקיימות היום.

רבקי דב"ש: קצת על שינויים שהיו בתחום הפיקוח.

רבקי דב"ש: אמרנו שאנו מצויים במתווה חדש החל מ-1 בינואר 2009.

רבקי דב"ש: - הוקמה יחידת הפיקוח במתווה הנוכחי.

רבקי דב"ש: כוח-האדם שהוקצה עד ינואר 2009 כלל מפקחת אחת שעסקה לא רק בתחום נתוני האשראי.

רבקי דב"ש: החל מינואר 2009 יש לנו כבר 4 אנשים שמפקחים ופועלים בתחום נתוני האשראי, בפיקוח על שלושת החוקים.

רבקי דב"ש: - היתה הסדרת אופן הפעילות, התמקצעות והתמחות ברגולציה של התחומים שעליהם אנו אמונים.

רבקי דב"ש: - כפי שאמרתי, בנוסף על המפקחת שליוותה את החוק מחיתוליו, מכניסתו לתוקף ואפילו לפני כן, אנחנו מכשירים מפקחים נוספים וכוח אדם נוסף בתחום נתוני האשראי כדי לתת מענה ראוי יותר.

רבקי דב"ש: - אנחנו מבצעים פיקוחים יזומים, ונמשיך לבצע פיקוחים יזומים, וכבר שמענו על כך הערות גם מבעלי הרישיונות.

רבקי דב"ש: - היעד שלנו בשנה הקרובה לנסח רישיון אחיד לבעלי הרישיונות.

רבקי דב"ש: כיום מרבית תנאי הרישיון, מעבר למה שקבוע בחוק ובתקנות, שהם מפורטים מאוד, יש נהלים מאושרים שבעלי הרישיונות מתחייבים אליהם והם נוסח הרישיון.

רבקי דב"ש: נייצר אחידות.

רבקי דב"ש: אגב, יש אחידות בנהלים, שיהיה ברור, אבל חשוב גם לאזרח וגם לנו, ובוודאי לבעלי הרישיונות, שיהיה רישיון אחיד.

אופיר אקוניס: אני מניח שהתלונה של מר דנילוב אינה התלונה היחידה.

רבקי דב"ש: באשר לנתוני הפעילות של יחידת הפיקוח – הנתונים בעמודות הגבוהות הם כלל הפניות, הפיקוחים והפיקוחים בשטח על שלושת החוקים.

רבקי דב"ש: אקדים ואומר, אני מציגה כאן נתונים שאני בטוחה שכל אחד ייקח אותם לכיוונו.

רבקי דב"ש: מתוך 112 פניות, 8 פניות היו בתחום נתוני אשראי.

רבקי דב"ש: יבוא מי שיגיד: כנראה הכול בסדר, ויבוא מי שיגיד: כנראה לא מכירים אתכם, ויבוא מי שיגיד: לא מכירים את בעלי הרישיונות, או אין מספיק דוחות ולכן אין אפקט בשוק.

רבקי דב"ש: אפשר בפירוש לקחת את הנתונים ולשחק איתם.

רבקי דב"ש: אני מציגה אותם בפני הוועדה כפי שנתבקשנו.

רבקי דב"ש: מתוך 112 פניות בשלושת החוקים שלנו, 8 פניות היו בתחום נתוני אשראי.

רבקי דב"ש: חשוב לי לציין שזה כולל פניות גם ברמה של: "אם אני רוצה להיות בעל רישיון מה עליי לעשות?

רבקי דב"ש: " אלה לאו דווקא פניות שהן תלונות.

רבקי דב"ש: 3 מן הפניות אני זוכרת בוודאות שהיו בגדר בירור על מה קובע החוק, איך מגישים רישיון וכדומה.

רבקי דב"ש: מתוך 124 פיקוחים, 6 תיקי פיקוח הם פיקוחים בתחום נתוני אשראי.

רבקי דב"ש: אגב, שלושה בעקבות תלונות ושלושה באופן יזום.

אופיר פינס-פז: למה כל-כך מעט פיקוחים?

רבקי דב"ש: נתון שמבחינתי הוא משמעותי, בשל אופן העבודה וניסיון לטייב את כמות כוח-האדם שלנו אל מול האחריות המשמעותית מאוד שיש לנו, אנו עורכים פיקוחים בשטח.

רבקי דב"ש: מבין 34 פיקוחים שערכנו בשטח, כלומר שהגענו לחברות ולגורמים מפוקחים ובדקנו את מערכות המידע שלהם ברמת רזולוציה גבוהה מאוד, 10 הם בתחום נתוני אשראי.

רבקי דב"ש: לכן כמות התיקים בפיקוחים, 6 תיקים, לא מעידה בהכרח על הזמן או ההשקעה שהושקעה בפיקוחים.

רבקי דב"ש: כפי שכולנו יודעים, תיק פיקוח יכול לכלול 10 דפים ויכול לכלול תיקים עבי כרס.

רבקי דב"ש: כל אחד מן המפוקחים שלנו יודע מה מכיל הפיקוח ואילו פעולות ננקטו כלפיו בפיקוחים.

רבקי דב"ש: באשר לתוצאות הפיקוחים – בין אוקטובר ודצמבר 2009 D

אתי בנדלר: איזה סוג של מידע שלילי נמסר?

רבקי דב"ש: הוצג בדוח האשראי מידע שניתן מבנק ישראל ומכונס הנכסים הרשמי שלא אמור היה להיות מוצג, כי חלף המועד, חלפו 3 שנים.

רבקי דב"ש: זה המידע שהוצג בדוח האשראי.

רבקי דב"ש: ב-22 בספטמבר 2009 הוטל עיצום כספי בסך 67,300 שקלים על חברת BDI בגין איסוף מידע חיובי שלא כדין.

רבקי דב"ש: חברת BDI אספה מידע חיובי מרגע שנמסר מידע שלילי אחד ולא במצטבר כאשר אמורים להציג אותו בדוח אשראי.

רבקי דב"ש: אני חוזרת כאן על ההערה הקודמת שלי.

רבקי דב"ש: יבוא מי שיגיד: תראו אילו תקלות יש אצל בעלי הרישיונות, ויבוא מי שיגיד: תראו איזו רגולציה טובה, איתרתם את התקלות או גרמתם לבעלי הרישיונות לקחת אחריות על הפעילות שלהם.

רבקי דב"ש: שוב, כנראה שהפרשנויות כאן יהיו שונות.

רבקי דב"ש: ב-17 בספטמבר 2009 הוטל עיצום כספי בסך 12,900 שקלים על חברת CIA (Credit Information Association) בגין אי דיווח לרשם על שינוי בהרכב בעלי המניות והדירקטורים.

רבקי דב"ש: חשוב לי לציין את זה, כי לכאורה זה נראה טכני, אבל זה לא טכני.

רבקי דב"ש: יש חשיבות רבה מאוד לדעת מי הם בעלי המניות ומי הם השחקנים שעומדים מאחורי החברות הללו.

רבקי דב"ש: באופן כללי בפיקוחים הללו במהלך חודשים יוני ואוגוסט 2009 הוטל על החברות לתקן ליקויים בתחומי התפעול ואבטחת המידע, כגון תיעוד קבלת מידע ב-Web Service, ביטול "דוח מנהלים" שהיה קיים באחת החברות שלא על-פי החוק, שינוי נוסחי דוחות – הערות שהיו צריכות להיות והערות שלא היו צריכות להיות – ותיקון וריענון נהלים בתחום תיקון המידע.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: התייחסויות, רבותי וגבירותי.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, התמונה שמוצגת כאן, קשה מאוד להתייחס אליה כי היא מאוד ראשונית ומאוד כללית והתחלתית.

אופיר פינס-פז: מדובר בחוק מרחיק לכת.

אופיר פינס-פז: היה לי הכבוד המפוקפק להיות שותף לחקיקה שלו.

אופיר פינס-פז: זה חוק שנוי מאוד במחלוקת, בעייתי מאוד, שיש בו פגיעה לא קטנה בפרט ועליו באמת להיות מפוקח באופן מאוד-מאוד קפדני.

אופיר פינס-פז: קשה לי להתרשם מרמת הפיקוח לטוב ולרע.

אופיר פינס-פז: מהדוח ששמענו כאן אני לא יודע להתרשם כי, כפי שאמרת, אין אינדיקציות.

אופיר פינס-פז: את אומרת ש-4 עובדים עוסקים בפיקוח.

אופיר פינס-פז: אינני יודע על כמה חברות הם אמורים לפקח.

אופיר פינס-פז: אני יכול להעריך כמה אדם יכול לעבוד ביום.

אופיר פינס-פז: אמרת שהטילו כמה עיצומים כספיים על 3 חברות, אך לא מעבר לכך.

רבקי דב"ש: אלה כל בעלי הרישיונות שפועלים כרגע.

אופיר פינס-פז: אם זה שלוש משלוש, זה דבר אחד.

רבקי דב"ש: בתחומי נתוני אשראי זה שלוש משלוש.

אופיר פינס-פז: אבל יש עוד חברות רבות שעוסקות בתחום ושאתם אמורים לפקח עליהן.

אופיר פינס-פז: אולי תוכלי להרחיב קצת את התמונה כדי שנוכל להעריך האם הרגולציה יכולה להשקיט אותנו כמי שאמונים על שלום הציבור בהקשר הזה, כך יהיה לנו קל יותר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול אותך גם איך את מתרשמת מן העבודה שלך.

אופיר פינס-פז: האם את מתרשמת שהציבור מוגן, שלא נעשה שימוש לרעה במידע, שהדברים נעשים על-פי חוק בצורה דווקנית?

אופיר פינס-פז: האם יש לך מוטת שליטה כזאת שאת יכולה לתת לנו הערכה סבירה, או הערכה חסרה?

אופיר פינס-פז: אשמח אם תרחיבי את הדיבור מעבר למה שאמרת כבר, לפחות בתחומים עליהם שאלתי.

רבקי דב"ש: באשר למספר המפוקחים שלנו, בתחום נתוני אשראי יש לנו 3 בעלי רישיונות עם רישיון מלא – D

אופיר פינס-פז: כמה לקוחות יש לשלוש החברות הללו?

רבקי דב"ש: יש הבדל בין מספר הלקוחות ובין מספר הדוחות שמונפקים.

רבקי דב"ש: לגבי מספר הלקוחות, צריך לשאול את החברות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול אותך.

אופיר פינס-פז: את אמורה לדעת.

רבקי דב"ש: אני לא אמורה לדעת את מספר הלקוחות.

רבקי דב"ש: אני יכולה להגיד הערכה של מספר דוחות האשראי שנתבקשו – כ-310,000 במהלך שנת 2008.

אופיר פינס-פז: מה את עושה עם זה?

אופיר פינס-פז: את יכולה לראות דוחות?

רבקי דב"ש: אנחנו יכולים לראות הכול.

רבקי דב"ש: אנחנו מגיעים לשם ובודקים את מערכות המידע שלהם.

אופיר פינס-פז: מה את עושה בביקורת?

רבקי דב"ש: אבהיר.

רבקי דב"ש: אנחנו לא רוצים, אפילו כרגולטור שאמון על הגנת הפרטיות, לראות את כל הדוחות.

רבקי דב"ש: אנחנו מגיעים לביקורות ובודקים את מערכות המידע, בודקים את ה-ruling שעל-פיו המערכת בודקת, בודקים את אבטחת המידע, בודקים את העדכונים, ובודקים אקראית, מבקשים גם הפקת דוחות עיון ודוחות אשראי כדי לבדוק תקלות.

רבקי דב"ש: חלק מן התקלות שאיתרנו הן באמת בעקבות פעילות כזאת בתהליך הפקת הדוחות.

רבקי דב"ש: אלה לא ארבעת המפוקחים היחידים.

רבקי דב"ש: יש לנו גם מפוקחים נוספים – 3 מפוקחים שהם שחקנים מוכרים בתחום שירות מידע על עוסקים, מפוקח בעל רישיון בתחום מידע אלקטרוני, ומספר רב של מפוקחים בתחום הגנת הפרטיות, שהם לא קבוצה סגורה.

אופיר פינס-פז: אם בנק מבקש נתונים ומנפיקים לו דוח, את לא בודקת מה הבנק עושה עם הדוח?

רבקי דב"ש: באשר לבנקים, היו תלונות ספציפיות שנבדקו לגבי שימוש בדוח אשראי.

רבקי דב"ש: נכון לעת עתה לא מצאנו – ואני אומרת בזהירות, כי אני יכולה להגיד מה מצאנו ולא מצאנו – שימוש שלא כדין בדוח אשראי.

רבקי דב"ש: אני אומרת בזהירות, כי המשק רחב מאוד ואנו יכולים לבדוק מדגמית.

רבקי דב"ש: אגב, זה לא שונה מרגולטור אחר במובן הזה.

רבקי דב"ש: בדרך כלל מספר העובדים בתחום הרגולטורי פחותים ממספר המפוקחים או מהיקף הפעילות שהם יכולים לעשות.

רבקי דב"ש: זאת בדיוק הסיבה שאנחנו מנסים לייצר במחלקת הפיקוח שלנו חשיבה – וכמובן אין הנחתום מעיד על עיסתו – כדי לטייב את כוח-האדם שעומד לרשותנו ואת הפעילות שלנו מול בעלי הרישיונות.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, על-פי הדיווח המשלים הזה אפשר להתרשם באופן ברור שכמות כוח-האדם שעומדת לרשותם מגוחכת.

אופיר פינס-פז: לכן אני רוצה להציע לך, משום שיש תוספת לחוק ואנו נדרשים לאשר תקנות משמעותיות שמרחיבות את היקף המידע שניתן למסור, אני סבור שזה יהיה לא אחראי מבחינתנו.

אופיר אקוניס: קלעת לדעת גדולים.

אופיר פינס-פז: אני סבור שעלינו לדבר עם שר המשפטים ולהתנות את הרחבת החוק והתקנות ברגולציה רחבה יותר.

אופיר אקוניס: אתה צודק.

אופיר אקוניס: נמשיך את הדיון, אבל יש לנו דבר נוסף שבעצם בא לסיים את הליכי החקיקה של תיקון מספר 3, או את התקנות המתקינות את תיקון מספר 3.

אופיר אקוניס: אני מקדם את הדיון, אלא אם כן עוד גורמים רוצים להתייחס.

אופיר אקוניס: מצדי אפשר לאחד את שני הדיונים, אלא אם כן אנשי משרד המשפטים רוצים להציג את התקנות.

אופיר אקוניס: יש לנו תקנות לאשר.

אופיר אקוניס: היינו צריכים להיות כבר במהלך הדיון על התקנות.

אופיר אקוניס: נבקש להציג את העקרונות של התקנות, ונקיים ישיבה נפרדת שבה נדחה את המשך הדיון בנושא העקרונות על-פי בקשתו של השר נאמן.

אופיר אקוניס: הוא שלח לנו בקשה לדחיית החוק ואנחנו מכבדים את בקשתו.

אופיר אקוניס: את זה נעשה בישיבה אחרת, בשבוע הבא, אבל זה הרעיון.

הילה דוידוביץ: לשם הבהירות, הכוונה להארכת הכניסה לתוקף של תיקון מספר 3.

הילה דוידוביץ: תיקון מספר 3 מותנה בהתקנת התקנות.

הילה דוידוביץ: הוא אמור היה להיכנס לתוקף ב-31 בדצמבר 2009.

הילה דוידוביץ: בשל לוח הזמנים הצפוף של הוועדה, שלא תספיק לקיים די דיונים בנושא הסבוך הזה, ביקשנו לדחות את כניסתו לתוקף של תיקון מספר 3 עד 30 ביוני 2010.

אופיר אקוניס: כדי שנמצה את הדיון עד אז, וזה דבר נכון ונבון.

אופיר אקוניס: אני מבין מממלאת מקום מנהלת הוועדה שצריך לאשר את זה בישיבה נפרדת.

אתי בנדלר: בוודאי, כי זה לא על סדר היום.

אתי בנדלר: היה חוק שהתקבל כבר, תיקון לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: לצורך יישום החוק המתקן צריך תקנות.

אתי בנדלר: כדי שהחוק המתקן ייכנס לתוקפו צריך שהתקנות יאושרו כבר, כדי שייכנסו ביחד לתוקפם.

אתי בנדלר: מכיוון שהוועדה לא התחילה עדיין ורק היום אמורה להתחיל את הדיון בתקנות לצורך יישום החוק המתקן, נתבקשה בצו נפרד דחיית תחילתו של החוק המתקן.

אופיר אקוניס: אותו נאשר בשבוע הבא.

אתי בנדלר: מכיוון שהתפרצתי לדברים, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו בקשר לדבריו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לסעיף בחוק שגברת דב"ש הזכירה אבל כדאי לשים לב אליו בכל זאת, מי רשאי לבקש דוח נתוני אשראי, לאילו מטרות.

אתי בנדלר: אקרא את סעיף 28 לחוק: "בעל רישיון שירות נתוני אשראי רשאי למסור דוח אשראי, בכפוף להוראות סעיף קטן (ב), רק למי שמסר הצהרה בכתב על כך שהוא מבקש את נתוני האשראי לצורך קבלת החלטה לאחת המטרות האלה: (1) מתן אשראי ללקוח;".

אתי בנדלר: אם כך, אנו יודעים שמי שנותן בדרך כלל אשראי ללקוח זה תאגידים בנקאיים, חברות כרטיסי אשראי, ועכשיו רוצים להרחיב את זה, זה אחת המטרות של החוק המתקן והתקנות שיבואו לדיון בפני הוועדה, גם לגופים חוץ-מוסדיים.

אופיר פינס-פז: וחברות אשראי?

אתי בנדלר: גם הן.

דרור שטרום: הן כבר היום נותנות אשראי.

אתי בנדלר: אלה גופים שאנחנו מכירים פחות או יותר, שאולי קל יותר לפקח עליהם.

אתי בנדלר: "(2) מכירה או רכישה של נכס או שירות;".

אתי בנדלר: דהיינו, אם אתי בנדלר רוצה למכור את המכונית המשומשת שלה לאופיר פינס-פז, רשאית אתי בנדלר לבקש מבעלת רישיון דוח אשראי על אופיר פינס-פז.

אתי בנדלר: כל שאני צריכה לכתוב הוא שאני רוצה למכור לך את המכונית שלי.

אתי בנדלר: אני לא רואה איך בפועל תוכל להתבצע רגולציה על אתי בנדלר, האם באמת המטרה שלשמה היא ביקשה את דוח האשראי עליך היא לצורך מכירת מכוניתה, ודי לחכימא כדי להבין את הנושא הזה.

אתי בנדלר: "(3) התקשרות בעניין המחאת זכויות או חובות; (4) גביית חובות; (5) התקשרות בחוזה שכירות וחידושו;" – דהיינו אם אדוני ירצה לשכור דירה יוכל בעל הבית לבקש דוח נתוני אשראי על אדוני.

אתי בנדלר: "(6) התקשרות בחוזה העסקה.

אתי בנדלר: " כלומר, אנחנו לא מדברים כאן על דוחות אשראי שהתנהלו רק על-ידי גופים שפשוט לנהל עליהם פיקוח, אלא גם על יחידים מופרטים.

אופיר אקוניס: כמחוקק החוק ידעת על הדברים הללו?

אופיר אקוניס: היא מדברת גם על רכישת מכונית ועל שכירת דירה.

אופיר פינס-פז: אמרתי שהיה לי הכבוד המפוקפק לחוקק את החוק הזה.

אופיר פינס-פז: אבל אל תטעה, לא הצבעתי בעד החוק.

אופיר פינס-פז: זה היה תהליך, אבל למה להצביע בעד אם אפשר להצביע נגד?

אופיר פינס-פז: ...

אופיר אקוניס: עכשיו הבנו.

אופיר אקוניס: השתמע שאתה היית בין המחוקקים, בין יוזמי החוק.

אופיר אקוניס: אבל היועצת המשפטית נמצאת עתה ברשות דיבור והיא מעלה נושאים חשובים ביותר.

אתי בנדלר: אני מזכירה את כל זה רק כדי שחברי הכנסת יזכרו את הנקודות הללו כשיציגו בפניהם את העקרונות של התקנות המוצעות.

אתי בנדלר: אני רוצה שהדברים האלה יזמזמו לכם בראש כאשר נדון על האיזון הראוי בין הצורך – כפי שהממשלה שכנעה את הכנסת בו ואם יתוקן החוק, ולצורך זה יש תקנות ליישום החוק המתקן – להרחיב את המידע הכלול בדוחות האשראי ובין הגנת הפרטיות.

אתי בנדלר: אעיר בוודאי הערות נוספות במהלך הדיון.

דן פרידמן: אני מייצג את חברת "לב אמון".

דן פרידמן: אנחנו החברה היחידה שעדיין לא קיבלה רישיון מלא, וגם החברה היחידה שלא "כיכבה" בתקלות בינתיים.

אופיר אקוניס: מטבע הדברים ...

דן פרידמן: שלב א' הוא שלב מהותי.

דן פרידמן: בהמשך לדברי עו"ד בנדלר, כדי שכולנו נבין על מה מדובר, על-פי התיקון המוצע די שכל אחד מאתנו יהיה חייב לדעתה של חנות רהיטים קצת יותר גדולה שמחזור עסקיה 25 מיליון שקלים – ויש המוני עסקים כאלה, ואני מזכיר שזה לדעת חנות הרהיטים, לא פסק-דין או איזו פסיקה, אלא טעות הקלדה של פקיד באותה חנות, או שסתם אם יש לי ויכוח עם החנות על איכות הספה שרכשתי – כדי שלגבי אותו לקוח, כל אחד מאתנו, תופיע נקודה שחורה בדוח האשראי, שכפי שנאמר כאן יכול כל אחד להוציא על כל אחד.

דן פרידמן: על כך אנו מדברים.

דן פרידמן: זה מרחיק לכת ביותר.

אתי בנדלר: ודי בכך בהתאם לתקנות המוצעות טרם התיקון שלהן.

אתי בנדלר: משיש דוח אשראי שלילי, משיש נתונים שליליים חייבים כבר למסור גם נתונים חיוביים.

אתי בנדלר: צריך להבחין, יש דוח חיובי ויש דוח שלילי.

אתי בנדלר: לצורך מסירת דוח שלילי כל בעל רישיון יכול לאסוף נתונים על כל אדם, ואפשר למסור את דוח האשראי הזה, כפי שאמרנו, במגבלות הקבועות בחוק ובתקנות.

אתי בנדלר: דוח חיובי ניתן רק לגבי מי שהסכים במפורש שיאספו עליו נתונים חיוביים, או לגבי מי שיש לגביו דוח שלילי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול עוד שאלה.

אופיר פינס-פז: מה העקרונות של הדיווח?

אופיר פינס-פז: גברת דב"ש מסרה לנו דיווח כאוות נפשה.

אופיר פינס-פז: מה שרצית דיווחת, מה שמצאת כלא חשוב לא דיווחת.

אופיר פינס-פז: האם יש עקרונות לאופן הדיווח ולתכניו?

אופיר פינס-פז: האם הדיווח לוועדת הכלכלה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט הוא על-פי חוק?

אופיר פינס-פז: האם יש חובת דיווח?

אופיר פינס-פז: לפי דעתי חובת דיווח שנתי היא קריטית.

אופיר פינס-פז: אם באמת הציבור חשוף ברמות כאלה, חשוב לקבוע חובת דיווח לוועדת הכלכלה, ניתוח של התלונות, כמובן לא שמות, סטטיסטיקות וכן הלאה.

אופיר פינס-פז: הדיווח שלך היה ראשוני מאוד וקשה לנו ללמוד ממנו.

רבקי דב"ש: מכוח חוק נתוני אשראי לא קיימת חובת דיווח.

רבקי דב"ש: החובה קיימת מכוח שני החוקים האחרים.

רבקי דב"ש: ובאמת בדוח האחרון שהוצג על-ידי ראש הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע הוצגו גם נתונים על נתוני אשראי, וגם בדוח הבא יוצגו נתונים על נתוני אשראי.

רבקי דב"ש: מכיוון שאנו עושים את זה באופן וולונטרי עוד לפני שהחוק נכנס לתוקף, נגיש את זה עד 1 באפריל ובפירוש אם יגיעו נתונים שהוועדה רוצה שנציג בדוח, נציג אותם.

רבקי דב"ש: קיבלנו את זה על עצמנו מאז הדוח הקודם וזה יתקיים באופן קבוע, גם אם אין חובה.

אתי בנדלר: יושב-ראש הוועדה יזם את הדיון כעת על יישום החוק והפיקוח עליו וזה לא נעשה מכוח הוראות חוק.

ראובן קובנט: אני מנכ"ל D

אופיר פינס-פז: מפקחים עליך כפי שאתה ידעת לפקח על אחרים, או אחרת?

ראובן קובנט: טוב יותר.

ראובן קובנט: אנחנו מדברים על מספר מחשבים שנמצאים בחדר מחשבים.

ראובן קובנט: עוד מעט מספר המפקחים יעלה על מספר העובדים של D

אופיר אקוניס: 312,000 כן משתמשים.

אופיר אקוניס: רוב הציבור בוודאי לא מודע בכלל.

ראובן קובנט: הנתון הזה מגוחך.

אופיר אקוניס: יכול להיות שטוב יותר שלא משתמשים, אבל עובדה שלא משתמשים כי לא יודעים.

אופיר פינס-פז: הביקוש יילך ויגבר.

אופיר אקוניס: לא בטוח.

אתי בנדלר: ככל שכמות המידע שניתן לכלול בדוחות אשראי תהיה גדולה יותר, ברור שהשימוש יהיה רחב יותר.

אתי בנדלר: זאת אחת הסיבות לתיקון המוצע.

אופיר פינס-פז: כמה עולה לי להזמין דוח ממך?

ראובן קובנט: תלוי.

ראובן קובנט: מגוון המחירים אדיר.

ראובן קובנט: בשיאו הוא מגיע לעשרות שקלים.

אופיר פינס-פז: יש הנחה לחברי הכנסת?

אופיר פינס-פז: ...

ראובן קובנט: יש הנחה לבנקים.

אופיר אקוניס: איכשהו תמיד מתברר בסוף שהבנקים מקבלים הנחות.

אופיר אקוניס: מדהים ...

דרור שטרום: הם המשתמשים העיקריים.

ראובן קובנט: אדוני היושב-ראש, תבינו את גודל השוק הזה.

ראובן קובנט: במדינה רגילה שבה פועלת מערכת שמספקת מידע, פר אדם מסופקים כמה דוחות.

ראובן קובנט: כלומר אם יש 4.5 או 5 מיליון אזרחים, ונלך למינימום, כשיש 3 דוחות לאדם, היינו מצפים להגיע לכ-15 מיליון דוחות.

ראובן קובנט: כלל השוק הזה יוצר היום פחות ממיליון דוחות.

ראובן קובנט: אני לא יודע מה קורה אצל המתחרים, אני יודע יחסית אליי.

ראובן קובנט: הכמות זעומה.

ראובן קובנט: הלקוחות "מצביעים ברגליים".

ראובן קובנט: אתם חוששים שמא כולם יסתכלו.

ראובן קובנט: אף אחד לא רוצה להסתכל.

ראובן קובנט: מערכות השיווק שלנו עובדות כבר 4 שנים כדי לקדם את הנושא, בהשקעות של מיליוני שקלים, והמשתמשים אומרים את הדבר הבא: כאשר יש על מישהו דוח זה אומר שהוא ממש לא בסדר – חשבונות מוגבלים, פשיטת רגל.

ראובן קובנט: למה הדבר דומה?

ראובן קובנט: כאשר מבקשים שאגיד מי העבריינים מבין האנשים שיושבים בחדר מסוים ואני יכול להגיד רק מי הרוצח.

ראובן קובנט: הדוחות שהיום אנו מספקים, כבר כולם יודעים שאותם אנשים לא בסדר.

ראובן קובנט: השוק "הצביע ברגליים".

ראובן קובנט: אני לא רואה את האזרחים.

ראובן קובנט: דאגנו לדבר אליהם ולעשות יחסי ציבור ומסיבות עיתונאים וכינסנו אותם.

ראובן קובנט: המערכת הבנקאית לא עובדת אתנו כמעט, חברות הביטוח לא עובדות אתנו כמעט.

ראובן קובנט: רוב המשק לא עובד עם הדוחות האלה משום שהם מטעים.

ראובן קובנט: אני מוסר דוח חָלָק גם על מי שיש לו שיקים חוזרים בהיקף של 10 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: למה?

ראובן קובנט: כי הוא לא עבר את הסף.

ראובן קובנט: המגבלות הן כאלה שאני מגיש עליו דוח חלק, כביכול הוא נקי וזך.

דן אבנון: לפני שבועיים יצא מכתב של משרד המשפטים שמסביר למה חייב מוגבל אמצעים שנכנס להגבלה לפני תחולת החוק צריך לתת עליו דוח נקי.

דן אבנון: האדם הוא מוגבל אמצעים וצריך לכתוב עליו בדוח שהוא נקי.

ראובן קובנט: אדם נתן שלושה שיקים ללא כיסוי על סך 10 מיליון שקל ומוטט כמה עסקים.

ראובן קובנט: בדוח שלנו הוא חָלָק.

עמי צדיק: יש לך ביטוח על זה?

ראובן קובנט: לא.

ראובן קובנט: אני מכוסה על-פי החוק.

ראובן קובנט: בא אליי בעל העסק ואומר: בהסתמך על הדוח של D

עמי צדיק: מה אתה טוען?

עמי צדיק: שאין מספיק מידע שאתם רשאים למסור?

ראובן קובנט: המחוקק לא מאפשר לי לגלות שיש לו שיקים חוזרים בהיקף של 10 מיליון שקל.

ראובן קובנט: הוא אומר לי: תמתין שהוא יצבור 10 שיקים חוזרים.

אתי בנדלר: אחרי התקנות האלה המחוקק יאפשר הכול.

ראובן קובנט: מסתובבים נוכלים עם פנקסי שיקים והם יודעים שלוקח 90 ימים עד שאני מודיע על כך, ובינתיים הם מסתובבים ומרמים את כולם.

ראובן קובנט: רבותי, יש לנו צבא גדול מספיק של פיקוח.

ראובן קובנט: הם נכנסים, מתחברים, מקבלים מאתנו את כל הנתונים.

ראובן קובנט: התחושה שלי שהיום זה לא עסק.

ראובן קובנט: אנחנו נמצאים בשוק כבר 4-5 שנים, השקענו מיליוני דולרים והפסדנו מיליוני דולרים.

ראובן קובנט: כל פעם המחוקק אומר: בקרוב זה יהיה.

ראובן קובנט: אנחנו לא מסוגלים לדרג את האנשים.

ראובן קובנט: עליכם להבין, ההרגשה היא כאילו: יש לי נקודה שחורה ועכשיו אף אחד לא יעשה איתי עסק.

ראובן קובנט: קודם כול, אני רוצה להגיד לכם שכל סוחר מעוניין למכור והוא בוחן את הנתונים בפרספקטיבה.

ראובן קובנט: אנחנו יודעים את זה מהניסיון שלנו ב- D

דרור שטרום: יש בעיה מתודולוגית.

דרור שטרום: עדיין לא הצגנו את העקרונות של התקנות ובינתיים נאמרות הערות על גוף התקנות.

אופיר אקוניס: תיכף אתם תציגו את התקנות.

אינה צוקרמן-קלוש: אני נציגת המועצה הישראלית לצרכנות.

אינה צוקרמן-קלוש: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת פינס-פז, אפשר להסתכל על הפיקוח מעוד זווית שלדעתנו חשובה מאוד.

אינה צוקרמן-קלוש: לא רק הפיקוח על החברות עצמן, איך הן כותבות את הדוחות ואם הן מוציאות את הדוחות בצורה תקינה או לא, אלא גם מה נעשה עם המידע הזה.

אינה צוקרמן-קלוש: המטרה של החוק לקדם את התחרות ובסופו של דבר להיטיב את המצב של הלוויים הטובים.

אינה צוקרמן-קלוש: כאשר יש מידע שעובר הלאה והמצב של הלווים הטובים לא משתפר, והמצב של הלווים הרעים מחמיר, אז בעצם החוק לא משיג את מטרתו.

אינה צוקרמן-קלוש: לכן לדעתנו צריך לפקח לא רק על אופן הוצאת הדיווח אלא גם על מה שנעשה עם המידע הזה.

אינה צוקרמן-קלוש: אנחנו מעניקים כאן מידע נוסף לחברות.

אינה צוקרמן-קלוש: הפרטיות של הצרכנים נפגעת יותר ויותר, אבל הצרכנים לא מרוויחים מזה.

אינה צוקרמן-קלוש: המצב של הלווים הטובים יישאר כפי שהוא, הם יקבלו את ההלוואות באותה ריבית, אבל הלווים הרעים עלולים להפסיד מזה עוד יותר.

אופיר אקוניס: מה מציעה המועצה הישראלית לצרכנות?

אינה צוקרמן-קלוש: אנחנו מציעים שיהיה דיווח חד-שנתי, או כפי שיוחלט, על מה שנעשה עם הנתונים.

אינה צוקרמן-קלוש: צריך לבדוק האם יש צרכנים שמרוויחים מזה, האם המצב של הלווה הטוב השתפר באיזו דרך או שנשאר כפי שהיה לפני החוק.

אינה צוקרמן-קלוש: אם לא, אז החוק לא משיג אחת משלוש המטרות העיקריות שלו.

דן אבנון: אני מצטרף לדבריו של מר קובנט ורוצה להדגיש כמה דברים.

דן אבנון: החוק הזה נחקק לאחר עבודת מחקר מעמיקה על מה שנהוג באירופה ובכל רחבי העולם המתוקן.

דן אבנון: השירות הזה חשוב, שירות שמוכר בתודעה של הציבור.

דן אבנון: בחוץ-לארץ אדם יודע שעליו לשמור על ה-Credit Rating שלו.

דן אבנון: הוא יודע שאם ייתן שיקים ללא כיסוי בסופו של דבר הוא ייפגע.

דן אבנון: בארץ החוק לא "התרומם" ואנשים לא מודעים לכך.

דן אבנון: אחת המטרות של החוק היתה להקל את הלחץ בהוצאה לפועל ולשפר את מוסר התשלומים.

דן אבנון: זה לא קורה, כי החוק לא "מתרומם".

דן אבנון: החוק לא חלחל לתודעה מפני שהמידע שניתן היום למסור, דל.

דן אבנון: המידע לא אפקטיבי וישן.

אופיר פינס-פז: אמרה עו"ד אתי בנדלר שכל מידע כמעט ניתן למסור.

דן אבנון: לא.

אתי בנדלר: אמרתי שאפשר למסור אותו לכל מטרה, שכל אחד יכול לקבל אותו.

דן אבנון: גברת בנדלר אמרה מי רשאי לבקש את המידע.

דן אבנון: בפועל, ואנחנו יודעים את זה, אנשים פרטיים, לקוחות קטנים לא מבקשים דוחות.

דן אבנון: הם לא מבקשים דוחות כי המידע לא אפקטיבי, כי אין את הרייטינג.

דן אבנון: גם כשאנשים מקבלים את המידע הם לא יודעים לנתח אותו.

דן אבנון: מי שיודע לנתח אותו זה רק גוף מקצועי.

דן אבנון: אם תהיה אפשרות לנתח את המידע ולתת המלצה בסוף הדוח אז הדוח יהיה אפקטיבי, יהיה אפשר להשתמש בו.

דן אבנון: יש מכשלה גדולה מאוד בחוק בכל הקשור לזיהוי.

דן אבנון: אנשים צריכים לעבור ויה דולורוזה כדי לקבל בסוף - - -

אופיר פינס-פז: בקיצור, החוק הוא כישלון מוחלט.

דן אבנון: החוק לא "התרומם" כפי שצריך.

דן אבנון: הוא צריך "להתרומם" כי הוא יגדיל את התחרות, יאפשר אשראי זול למי שמגיע להם אשראי זול ויחסום את מי שלא מגיע להם אשראי.

דן אבנון: צריך לקבל את הנתונים הללו, ואולי להכניס תיקונים נוספים כדי שהחוק "יתרומם".

דן אבנון: 300 דוחות זה אפס קצהו.

דן אבנון: תבדקו מי מבין מבקשי הדוחות הם אנשים פרטיים.

דן אבנון: החלק שלהם הוא אפס מאופס.

דן אבנון: תבדקו כמה תלונות הוגשו, גם מתוך 300,000 הדוחות שנמסרו כבר.

דן אבנון: מדובר על 8 פניות שמתוכן חלקן היו להבהרות.

דן אבנון: אין כאן צעקה גדולה על שימוש לרעה בחוק.

דן אבנון: מדובר על 5 פניות מתוך 300,000 דוחות.

דן אבנון: זאת כל הצעקה?

דן אבנון: תפקחו, תקימו גדוד של מפקחים, זה בסדר.

דן אבנון: אין לנו שום טענות על הפיקוח, אבל שיהיה חוק עם "שיניים", ש"יתרומם".

אופיר פינס-פז: אגב, לחברות שלכם יש כבר נקודה שחורה?

דן אבנון: ל-BDI יש נקודה שחורה, ולדעתי לא מוצדקת.

אופיר פינס-פז: לא מבחינת הרגולציה, אלא מבחינת הקרדיט שלכם.

אופיר פינס-פז: אתם נותנים שיקים דחויים?

אופיר פינס-פז: אתם מסוגלים לעמוד בהתחייבויות שלכם?

אופיר פינס-פז: בקיצור, אתם לקראת פשיטת רגל, או לא?

דרור שטרום: אין מי שידווח עליהם ...

אתי בנדלר: הם חברות.

אתי בנדלר: כאן מדובר רק על פרטיים.

אופיר אקוניס: אם הדיון הכללי הזה הסתיים ואין הערות נוספות, אני מבקש שתציגו את העקרונות של התיקון המוצע של התקנות.

אופיר אקוניס: לא נתקדם היום יותר מדי.

הילה דוידוביץ: אני רק רוצה להוסיף, נאמר כאן שצריך לבדוק מה מקבל המידע עושה עם המידע.

הילה דוידוביץ: שימוש במידע לא לפי מה שהוצהר, לא לפי מה שהחוק מאפשר, קודם כול מהווה בוודאי עוולה אזרחית.

הילה דוידוביץ: כמו כן, אני סבורה שהוא מהווה גם עבירה פלילית של קבלת דבר במרמה.

הילה דוידוביץ: אמרו כאן שהמידע נמסר ו"אלוהים יודע" מה נעשה בו.

הילה דוידוביץ: אינני יודעת אם זה נכון.

הילה דוידוביץ: צריך לזכור את המטרה שעו"ד דרור שטרום ירחיב עליה, של הרחבת התחרות בשוק האשראי.

הילה דוידוביץ: גם בהיבט הצרכני, אם כתוצאה מדוח צרכן מקבל אשראי שרק בו הוא יכול לעמוד, אני סבורה שזה היבט לטובת הצרכן.

הילה דוידוביץ: אפשר להסתכל על זה משני הצדדים.

הילה דוידוביץ: אם לקוח הוא שלילי ולא מסוגל לעמוד בהתחייבות אז אולי ייטב עמו אם לא יקבל הלוואה.

אינה צוקרמן-קלוש: השאלה היא לגבי החיוביים, אם מצבם אכן השתפר.

הילה דוידוביץ: אנחנו מעריכים שכן, ומר דרור שטרום ירחיב על כך בהמשך.

הילה דוידוביץ: אני רוצה להציג בכלליות, לפני שניכנס לתוכן הבקשות שלנו, העיקרון שאנו מבקשים, בהמשך לתיקון מספר 3, הוא להסיר את המגבלות שקבועות היום בחוק ובתקנות ולהרחיב במובנים מסוימים את המידע שאפשר לאסוף.

הילה דוידוביץ: הוספנו סוגי מידע שאפשר לקבל גם מכונס הנכסים הרשמי וגם מן ההוצאה לפועל.

דרור שטרום: לפני למעלה משנתיים נתבקשתי על-ידי משרד המשפטים לבחון את היישום בפועל של החוק ותקנותיו ולראות כיצד המכניזם הזה, שהכנסת חוקקה לאורך תקופה ארוכה מאוד והיה מלווה בסערות רבות, מתפקד בחיי המעשה.

דרור שטרום: זה היה ציר העשייה, אבל בעניין הזה כדאי להזכיר כמה עובדות יסוד, כי לפי דעתי בדיון כפי שהתפתח עד כה, מבלי שאני מבקר אף אחד, אנו עוסקים בטעות מסדר שני ולא בטעות מסדר ראשון.

דרור שטרום: שוכחים קצת מה היתה המטרה הראשונה שבגללה בכלל נחקק החוק הזה.

דרור שטרום: בעצם יש כאן סוג של כשל שוק שמונצח בכל דוחות הפיקוח על הבנקים לאורך השנים, והוא הכשל הבא: הלווים הצרכנים, בניגוד לאינטואיציה הראשונית של רבים מאתנו, נחשבים הרבה יותר בטוחים מאשר הלווים העסקיים.

דרור שטרום: כאשר בודקים לאורך שנים את מקדמי הנפילה של לווים עסקיים, הם הרבה יותר גבוהים ולכן הלווה העסקי הרבה יותר מסוכן לבנק, שהוא המלווה העיקרי במשק, כידוע, מאשר הלווה הצרכני.

דרור שטרום: והנה זה פלא, בעוד שבעשור האחרון, מאז רפורמת בכר ועוד קצת לפני כן, התפתחה תחרות משמעותית מאוד בתחום האשראי העסקי, האשראי הצרכני שבו מתמקד החוק הזה נשאר הרבה מאחור.

דרור שטרום: יש לנו מוסדות רבים שמסוגלים להעניק אשראי ושהיום מנועים לחלוטין מלעשות כן משום שאין להם תשומה אחת ויחידה שהיא בבחינת תנאי מקדמי למתן אשראי – לדעת למי אתה מלווה כסף.

דרור שטרום: אני לא אלווה לעולם כסף, ואני מניח שאף אחד מן היושבים סביב השולחן הזה לא ילווה לעולם כסף אם הוא לא יודע את מקדם הסיכון של מי שנמצא מולו, כלומר של הלווה.

דרור שטרום: לכן אי אפשר להאשים גורמים כמו קרנות פנסיה, קופות גמל, חברות ביטוח וספקים גדולים מאוד שלא נותנים אשראי אם אין להם פילוח, אפילו ראשוני, של מידת הסיכון שנובעת מן הלווים שבפניהם הם נמצאים.

דרור שטרום: אנחנו רואים שהחלק של האשראי הצרכני במשק – אגב זה מדד מעניין מאוד – נמוך יחסית אל מול החלק של האשראי הצרכני במשקים אחרים, ובהמשך תראו גם השוואות בעניין הזה.

דרור שטרום: נאמר כאן בהערת אגב מצד המועצה הישראלית לצרכנות שהחוק אמור אולי להיטיב את מצבם של הלווים הטובים, אבל לפחות לגרום לכך שהלווים הרעים לא יתחמקו.

דרור שטרום: רבותי, מה שקורה כתוצאה מכך שהחוק איננו עובד, שהלווים הרעים נמצאים במציאות הרבה יותר קשה.

דרור שטרום: זאת אומרת, בהפוך על הפוך, מצבם של הלווים הטובים לא השתפר באופן דרמטי כי החוק בעצם מסורס בצד של המידע החיובי.

דרור שטרום: אי אפשר היום לפי המצב החוקי למסור מידע חיובי, אלא אם כן קודם לכן יש מידע שלילי, למעט כמובן מסירת מידע בהסכמה, אם כל 6 מיליון האנשים במדינת ישראל יפקידו כתבי הסכמה, דבר שכידוע לא קורה כל-כך בשווקים פיננסיים.

דרור שטרום: הסכנה הגדולה יותר היא שיש סירוב לאנשים שבמילא נחשבים לווים רעים.

דרור שטרום: איש איננו נותן להם אשראי, הם מוצאים דרכם למוסדות של ריבית נשך, לחוק הלוואות חוץ בנקאיות – ואפרופו, הייתי שמח לשמוע דוח על היישום של החוק הזה, משום שהריבית שניתנת היום על-ידי מוסדות חוץ בנקאיים שנותנים לאותם לווים רעים הלוואות בתנאים איננה דומה בכלל למגבלות שקיימות בחוק הלוואות חוץ בנקאיות.

דרור שטרום: אבהיר בלשון פשוטה, אני מתכוון לריביות של 50%, 60% או 70% על הלוואות.

דרור שטרום: זאת מציאות שרוב האנשים הנורמטיביים לא מכירים בכלל.

עמי צדיק: תזכיר את דרכי הגבייה שלהם ...

דרור שטרום: הגבייה פשוטה מאוד.

דרור שטרום: יש שם מנגנונים פרטיים שעושים את זה ב-outsourcing יפה מאוד ... בואו נראה את העיוות.

דרור שטרום: הצגתי כאן דוח עדכני של הפיקוח על הבנקים, דוח בנק ישראל, שחותך לפי מגזרים את מוקדי הרווח וההוצאה של הבנקים במערכת.

דרור שטרום: המגזר שנמצא בתחתית הטורים האלה הוא שנוגע לאשראי הצרכני, לצרכנים במשקי בית שעליהם אנחנו מדברים.

דרור שטרום: תסתכלו במגדל הרביעי משמאל.

דרור שטרום: אלה ההפרשות לחובות מסופקים בגין הצרכנים.

דרור שטרום: רואים שההפרשות לחובות מסופקים – שזה בעצם הסיכון של הבנק – לעומת המגזר העסקי שמופיע בחלק העליון של הטור, הן זעומות.

דרור שטרום: בהנחה שזאת מגמה לאורך זמן – ומר עמי צדיק נמצא כאן ויכול לתקן אותי אם אני טועה, אבל בדקתי את הנתונים אחורה עד 2002 והתמונה זהה למה שרואים כאן – משמע שהלווים הצרכניים תמיד מסוכנים פחות לבנקים מאשר הלווים העסקיים, ובכל זאת ההלוואות העסקיות ניתנות בריבית מועדפת בהרבה.

עמי צדיק: מצד שני, יש יתרונות לגודל, למתן אשראי ללקוחות גדולים שלוקחים אשראי בהיקפים של עשרות ומאות מיליוני שקלים.

דרור שטרום: בעיקר בעלויות עסקה, בתוספת ההשתתפות שהולכת וקטנה בבנקים לאורך השנים.

אברהם מיכאלי: הוא אומר שלא מעמידים לצרכנים הקטנים את האשראי הזה.

אברהם מיכאלי: אחרת הצרכנים הקטנים יכלו ללוות אשראי גדול הרבה יותר.

עמי צדיק: זה הרציונל הכלכלי.

עמי צדיק: זה לא סתם.

דרור שטרום: תיכף אתיימר לטעון אחרת.

דרור שטרום: הסיבה מדוע האשראי העסקי זול הרבה יותר, אנחנו רואים כאן גרף של התפתחות תחרות באשראי העסקי.

דרור שטרום: העקומה באדום היא אשראי בנקאי, העקומה בכחול היא התפתחות של אשראי מוסדי, גופים מוסדיים שנותנים אשראי לסקטור העסקי.

דרור שטרום: מאז שנת 2002-2003 ולאחר מכן עם מסקנות ועדת בכר, רואים את העלייה העקבית מאוד באשראי החוץ בנקאי שניתן לעסקים ולכן התחרות עליהם גוברת.

דרור שטרום: היום אין מי שחולק ברצינות על כך שהאשראי הסכים לקבל תחרות, בעוד שהאשראי הצרכני – כך עולה מן הדוח של מר עמי צדיק – לא התפתח, או כפי שמר עמי צדיק כינה את זה ב-2008: "גידול זניח ביותר".

עמי צדיק: השנה יש אפילו קיטוּן.

דרור שטרום: נכון, יש קיטוּן השנה.

דרור שטרום: אחת הסיבות לכך – זה מדד מדוחות בנק ישראל – היא כוח השוק.

דרור שטרום: כוח השוק של מערכת הבנקאות אל מול הסקטור של משקי הבית, שמסומן כאן בצבע תכלת, לאורך השנים גבוה בהרבה מאשר הכוח שלהם אל מול הסקטור העסקי.

דרור שטרום: מי שמכיר את המשחק של כוח מיקוח – אלה שני צדדים של אותו מטבע.

דרור שטרום: ככל שיש לי כוח שוק גדול יותר כלפי סקטור מסוים אתן לו ריבית גבוהה יותר, כלומר אקח מחיר גבוה יותר מאותו סקטור.

דרור שטרום: השאלה מה הפוטנציאל.

דרור שטרום: אותם גופים שבשוק ההון יודעים להלוות לסקטור העסקי, מדוע הם לא יודעים להלוות לסקטור הפרטי של הצרכנים ומשקי בית, ומה החסמים?

דרור שטרום: השאלה הראשונה היא האם יש בכלל פוטנציאל.

דרור שטרום: במגדלים האלה אתם רואים את התפלגות תיק נכסי הציבור לפי רבדים שונים, על-פי הדוח האחרון של אגף שוק ההון במשרד האוצר.

דרור שטרום: כל הרבדים שמתחילים בצבע הלבן ומעלה אלה המוסדות שפועלים בשוק ההון, שמנהלים השקעות של הציבור ויכולים לתת אשראי לסקטור הצרכני אם רק יתקיימו התנאים המוקדמים לכך, זאת אומרת אם יידעו להגיד מה הסיכון של הלווים הצרכניים.

דרור שטרום: אי אפשר לתת אשראי בלי לדעת סיכון, והמשוואה חוזרת ועוברת כחוט השני לאורך כל כשל השוק בשוק האשראי הצרכני.

דרור שטרום: שואלים תמיד מדוע לא איסוף נקודתי, מה הבעיה.

דרור שטרום: תמיד אומרים: אם מישהו רוצה לקבל אשראי מקופת גמל או מקרן פנסיה הוא יביא את הפלטים של 40 הפעולות האחרונות שלו מן הבנק, תסתכל קופת הגמל ותגיד: אנחנו רואים שביצעת 40 פעולות שבהן לא חזר לך שיק, לכן ניתן לך אשראי.

דרור שטרום: האמת הפשוטה, שהמערכות הללו לא עובדות כך.

דרור שטרום: מערכות שירותי נתוני אשראי והדירוג עובדות על גושים של מידע.

דרור שטרום: הן אוספות את המידע מראש, מעבדות את המידע מראש, מפלחות אותו.

דרור שטרום: ובעובדה, יש לנו נוהל בנקאי שבזמנו המפקח על הבנקים ואני כממונה על הגבלים עסקיים חיברנו, נוהל 432, של איסוף נקודתי של מידע, והוא מאפשר לדעת בפירוט רב את כל ההיסטוריה של הלקוח – הלוואות, מסגרות אשראי, כרטיסי אשראי, חיובים, זיכויים, כל הדברים האלה.

דרור שטרום: התעניינתי בבנק ישראל מה מידת השימוש בנוהל הזה.

דרור שטרום: התשובה היא: קרוב לאפס.

דרור שטרום: זאת הוכחה מן השטח שהמערכת לא יודעת לעבוד בסדרי גודל כאלה.

דרור שטרום: הצגנו את המטרות הפרטניות, אך בעצם המטרה היא זאת שהדגשתי בתחתית השקף הזה.

דרור שטרום: מעבר למידע שלילי ומידע חיובי, שהם הכלים הבסיסיים, המטרה הפרטנית היא כינון מערכת דירוג אשראי תחרותית.

דרור שטרום: אם לא תהיה לנו מערכת דירוג אשראי תחרותית נדמה לי שאפשר להגיד בביטחון מלא שכל המוסדות הללו – קופות גמל, קרנות, קופות השתלמות – כל המוסדות המוסדיים שעליהם מפקח אגף שוק ההון – ונמצא אתנו מר יואב בן-אור, אני בטוח שגם הוא יגיד את דברו בעניין הזה – לא יעניקו אשראי צרכני.

דרור שטרום: זה לא יקרה, וכך קורה גם במדינות אחרות.

דרור שטרום: מכאן אנחנו מגיעים לשאלה מה הליקויים.

דרור שטרום: את כל הקפנדריה הזאת עשיתי בעצם כדי להגיע לכאן, עוד לפני הפיקוח ולפני הפרטיות וכולי.

דרור שטרום: בואו נבחן לרגע למה החוק לא מתפקד היום.

דרור שטרום: קודם כול, אין דיווח על מידע חיובי, אלא בצמוד למידע שלילי.

דרור שטרום: יותר מזה, וזה בעיניי הכשל החמור יותר, המידע החיובי המועבר איננו חיובי באמת.

דרור שטרום: כאן יש היבט של הונאת הציבור.

דרור שטרום: כאשר המידע החיובי שמציגים הוא בעצם שמישהו נטל הלוואות, אבל לא מספרים אם הוא עמד בהן או לא – לזה לא ייקרא מידע חיובי.

דרור שטרום: לא יתכן שלקחתי 4 הלוואות, לא עמדתי באף אחת בהן ואני מופיע בדוח עם מידע חיובי כי לקחתי 4 הלוואות.

עמי צדיק: למה שמר דרור שטרום מציג יש השפעה גם על התחרות בין הבנקים.

עמי צדיק: מסתבר שלשני הבנקים הגדולים יש יותר מידע על הלקוחות שלהם מאשר לבנקים הקטנים ואז יש להם כנראה הרבה יותר לקוחות טובים מאשר ליתר הבנקים הקטנים.

דרור שטרום: נכון.

דרור שטרום: זה מנציח את העיוות בשוק הבנקאי.

דרור שטרום: יש כאן שני מעגלים, אחד הוא התחרות בשוק הבנקאי והשני התחרות בשוק ההון בין הבנקים ובין מוסדות אחרים, ושניהם יוצאים ניזוקים מן העניין הזה.

דרור שטרום: אמרנו שהמידע החיובי שמועבר בעצם איננו חיובי.

דרור שטרום: המידע השלילי מועבר באיחור רב, בצורה מסורבלת.

דרור שטרום: אם נקרא לילד בשמו, המידע השלילי מועבר הרבה אחרי שהסוסים ברחו מן האורוות.

דרור שטרום: אם המטרה שלנו לתפוס אנשים שנמצאים בנפילה, שלוקחים אשראי ומפילים אחריהם את כל מי שנותן אשראי, בעצם החוק במתכונתו הקיימת לא מצליח לשים את היד על הנוכלים האלה ורק בדיעבד מספרים לנו מידע היסטורי, שהשיקים שלו חזרו לפני 90 ימים והוא לא שילם לאף אחד לפני 120 ימים.

דרור שטרום: הדרישות הבירוקרטיות האלה גורמות לכך שהחוק הוא בעצם מת מהלך.

דרור שטרום: זה מזכיר לי במידה רבה, אם קצת נתנתק מהאשראי ונחזור להיסטוריה, בזמנו היה ויכוח על קו ברלב, האם הקונספציה הזאת כשלה או הצליחה.

דרור שטרום: עד היום, אגב, הסוגייה הזאת, למרות אין-ספור דוחות וועדות לא הוכרעה, משום שהתפיסה לא נוסתה מעולם.

דרור שטרום: גם כאן, יש תפיסה מסודרת איך עובדת מערכת דירוג נתוני אשראי.

דרור שטרום: אגב, היא עוברת רביזיה כל הזמן, גם לאור המשבר הכלכלי העולמי האחרון נעשו רביזיות איך צריכה לעבוד בצורה אידיאלית מערכת דירוג נתוני אשראי.

דרור שטרום: אבל כאן מה שקרה – ואולי ניתן ללמוד את זה כהיסטוריה חקיקתית – הפשרה הביאה לתוצאה הגרועה מכול: מצד אחד יש דליפת נתונים ואז אנשים אומרים שיש פגיעה בפרטיות; מצד שני גם לא משיגים את הערכים הרצויים.

דרור שטרום: לכן בעיניי יש בחירה פשוטה מאוד: או שניקח את החוק הזה ונזרוק אותו, או שנתקן אותו.

דרור שטרום: כל אחת מן ההחלטות הללו כהחלטה אסטרטגית היא לגיטימית, אבל אי אפשר להגיד שהחוק הזה לא משיג את יעדו כאשר בעצם מכשילים אותו חזור והכשל.

דרור שטרום: מה הפתרונות, בתמצית?

דרור שטרום: כאן מופיעים העקרונות של התקנות, מה ביקשנו להשיג: דבר ראשון, להפסיק את ההונאה של הציבור ולהפוך את המידע החיובי למידע חיובי אמיתי.

דרור שטרום: דהיינו, יינתן מידע על הלוואות כאלה שבהן הלווים עמדו בהסכם ההלוואה ובתנאיו.

דרור שטרום: דבר שני, גיוון והוספת מקורות – חברות ביטוח, כרטיסי אשראי, קופות וקרנות.

דרור שטרום: מה שמאפיין את הגורמים הללו ומדוע יש להם אינטרס להיכנס לחוק, משום שמצד אחד הם רוצים לתת אשראי וליהנות מן הפירות של דוחות אשראי, שהפעם אני מקווה ישקפו את המציאות לאשורה, ומצד שני הם בעצמם גם מקורות למידע ולכן יכולים בתן וקח להיות גם מקור וגם מי שמקבל את הדוחות הללו.

דרור שטרום: מקורות מוסמכים – אני מודע לנקודה שהעלתה כאן היועצת המשפטית שסבורה, יתכן שבצדק, שלהסתמך על דיווח בודד של מקורות מוסמכים זה מרחיק לכת.

דרור שטרום: לכן נדמה לי שכבר הגינו את הפשרה, סברנו שכדאי שיהיו שני דיווחים ולהעלות את הסכום כך שיהיה ריאלי יותר.

דרור שטרום: דיברנו על מעבר מ-3,000 שקל ל-10,000 שקל.

דרור שטרום: זה יהיה כמובן כפוף להערות שייאמרו כאן מסביב לשולחן.

אופיר אקוניס: קח בחשבון שיציעו להעלות את הסכום עוד יותר.

דרור שטרום: אני סבור שלא, כי מעבר לרמה מסוימת השוק יודע - - -

אופיר אקוניס: נדון בזה בהמשך.

אופיר אקוניס: זה לא משנה.

דרור שטרום: דבר שלישי, ביטול חסמים בירוקרטיים שמעכבים היום מסירת מידע והופכים אותו בעצם לסוסים שאנו מאפשרים את הבריחה שלהם אבל מדווחים על האורוות.

דרור שטרום: דבר רביעי, מתן אפשרות לדירוג אובייקטיבי, כי זה הדבר החשוב ביותר.

דרור שטרום: בעצם נכון להיום באופן אבסורדי חוק נתוני אשראי לא מאפשר מערכת דירוג.

דרור שטרום: הרי כל המלווים הפוטנציאליים לא רוצים באמת לשמוע על ההיסטוריה של דרור שטרום, איך נהג בהלוואה שלקח לפני 4 שנים ואיך הוא עומד בתשלומי המכולת וכולי.

דרור שטרום: הם רוצים לדעת האם יש דירוג לפי פרמטרים אובייקטיביים ששם אותו בתור AAA, A , B או כל דירוג אחר.

דרור שטרום: דבר חמישי, האיזונים שנתבקשו בתהליך.

דרור שטרום: התקנות הללו יצאו לדרך בטיוטה ראשונה לפני שנה וחצי.

דרור שטרום: בוצעו שימועים בקרב גורמים שנוגעים בדברים ונדמה לי שההערות נלקחו בחשבון.

דרור שטרום: תמיד אפשר וצריך לשאוף להיות מושלם, אבל נדמה לי שבסך הכול הווקטור והכיוון של התקנות האלה חיוני להצלחת החוק.

דרור שטרום: אם לא, אנו נמצאים פשוט בפני חוק שאיננו מתפקד.

דרור שטרום: יש מי שיגידו: עוד אחד.

דרור שטרום: החוק הזה, כפי שניסיתי להראות מכשל השוק באשראי הצרכני, מאוד-מאוד חיוני.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מציע שנסיים בשלב הזה.

אופיר אקוניס: נקיים ישיבות נוספות של הוועדה המשותפת ונשמע אם יהיו, ובוודאי יהיו, הערות כלליות על התקנות, ורק אז נתחיל בקריאה ובאישור.

אופיר אקוניס: בשבוע הבא נאשר את הצו שמבקש שר המשפטים לדחיית תחילתו של החוק ל-30 ביוני 2010.

ניר ימין: יש לי הערה קטנה.

ניר ימין: דיברת על איזונים שיתבקשו.

ניר ימין: היועצת המשפטית העירה שגם לעניין החוב הנטען היו איזונים, לא רק לגבי חוב שנטען אלא חוב חלוט אולי, או משהו שצריך להגיע לגביו לאיזו הסכמה.

דרור שטרום: נדמה לי שזה לא היה בהסכמה.

הילה דוידוביץ: לא שמעתי על כך.

אופיר אקוניס: נטפל בכך בישיבה הבאה, ואולי נגיע להסכמות נוספות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה.