ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 131, 2009-12-21 11:00

אופיר אקוניס: בוקר טוב.

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התש"ע-2009.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים את הדיון, את ההקראה, ואם יהיה צורך – גם את ההצבעות.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, לך היה נוסח לסעיף 13?

אתי בנדלר: כן.

אופיר אקוניס: אנחנו גם ננסה למצות את נושא חברת החדשות, ואם אפשר, להצביע עליו.

אתי בנדלר: אני מפנה את כולם לעמוד 458 בהצעת החוק.

אתי בנדלר: סעיפים קטנים (ד) ו-(ה)(1) אושרו, והתבקשתי להמציא נוסח חדש לפסקה 2 בהתחשב בהערות שנשמעו כאן כדי שהוועדה תאשר.

אתי בנדלר: אני אקרא את סעיף קטן (ה)(1) כדי שהוועדה תיזכר במה דברים אמורים:

אופיר אקוניס: דיברנו על פרקי הזמן.

אתי בנדלר: (ה) (1) תקופת תוקפו של רישיון לשידורי טלוויזיה תהיה 15 שנים מהמועד שבו החל בעל הרישיון בשידוריו, ובלבד שהמועד האמור לא יקדם למועד המעבר.

אתי בנדלר: דהיינו, לא לפני ינואר 2012.

אתי בנדלר: פסקה (2): אני קוראת עכשיו מהנוסח החדש המוצע, ובו סימון לתיקונים המוצעים: "בלי לגרוע מסמכויות המועצה לפי חוק זה, אחת לארבע שנים החל במועד תחילת תוקפו של רישיון לשידורי טלוויזיה, תקיים המועצה הליך בדיקה שבו תבחן כיצד מילא בעל הרישיון בתקופה האמורה אחר ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי הרישיון, שעניינם תוכן השידורים ובכלל זה מימון הפקה ורכישה של תכניות (בפסקה זו – הוראות הדין); התוספת המוצעת בסוף הסעיף: המועצה תחל בהליך הבדיקה בתום ארבע השנים האמורות ותסיימו לא יאוחר משנה מתום אותן ארבע שנים"; שימו לב, זה אחת לארבע שנים במקום אחת לחמש שנים כפי שהוצע מלכתחילה.

אתי בנדלר: (3) "מצאה המועצה כי בעל הרישיון הפר את הוראות הדין, אך חומרת ההפרה אינה מצדיקה, לדעת המועצה, ביטול הרישיון בהתאם לסמכותה לפי סעיף 37, תורה לו, בתוך ....."- כאן השארתי לדיון להחלטה של הוועדה: "14 ימים, חודש – ממועד סיום הבדיקה ולאחר שנתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, כיצד לתקן את ההפרה במהלך תקופה שתיקבע ושלא תעלה על שנה ממועד מתן ההוראה כאמור.

אתי בנדלר: סעיף (4) הוא תוספת, וכאן הצעתי שתי גרסאות: גרסה אחת היא גרסה שמוצעת על-ידי כל נציגי הממשלה- -

דנה נויפלד: זה לא - - -

אתי בנדלר: אז על-ידי הרשות השנייה בלבד?

דנה נויפלד: זה יכול להיות על-ידי הרשות השנייה בלבד.

אתי בנדלר: תודה.

אתי בנדלר: "המועצה תפרסם את ממצאי הליך הבדיקה באתר האינטרנט של הרשות; הודעה על הפרסום תינתן בשני עיתונים יומיים הנדפסים בישראל".

אתי בנדלר: ההצעה השנייה היא הצעה שלי: (4) המועצה תעביר לידיעת הוועדה את ממצאי הליך הבדיקה ואת ההוראות שנתנה בהתאם להוראות פסקה (3), אם נתנה.

אתי בנדלר: ";

אופיר אקוניס: היא יכולה גם וגם.

אתי בנדלר: אפשר גם וגם.

אופיר אקוניס: אני הייתי מציע גם וגם, לא לחלופין.

נחמן שי: גם שקוף וגם אפשר ככה ללוות את זה.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: לגבי ההוראה על ביטול הרישיון אני מציע לתת חודש, לא 14 ימים.

אופיר אקוניס: מנשה, יש לך הצעה אחרת?

מנשה סמירה: אפילו 45 יום, כי הפרוצדורות לוקחות שבועיים-שלושה וצריך חודש להתארגן.

אופיר אקוניס: לכן מראש בכלל לא העליתי בכלל את האפשרות של 14 יום, כי זה בלתי מתקבל על הדעת, אין על זה ויכוח.

אופיר אקוניס: אתה מבקש 45 יום מתוך העמדה המקצועית שלך שזה הזמן הנדרש.

מנשה סמירה: הפרוצדורות לוקחות שבועיים, וחודש ימים לסגור.

נחמן שי: 45 יום אתה צריך?

אופיר אקוניס: אני לא רואה עם זה בעיה – יהיה 45 יום.

אופיר אקוניס: תודה.

נחמן שי: הכנסת שינוי לחוק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, זאת מהות הדיון כאן, להכניס שינויים בהצעות החוק.

אופיר אקוניס: לא הצבענו כמובן.

אופיר אקוניס: אנחנו מיצינו את הדיון, אני לא חושב שיש הערות.

דנה נויפלד: אנחנו תומכים בחלופה הראשונה.

אתי בנדלר: את רואה שלא סתם אמרתי שזאת הממשלה?

דנה נויפלד: לא, אבל ההודעה בשני עיתונים יומיים נראית מיותרת.

דנה נויפלד: ההודעה באתר האינטרנט של הרשות זה מספיק.

אופיר אקוניס: לא, אנחנו בעד הפרסום בעיתונים.

מנשה סמירה: אנחנו מזכירים לך את המצוקה הכלכלית של העיתונים.

דנה נויפלד: זה לדיון אחר בוועדה הזאת.

נחמן שי: השקיפות היא שם המשחק.

דנה נויפלד: אתר אינטרנט זה שקוף מאוד.

נחמן שי: אבל זה לא מספיק.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הבנו את עמדת הממשלה, היא לא התקבלה, וכפי שהצעת חבר הכנסת שי, אני תומך בכך, ובמקום המילה "לחלופין" תבוא "וגם".

אתי בנדלר: אז אולי שיהיה גם באתר האינטרנט וגם הודעה לוועדה בלי הפרסום בעיתונות.

אופיר אקוניס: לא, למה?

אתי בנדלר: כי זה עולה המון כסף.

אתי בנדלר: זאת הסיבה היחידה.

אופיר אקוניס: למי?

אופיר אקוניס: לשכת הפרסום הממשלתית מקבלת תעריפים טובים.

נחמן שי: - - - יפנו את שימת לבו של הציבור- -

אתי בנדלר: גם וגם.

אופיר אקוניס: לדנה יש עוד הערות.

אופיר אקוניס: עד כה הערותיה לא התקבלו, אז תנו לה הזדמנות, אולי ההערה הבאה תתקבל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להוסיף גם עיתון ברוסית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם, סתם.

דנה נויפלד: לא כתבו באיזה שפות.

אופיר אקוניס: את צודקת.

אופיר אקוניס: כתבו: "ההודעה על הפרסום תינתן בשני עיתונים יומיים הנתפסים בישראל".

דנה נויפלד: לעניין חובת ההודעה לוועדה ממילא הוועדה הזאת היא הגורם המפקח על פעולת הרשות, וממילא על כל החלטה של הרשות יכולה הוועדה לבקש דיון בה.

דנה נויפלד: לכן אני לא רואה שום הבחנה בין זה לבין כל החלטה אחרת שהרשות השנייה מקבלת, וועדת הכלכלה בוודאי יכולה שיובא לידיעתה ולקיים דיון בנושא.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו נצטט את יושב ראש הכנסת שמצטט את ראש הממשלה השישי מנחם בגין: "המובן מאליו מוטב שייאמר".

אופיר אקוניס: אני מציע להשאיר.

אופיר אקוניס: הדבר צריך להיות ברור.

אופיר אקוניס: גם חברי הכנסת תומכים בכך.

אופיר אקוניס: למה לא? שיהיה.

אופיר אקוניס: אנחנו נצביע.

אתי בנדלר: אם כך הנוסח הוא כפי שמונח לפני הוועדה עם כל השינויים המסומנים בשני הבדלים: אחד בתוך 45 ימים בפסקה (3) ופסקה (4) תכלול את כל האפשרויות.

אופיר אקוניס: נכון מאוד.

אופיר אקוניס: הערות נוספות לפני שאני מעמיד להצבעה?

אופיר אקוניס: אין הערות.

אופיר אקוניס: מי בעד הנוסח שהגענו אליו והקריאה היועצת המשפטית?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף (ה)(1) – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף (ה)(1) אושר

אופיר אקוניס: הסעיף אושר.

מרינה סולודקין: רוצה להכניס הסתייגות באיזשהו סעיף.

אופיר אקוניס: את מדברת על פסקה 29, סעיף ה-DTT.

מרינה סולודקין: אני רוצה לכלול את ערוץ 9 בחבילה הדיגיטלית.

אופיר אקוניס: בוודאי.

אופיר אקוניס: אנחנו בוודאי נפתח דיון עמוק ויסודי בעניין הזה, אז כשנגיע.

אופיר אקוניס: אנחנו כרגע חוזרים קצת אחורה לנושא חברת החדשות.

אופיר אקוניס: איפה ערן?

אופיר אקוניס: ערן לא פה?

אופיר אקוניס: אתה מציג את הצעת האוצר לנושא חברת החדשות?

מנשה סמירה: היום דנים בחדשות?

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים לחזור לנושא, אנחנו דילגנו.

מנשה סמירה: אתה עכשיו בדיון הקודם שאת זה נכרוך לסעיף 71, נכון?

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: אבל שמעתם את ההצעה של האוצר?

מנשה סמירה: לא שמענו אותה.

קריאה: אנחנו רוצים לקבל אותה בצורה מסודרת.

אופיר אקוניס: בסדר, תקבלו.

אופיר אקוניס: פה זה בצורה מסודרת.

מנשה סמירה: צריך לחשוב על זה.

אופיר אקוניס: יהודה, אתה רוצה להציג?

שאול מגנזי: זה נושא שטרם תואם- - -

אופיר אקוניס: זה בנושא "קניית מניות חברת החדשות בידי בעל הרישיון הזוכה" – סעיף 37 בעמוד 462.

אופיר אקוניס: קיימנו דיון, ועלינו על כמה בעיות בעקבות אמירותיהם של חברות רשת וקשת בנושא חברת החדשות.

אופיר אקוניס: משרד האוצר בימים האלה הביא לפניי – אתה יודע מה, אני מתקן מר מגנזי, הוא הציע לי הצעה, ואני מבקש שתציע לי אותה במליאת הוועדה.

יהודה סבן: יש לנו עמדה בעניין הזה, אבל זאת הצעת חוק ממשלתית וכיוון שטרם תיאמנו את עמדתנו עם הרשות השנייה וגם עם משרד התקשורת, ועם האחרים כן תיאמנו לאחר שנשוחח איתם נוכל להעלות את זה כאן בדיון.

יהודה סבן: אני מציע שנדון על כך בעת הדיון הכללי שיהיה בנושא החדשות.

אופיר אקוניס: מה שברור שהסעיף כפי שהוא מופיע היום לא יכול לעלות להצבעה ולא יכול להיות מאושר.

אופיר אקוניס: שמענו את ההסתייגויות של הזכייניות בעניין הזה, ואנחנו נשמע את הפתרונות שלכם.

אופיר אקוניס: אתם מעדיפים לעשות את זה בפעם הבאה?

אופיר אקוניס: אני מקווה שכך יהיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדים על זה היום?

אופיר אקוניס: לא, הם לא רוצים, הם לא מגובשים בהצעה.

אסי מסינג: נותר גם הסעיף של השימוש באפיק?

אתי בנדלר: דילגנו על כל פסקה 17 שעניינה "מכרז לשימוש באפיק ובנכסים לא מוחשיים של הרשות".

אתי בנדלר: פסקה 17, החל בעמוד 460 עד 462.

אתי בנדלר: גמרנו את עמוד 463, והגענו לעמוד 464.

אופיר אקוניס: אז כן מגיעים ל- - -

דנה נויפלד: פסקה 29.

אתי בנדלר: לדלג בתוך זה?

אופיר אקוניס: אחרי שהוא יקריא.

אופיר אקוניס: תקריא את הסעיף ונפתח את הדיון.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת נרשמו להערות לסעיף הזה.

אופיר אקוניס: בבקשה, תקריא את פסקה 29.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה ממשיכים?

אופיר אקוניס: אני אחזור: אנחנו ממשיכים מהמקום שהפסקנו; חשבנו לחזור לעניין חברת החדשות, אבל התבהר לי שההצעה הוצגה רק לי ולא התגבשה בין משרדי הממשלה.

אופיר אקוניס: לכן אנחנו ממשיכים לדלג על חברת החדשות וחוזרים לעמוד 464 מפסקה 29 שתוקרא עכשיו, ואחר כך ייפתח דיון בנושא הזה כי זה נושא מעניין.

אופיר אקוניס: מר מסינג, בבקשה

אסי מסינג: בסעיף 51א - בסעיף קטן (א) - אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) בעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה;"; אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית, אם ביקש לעשות כן לגבי שידורי הטלוויזיה שהוא משדר, בהתאם להוראות סעיף 51ב(ב1);";

אתי בנדלר: על סעיף (ב) אני מבקשת לדלג.

אופיר אקוניס: למה?

אתי בנדלר: אולי הוא יסיים את ההקראה, ואז אני אגיד מדוע אני מבקשת לדלג על זה.

אסי מסינג: בסעיף קטן (ד), במקום "יממנו את עלות ההקמה של תחנות שידור ספרתיות" יבוא "יממנו, עד לערב מועד המעבר, את עלות ההקמה לצורך קליטתם והפצתם בציבור של שידורי טלוויזיה של הגופים המנויים בסעיף קטן (א)(1), (2) ו-(3)"; אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ד1) הגופים המנויים בסעיף קטן (א)(1) ו-(1א), וכן הגופים המנויים בסעיף קטן (א)(2), (3) ו-(4) שביקשו כי הרשות תפיץ את שידורי ערוץ הכנסת, שידורי הטלוויזיה של רשות השידור או שידורי טלוויזיה של בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית, בהתאם להוראות סעיף 51ב(ב) או (ב1), יממנו - עד לערב מועד המעבר - את עלות ההקמה לצורך קליטתם והפצתם בציבור של שידורי טלוויזיה של הגופים המנויים בסעיף קטן (א)(1א) ו- (4); החל במועד המעבר - את עלות ההקמה לצורך קליטתם והפצתם בציבור של כל הגופים המנויים בסעיף קטן (א).

אסי מסינג: (ד2) מימון לפי סעיף קטן (ד1) יהיה בחלוקה שווה בין כל הגופים האמורים באותו סעיף קטן; השר ושר האוצר יורו על דרכי התשלום, מועדי התשלום וסכומי התשלום.

דודי קופל: סעיפים קטנים (ד), (ה), (ו) כבר פוצלו.

דודי קופל: הקראת סעיפים (ז) – (ח)(2): (ז) במקום סעיף קטן (י) יבוא: "(י) בעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה ובעלי זיכיונות לשידורי טלוויזיה רשאים להתאגד, לשם העברת שידוריהם לתחנות שידור ספרתיות ורשאים הם להתקשר עם הרשות לצורך זה; התאגדות או התקשרות כאמור לא ייראו כהסדר כובל לעניין חוק ההגבלים העסקיים, התשמ"ח-1988.

דודי קופל: "; (ח) בסעיף קטן (יב) - לפני ההגדרה "עלות ההקמה" יבוא: ""בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית" - כמשמעותו בסעיף 6לד3 לחוק התקשורת;"; במקום ההגדרה "תחנת שידור ספרתית" יבוא: ""תחנת שידור ספרתית" - תחנת שידור, לרבות מוקד לבקרה, לתיאום לתקנון ולהגברה של שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית, לשם הפצתם לציבור במישרין או באמצעות תחנות שידור נוספות כאמור.

דודי קופל: ";

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תסביר את הסעיף הזה, ואחר כך אנחנו פותחים סבב הערות.

אסי מסינג: במסגרת סעיף 51א לחוק הרשות השנייה, נקבע כי החל מהמועד 1 באוגוסט 2009 הרשות השנייה תפיץ את שידורי הטלוויזיה של בעלי הזיכיונות לשידורי טלוויזיה של רשות השידור ושל הכנסת, אם ביקשו לעשות כאן, באמצעות מערך ה- DTT החדש שהוקם.

מנשה סמירה: "עידן פלוס".

אופיר אקוניס: מנשה מתעקש כל פעם על השם "עידן".

אופיר אקוניס: בסדר גמור, מאה אחוז.

דנה נויפלד: פרסום סמוי.

אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים לו את הפרסום הסמוי הזה.

אסי מסינג: הסעיף עצמו מתייחס לשאלת אופן ההקמה, ונקבע שבעלי הזיכיונות יממנו את עלות ההקמה של תחנות השידור, למעט הפרש שמוגדר כאן בסעיפים, אם הכנסת או רשות השידור יבקשו לעלות על מערך השידורים בתקופה מאוחרת לזו הנקובה בחוק.

אסי מסינג: הסעיף המשלים של הסעיף הזה הוא סעיף 53 לחוק הרשות השנייה שמאפשר לבעלי הזיכיונות לקזז את המימון של התשלום בגין הקמת התחנות מהתמלוגים שהם משלמים.

אסי מסינג: כעת מוצע כאן לאפשר לבעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה לעלות על המערך ללא מגבלה של מספר בעלי הרישיון, כמובן- -

נחמן שי: אין מגבלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה אתה מדבר על DTT פה?

אסי מסינג: כל בעל רישיון יוכל לעלות, אבל מאחר שייתכן שלצורך בעל רישיון חדש יצטרכו לעשות הרחבה של המערך מוצע כאן שהעלאה שלו תהיה בתוך שנה מהמועד שבו הוא ביקש להתחיל לשדר.

יוסי ורשבסקי: ומי יממן את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי יממן את זה?

אסי מסינג: קצת סבלנות.

אסי מסינג: הסעיף הוא די ברור, אבל קצת סבלנות.

אופיר אקוניס: בסדר, מר מסינג מסביר את הסעיף.

אופיר אקוניס: אני הודעתי שנפתח דיון על סעיף 29.

אסי מסינג: האפשרות השנייה שמתייחסת היא לבעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית.

אסי מסינג: יש כאן נקודה שבה הוא צריך להודיע שהוא מבקש לעלות על המערך.

אסי מסינג: לסעיף שמתייחס לזה נתייחס בסעיף הבא – 51ב.

אסי מסינג: יש מספר מועדים שבהם הוא רשאי להודיע על עצם ההעלאה.

אופיר אקוניס: הוא לא חייב, נכון?

אסי מסינג: לא, הוא לא חייב.

אופיר אקוניס: הוא יכול לבקש.

אופיר אקוניס: אחרים גם יכולים לבקש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא יכול לבקש, אבל הם לא חייבים להיענות לו בחיוב.

אסי מסינג: זה לא ניתן לשאלתם של בעלי רישיונות.

אסי מסינג: בעל רישיון יופץ בזכות של הציבור לקבל את השידור בין אם הוא מבקש ובין אם לא.

אסי מסינג: שני הגופים שרשאים לבקש, כפי שציינתי קודם, וזה בחוק כפי שהוא כבר קיים הם רשות השידור והכנסת.

אסי מסינג: כלומר הם אינם מחויבים לעלות למערך.

אסי מסינג: יש לזכור שהמערך האנלוגי צפוי להיסגר תוך 18 חודשים מהמועד שדיברנו עליו קודם, 1 באוגוסט 2009.

אסי מסינג: העניין הזה מתייחס לזה בסעיף 51 לחוק.

אסי מסינג: הסעיפים הבאים מתייחסים לאופן המימון- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני אופן המימון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מדבר עכשיו על רישיונות או על DTT?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי.

אסי מסינג: אנחנו מדברים כרגע על הפצה של בעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה באמצעות ה- DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרגע אני יודעת שב- DTTיש מקום מוגבל, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו יש X ערוצים שיכולים להיכנס, ואתה אומר שהערוצים הייעודיים הערביים יכולים לבקש להצטרף- -

אופיר אקוניס: ערוץ אחד.

אופיר אקוניס: זה "בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית".

דנה נויפלד: יש אחד כזה.

אסי מסינג: שיהיה.

אסי מסינג: אם יהיה.

אופיר אקוניס: אם יהיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשוב להגיד שהוא עדיין איננו, ואנחנו בערך מדברים על - - - לא משנה.

אופיר אקוניס: ניצן הייתה הודעה בישיבה הקודמת הקודמת בעניין הערוץ הערבי, אתה רוצה לחזור עליה?

יפה ויגודסקי: אבל הוא חזר בו, הוא תיקן.

אופיר אקוניס: אני לא שמעתי תיקון.

ניצן חן: מדובר על ביצה שנולדה לא בערוץ אלמותי שעד סוף החודש הזה יצא המכרז הכפוף לוועדת הכלכלה שצריכה לאשר לנו.

ניצן חן: אנחנו מדברים על מספר שבועות- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, הערוץ הזה היה פעם, זה לא משהו חדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היה מכרז, והוא לא יצא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת רק שאלה אחת:

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם העובדה שאתם מדברים עכשיו עליו אומרת שאני לא אכניס ערוץ חשוב ציבורי אחר לתוך ה- DTT?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאתם אומרים?

נגה רובינשטיין: - - - הערוץ האחר שעוד לא נכנס לא נובעת מהעובדה שהערוץ הערבי נכנס פנימה.

נגה רובינשטיין: חוק הרשות השנייה קובע מלכתחילה הסדר שונה לעניין הערוץ הערבי הייעודי, שלפיו שנתיים הוא משודר באופן פתוח- -

מרינה סולודקין: אנחנו לא מקבלים את ההסדר הזה.

אופיר אקוניס: רק רגע, חברת הכנסת סולודקין.

אופיר אקוניס: את הבאה בתור לדבר.

נגה רובינשטיין: אני מבינה שההסברים שלי עוד לא מתקבלים, אבל אני רק אגיד מה ההסברים.

נגה רובינשטיין: הסדר שאני מדברת עליו הוא הסדר שכבר נמצא בחוק זה כמה שנים- -

מרינה סולודקין: לעג למיליונים, זה ההסדרים שלכם.

מרינה סולודקין: נגה רובינשטיין: - - - לעניין הערוץ הערבי.

מרינה סולודקין: לעג למיליון איש.

נגה רובינשטיין: אני אנסה להסביר את הדברים: ההסדר שנמצא היום לגבי הערוצים הייעודיים, הערוץ שמשדר בשפה הרוסית וערוץ המוסיקה הוא ההסדר שונה.

נגה רובינשטיין: מלכתחילה המכרז שלהם היה על כך שהם משודרים במסגרת חבילת הבסיס בתוך הטלוויזיה הרב-ערוצית.

נגה רובינשטיין: הסדר ה- DTT

נגה רובינשטיין: מעולם לא כלל אותם, ולכן לא הייתה כאן- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסדר ה- DTT מעולם לא היה, ולכן מה שאת אומרת הוא לא רלוונטי.

אופיר אקוניס: ההסדר היה, ואפשר לשנות אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, זה ממש לא רלוונטי מה שאתם אומרים- -

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ', אין כאן תורה למשה מסיני.

אופיר אקוניס: אני הבעתי את עמדתי ואמרתי שלדעתי, הוא צריך להיות ערוץ 9.

אופיר אקוניס: גם את רוצה לבוא ולומר את זה?

אופיר אקוניס: תגידי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, למען הגילוי הנאות, אני לא מדברת על ערוץ 9.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי מניות בערוץ 9, ולכן אני לא יכולה לטפל בערוץ 9.

אופיר אקוניס: יפה, גילוי נאות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גם לא שאלתי עכשיו- -

אופיר אקוניס: לי אין מניות בערוץ 9, ואני תומך בהכנסתו ל- DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כרגע לא מדברת - -

אופיר אקוניס: אולי באמת כדאי שתפסיקי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על ערוץ 9.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על ערוץ 23, למשל.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, מה קורה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותי מעניין מה קורה עם הטלוויזיה החינוכית.

אופיר אקוניס: אה, את מדברת על ערוץ 23.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, אני רוצה לדעת מה קורה עם הטלוויזיה החינוכית.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: הבהירה את עמדתה, היא מדברת על ערוץ 23.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נא לרשום שדיברתי על ערוץ 23.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את רוצה להעיר הערה בעניין הזה?

אתי בנדלר: לא.

אופיר אקוניס: רשמנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על ערוץ 9 תדבר מרינה.

אופיר אקוניס: מר מסינג, אתה רוצה לומר משהו לפני כן?

אסי מסינג: אני עוד לא השלמתי את ההצגה לעניין המימון.

אופיר אקוניס: תחזור להסבר, ואחר כך נפתח דיון.

אופיר אקוניס: הודעתי בתחילת הישיבה שייפתח דיון בפסקה 29.

אופיר אקוניס: תיארתי שלא נעבור במהירות על הסעיף הזה.

אסי מסינג: ההרחבה של המערכת או שדרוג שלה המתכונת תימשך לפי המתכונת הקיימת בחוק.

אסי מסינג: דהיינו, מי שיממן את זה, זה בעלי הזיכיונות באמצעות האפשרות לקזז תמלוגים לפי סעיף 53.

אסי מסינג: לגבי עלויות ההקמה של הערוצים הנוספים שעליהם דיברנו כרגע, דהיינו גם בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה וגם בעל ערוץ בשפה הערבית – המימון של התוספת הכרוכה בהקמה של אותה מערכת תתחלק באופן שווה בין כל הגופים שמשתמשים במערכת.

מנשה סמירה: זה נשמע הגיוני?

אסי מסינג: - - ויש כאן מנגנון שמתייחס לשאלה האם יש ויכוח אם העלות מתייחסת לסעיף הקודם או לסעיף החדש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, פנה אליך מנכ"ל הכנסת בבקשה להימנע בינתיים מדיון בנושא של עלויות ההקמה הנוספות בשל הצטרפות גופי שידור נוספים למערך ה- DTT

אתי בנדלר: מאחר שהנושא לא הובא לידיעתה של הכנסת, שעומדים להטיל עליה עלויות נוספות.

אתי בנדלר: אנחנו למדנו את זה רק מקריאת ההצעה- -

נחמן שי: גם הכנסת תצטרף לערוץ- - -

אופיר אקוניס: כן.

אתי בנדלר: למדנו את זה רק מקריאת הצעת החוק.

אתי בנדלר: מחר אמור להתקיים דיון אצל המנכ"ל בנושא הזה, והכנסת תגבש את עמדתה ותביא אותה בפני הוועדה לאחר קיום אותו דיון.

אופיר אקוניס: הדיון הבא נקבע כבר ליום חמישי ב-9:30 בבוקר.

אתי בנדלר: רק בנושא העלויות.

אופיר אקוניס: הדיון מתקיים בתל-אביב.

נחמן שי: יש הערכה כספית?

אתי בנדלר: אני לא שמעתי הערכות כספיות בשום שלב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לקבל תשובה.

אופיר אקוניס: בסדר, מיד.

אופיר אקוניס: לא נצביע ולא נחוקק את הסעיף הזה ללא תשובות ברורות לכל הצדדים, גם אם זה לא יהיה היום.

דנה נויפלד: אני מבקשת להזכיר לחברי הכנסת שהערוצים שעולים על ה- DTT נקבעו בחוק כבר לפני שנה וחצי.

דנה נויפלד: זה לא נושא חדש שנדון עכשיו לראשונה, אלא זה נושא שהכנסת כבר נתנה דעתה בעניין הזה והכריע בו- -

אופיר אקוניס: הכנסת הקודמת.

דנה נויפלד: נכון.

מרינה סולודקין: ולא הסכמנו.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: גם הכנסת הזאת, חברת הכנסת סולודקין, סוברנית להחליט על שינויים.

דנה נויפלד: אני רק נותנת תשובה לגבי ערוץ 23.

דנה נויפלד: גם לגבי ערוץ 23, ערוץ 9 וערוץ 24 זאת אותה תשובה בדיוק.

דנה נויפלד: כל הערוצים האלה נדונו כבר, והוכרע בעניינם שהם לא יעלו על ה- DTT.

דנה נויפלד: הערוצים האחרים אופיינו בכך שמדובר בערוצים ציבוריים, שאמורים להיות פתוחים לציבור ממילא, ולכן הם יעלו על ה- DTT שמאפשר לקלוט את אותם ערוצים פתוחים ממילא לציבור.

נחמן שי: באלו ערוצים מדובר?

דנה נויפלד: 1, 33, 99, 2 ו-10.

דנה נויפלד: לזה אנחנו מוסיפים את בעלי הרישיון ואת הערוץ הערבי, שכמו שאמרנו יש לו מאפיינים מיוחדים- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה את מכניסה שני ערוצים ערביים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך 33- -

אופיר אקוניס: לא, לא.

אתי בנדלר: 33 נמצא כך או כך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת, הוא נמצא כך או כך?

אופיר אקוניס: זה נכון, זה בחוק כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה.

אופיר אקוניס: אני אומר לך ואמרתי את זה כבר: לערוץ 33 אין שום חשיבות, צריך לסגור אותו ולחסוך את הכסף הזה ולהעביר אותו ליצירה בערוץ הראשון, להפקות תוכנית או לתוכניות- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מסכימה איתך.

אופיר אקוניס: - - אנחנו בוודאי נעלה את זה לדיון פה.

אופיר אקוניס: אני מצטער אם אני פוגע במי שייסד את הערוץ הזה, יש לו אחוז צפייה שנושק לאפס במשך רוב שעות היום, הוא מיותר.

אופיר אקוניס: ההכנסה של הערוץ הערבי הייעודי החדש בוודאי מייתר את שעות השידור של הערבית המחויב על-פי חוק רשות השידור.

אופיר אקוניס: את זה אנחנו צריכים לפתור כי בחוק רשות השידור הרשות מחויבת לשדר מספר מסוים של שעות- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני צדקתי שמדובר על שני ערוצים ערביים.

אופיר אקוניס: נכון.

תומר קרני: - - - בערבית זה נעשה בערוץ 33.

אופיר אקוניס: אמרתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שצדקתי, אדוני היושב ראש, כשדיברתי על כך שמתכוונים להיות שם שני ערוצים בערבית.

אופיר אקוניס: אני אמרתי שאני חושב שצריך להוציא אותו מה- DTT- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון- -

אופיר אקוניס: סליחה, אני הודעתי, זה לא החלטתי, אני לא היושב ראש ולא המנכ"ל של רשות השידור.

אופיר אקוניס: טוב תעשה רשות השידור אם פשוט תסגור אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, עוד הערה אחת קטנה כי כבר קיבלתי בעצם תשובה שצדקתי: אני מבקשת שאף על פי שמדובר על ערוץ 24-23, ולא רוצה להגיד את הערוץ השלישי- -

אופיר אקוניס: אל תגידי.

אופיר אקוניס: את הבהרת, וקיבלנו את עמדתך, אז תפסיקי עם הערוץ הנוסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 23 כן מדבר בנושא הזה.

אופיר אקוניס: 23, כן.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת סולודקין.

מרינה סולודקין: את התחלת מגילוי נאות; אני עבדתי ב-BBS וב-Head Moskva, ואני לא מכניסה אותם לחבילת חינם.

מרינה סולודקין: שנית, הסתייגות שאני מאוד מבקשת להכניס זה להוסיף את ערוץ 9 לחבילה הדיגיטלית.

מרינה סולודקין: לפני 10 שנים כשמר נתניהו היה ראש הממשלה בפעם הראשונה ולימור לבנת הייתה שרת התקשורת הבאנו רעיון שיהיו שני ערוצים: ערוץ ערבי וערוץ רוסי.

מרינה סולודקין: כשאני מדברת על הערוץ הרוסי אני גם מדברת על ערוץ ערבי ולא במקומו.

מרינה סולודקין: זה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: אם אנחנו מדינה יהודית דמוקרטית ורב תרבותית אז תכניסו ואל תעשו שטויות שאתם עושים.

מרינה סולודקין: לא צריכים לשכוח – זה שטח של מיליון איש.

מרינה סולודקין: אני לא חברה בוועדה, אני הגעתי מכיוון שבכנסת הקודמת היינו במאבק; ראינו את כל האינטרסנטים שרק כסף רוסי מעניין אותם, אבל הם לא מכניסים שום דבר חשוב לתוכניות ולשידורים שלהם, וציבור גדול – גם רוסי וגם ערבי – יושב וחושב שיש כאן אנשים שיכולים לשקול מה חשוב ומה פחות חשוב.

מרינה סולודקין: בגלל זה אני מאוד מבקשת.

אופיר אקוניס: אני הודעתי לפני חודש שאני תומך בהכנסת ערוץ 9 ל- DTT.

אופיר אקוניס: הודעתי את זה גם פה וגם במקומות אחרים.

אופיר אקוניס: לכן לא בטוח שנצטרך הסתייגות בכלל, אלא פשוט נקיים אמירה אחרת בתוך הסעיפים.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

אתי בנדלר: הסתייגות היא הצעה שמעלה אחד מחברי הכנסת במהלך הדיונים, דנים בה, מצביעים עליה, והיא לא התקבלה, ומשכך היא הופכת להסתייגות.

אתי בנדלר: אבל כרגע את מציעה לתקן את החוק.

אתי בנדלר: ייתכן שאחרי דיון תיערך הצבעה, וההצעה תתקבל.

אתי בנדלר: אז אולי הממשלה תגיש הסתייגות על כך, וזה ייהפך לחלק מהנוסח שהוועדה מכינה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנא סוויד, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחר כך יורם שווגר.

חנא סוייד: אם כולם פותחים בגילוי נאות לי אין שום מניות ולא עבדתי ולא הייתי ואין לי כל קשר עם אף ערוץ.

חנא סוייד: אני רק רוצה, אדוני היושב ראש, לפתח בעזרתך כלים איך לבחור ואיך לקבוע אלו ערוצים להכניס ל- DTT.

חנא סוייד: אני מסתכל ואני רואה שכל קומבינציה אפשרית בין ערוץ קיים לבין הכללה ב- DTT היא קיימת.

חנא סוייד: נתחיל מ"לא קיים ולא כלול" – נגיד, ערוץ באורדו או באמזיגית לא קיים, אז הוא לא כלול; ערוץ בעברית, למשל ערוץ 2 הוא קיים והוא נכלל.

חנא סוייד: יש ערוץ שהוא קיים ולא נכלל, כמו הערוץ הרוסי, ויש ערוץ שהוא לא קיים, אבל הוא נכלל.

חנא סוייד: עם כל הקומבינציות האלה תציעו כלים כך שאפשר יהיה לקבוע אלו ערוצים מכניסים לכאן, כי השאלה היא באמת מה התבחינים.

דנה נויפלד: יש הבחנה.

מרינה סולודקין: שכל ישר זה לא מספיק?

חנא סוייד: אני רוצה להגיע לשכל ישר- -

אופיר אקוניס: לא מדובר על ערוץ ערבי או ערוץ רוסי, מדובר על ערוצים ישראליים המשדרים בשפה הערבית או בשפה הרוסית- -

מרינה סולודקין: גם וגם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערה יפה מאוד.

אופיר אקוניס: זאת ההגדרה הנכונה.

אופיר אקוניס: זה כמו חוק ערוץ 10 – הוא לא מדבר על ערוץ 10, אלא על הארכת הזיכיון של חברת ישראל 10.

אופיר אקוניס: צריך להיות מאוד מדויקים פה בדיונים האלה.

דנה נויפלד: אתה צןדק, זה מדויק.

חנין זועבי: זה מדויק וגם מסוכן מה שאתה אומר.

חנא סוייד: הכי מעניינים הם ערוצים שלא קיימים אבל נכללים.

חנא סוייד: אני לא יודע בשביל מה לעשות את זה – בשביל ההרגשה הטובה?

חנא סוייד: אני לא מתנגד לזה.

חנא סוייד: אני רואה חשיבות להדגיש, ואני לא יודע אם זה ההקשר הנכון, הזמן הנכון ואם זה החוק הנכון להגיד, שללא יוצא מן הכלל כל הערוצים הקיימים, לרבות הערוץ הערבי שלא קיים, אבל כל הערוצים האחרים – גם הציבוריים – לא נותנים ייצוג הולם ומנה הוגנת לפי השכל הישר לגבי האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: כל הערוצים ללא יוצא מן הכלל עושים צחוק מהשידורים בשפה הערבית; עד כדי כך שאנשים אינטלקטואלים ואנשים חושבים, אפילו אנשי תקשורת ערבים כבר לא אכפת להם.

חנא סוייד: הם חושבים שכל העניין הזה הוא משחק מכור, עושים מניפולציות מעניין השידורים בערבית.

חנא סוייד: אני לא יודע אם זה יועיל או לא יועיל שאני מעלה את הצעקה הזאת, אבל לדעתי, האמונים על השידורים האלה צריכים להתבייש מכך ששידורים בשפה הערבית הם כמעט חוץ-טריטוריאליים- -

אופיר אקוניס: אתה מדבר על השידורים שנמצאים בערוצים 2 ו-10 ביום שישי בצהריים?

חנא סוייד: על כל השידורים.

חנא סוייד: ערוץ 2 מחויב לשדר- -

אופיר אקוניס: הוא משדר, אם אינני טועה.

חנא סוייד: תשאל אותם מה אחוז הצפייה, מה הרייטינג- -

חנין זועבי: לא, לא- - -

אופיר אקוניס: לא מקיימים?

אופיר אקוניס: כל יום שישי בצהריים יש תוכניות בערבית.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, בוא לא נעשה מזה צחוק- -

אופיר אקוניס: אני ממש לא עושה צחוק.

חנא סוייד: אני אומר לך, זה צחוק מה שעושים.

חנא סוייד: בכלל לא צופים, לא מעניין, עם כל הכבוד לאנשים שעושים את זה, אבל אין לזה שום רייטינג, תופסים זמן שהוא מת לחלוטין- -

אופיר אקוניס: אבל לעומת הערוץ הישראלי בשפה הרוסית שאיננו נכלל פה, הערוץ הישראלי בשפה הערבית כבר נכלל פה וגם - - -

חנא סוייד: מכיוון שהוא לא קיים.

חנין זועבי: אבל הוא התקיים.

אופיר אקוניס: מר חן, אתה רוצה לחזור על הודעתך מהישיבה הקודמת בעניין הערוץ בשפה הערבית?

ניצן חן: חבר הכנסת סוויד, אני מעריך אותך.

ניצן חן: אמרת משפט שמחייב תגובה, ולא הכול זה פוליטיקה.

ניצן חן: יש בעיניי מחדל שלטוני רצוף בעובדה ש-1.2 מיליון אזרחים במדינת ישראל לא קיבלו כלי ביטוי דוגמת ערוץ טלוויזיה.

ניצן חן: זה נכון שמועצת הכבלים והלוויין לא הצליחה להרים את הערוץ הזה, בין השאר משום שבקהילה הערבית-ישראלית לא הרימו את הכפפה ולא היו אנשי עסקים שהיו מוכנים להשקיע את הכסף בשביל להרים את הערוץ הזה.

ניצן חן: לא בכול מנהלי הערוצים אשמים, אלא גם נציגי המגזר, פרנסי המגזר – אתה תבחר את המילה הנכונה- -

חנא סוייד: ההערה האחרונה שלי מתייחסת לערוצים שמחויבים, על-פי חוק - -

אופיר אקוניס: אבל דיברנו - -

ניצן חן: אנחנו מדברים גם על ערוץ שחשיבותו בעצם שחרורו בתוך מדינת ישראל ומול המרחב הלווייני במזרח התיכון.

ניצן חן: יש פה קונצנזוס, לא משנה מאיזו מפלגה, שהערוץ הזה חייב להיות בתוך הפסיפס הרב-ערוצי.

ניצן חן: הגענו לישורת האחרונה, וכבר הגענו כבר לסיטואציה שערוץ ערבי מסחרי – לא ערוץ מטעם השב"כ, משרד החוץ ולא המוסד – ייכנס לטלוויזיה הרב-ערוצית, והגענו לישורת האחרונה, אז עכשיו לעשות את התגרנות הפוליטית – זה תמורת זה?

ניצן חן: לא.

ניצן חן: אני מעריך שבתוך פרק זמן מאוד קצר באישור ועדת הכלכלה הערוץ הזה יקרום עור וגידים.

חנא סוייד: אני תומך.

חנא סוייד: למה הבנת ממני משהו אחר?

אופיר אקוניס: האמת היא שאני הבנתי שאתה מדבר על הערוצים הקיימים – 2 ו-10 שאינם משדרים זמן מספיק לטעמך או גם תכנים לא מספיקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התכנים לא קשורים אליהם, התכנים קשורים לאוכלוסייה- -

אופיר אקוניס: לא בכדי שאלתי אותך על השידורים ביום שישי בצהריים.

אופיר אקוניס: שאלתי אותך באמת האם הם לא נותנים מענה, ואתה אמרת לי, שהם לא נותנים מענה- -

חנא סוייד: לא.

אופיר אקוניס: זה הכול, תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו אולי נשמע חלק מהזכיינים.

חנין זועבי: ענית על השאלה.

חנין זועבי: אמרת, יום שישי בצהריים, אז גם ענית על השאלה.

אופיר אקוניס: בסדר, גם אני מבין דבר או שניים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יורם שווגר, בבקשה.

יורם יורם שווגר: אני יושב ראש הערוץ הקהילתי, 98, נמצא ליד 99.

יורם יורם שווגר: אני רואה פה פירמידה הפוכה: הקימו את ה- DTTשה

יורם יורם שווגר: מטרה שלו היא לקדם את הטלוויזיה הציבורית, ושכחו לדון בערוץ האמיתי היחידי שהוא הטלוויזיה של הציבור באמת.

יורם יורם שווגר: לא סתם אנחנו בערוץ 98 בממיר ליד ערוץ 99.

יורם יורם שווגר: כל מי שנגע בעניין אמר שזה בלוק הדמוקרטיה – ערוץ 99 הוא ערוץ הכנסת, וערוץ 98 זה הטלוויזיה הקהילתית.

יורם יורם שווגר: לכן זה בלוק הדמוקרטיה.

יורם יורם שווגר: ערוץ 99 מביא את דבר הכנסת, המחוקקים, ואנחנו מביאים את דבר העם.

יורם יורם שווגר: נכון, אין לנו יח"צנים, אין לנו לוביסטים, ואין לנו הרבה כסף – אנחנו חיים בצמצום מהסדר שנעשה עם המועצה לכבלים, ואני שמח על כך.

יורם יורם שווגר: אבל אני רוצה להזכיר שיש לנו 150 גופים מכל הארץ – 1,500 פעילים שעושים טלוויזיה אמיתית ברוסית, באמהרית, בפרסית, גמלאים, ילדים, נוער.

יורם יורם שווגר: יש לנו מגזין של אילת, של ירושלים, של תל-אביב, של שדרות ושל תנועת המושבים- -

חנא סוייד: ערבית יש?

יורם שווגר: ערבית אנחנו מנסים כל הזמן להכניס.

יורם שווגר: לפעמים זה בא, לפעמים זה יורד.

יורם שווגר: אנחנו מרכזים את הערוץ, לא משלמים עבורו.

יורם שווגר: למי שלא יודע, אצלנו משודרות היום החדשות המקומיות שמופקות על-ידי רשות השידור.

אופיר אקוניס: כל ההפעלה וההסדרה אושרה פה לפני 4 חודשים.

יורם שווגר: נכון.

יורם שווגר: עד היום דברנו לא נשמע כי אין לנו היכולת להגיע לפה.

יורם שווגר: עשינו מאמץ והגענו.

יורם שווגר: בחדרי חדרים גם מנשה וגם ניצן אומרים לנו שאנחנו צריכים להיות ב- DTT בחבילה הקטנה, כי אתם הערוץ הציבורי האמיתי, אבל אי אפשר לצעוק את זה בקול רם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיגיד את זה פה.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: תודה, הבנתי.

אופיר אקוניס: ולכן הצעתך, אם הבנתי נכון היא להוסיף את ערוץ 98 ל- DTT.

מנשה סמירה: יורם הוא קברניט באל-על, ובקוקפיט היטשטשתי שם.

אופיר אקוניס: האוויר למעלה דליל.

אופיר אקוניס: ככל שאתה עולה הוא נעשה יותר דליל.

יורם שווגר: אני רוצה לסכם ולומר שלא יכול להיות שבחבילת ה- DTT ערוץ 98 לא יהיה.

יורם שווגר: לא יכול להיות, זאת פירמידה הפוכה: לא יכול להיות שערוצים מסחריים יהיו שם, וערוץ ציבורי שאין לו הכנסות, והוא מביא את דבר הציבור – לא יהיה בחבילה הצרה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת נחמן שי – לא נמצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת רוברט טיבייב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נחמן שי פה.

אופיר אקוניס: אז אחר כך.

רוברט טיבייב: אני ממש אקצר.

רוברט טיבייב: אין לי מניות בשום ערוץ- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר'ה, אין לי שם 50%, תירגעו.

רוברט טיבייב: אין לי מניות בשום ערוץ, אבל יש מניה מהציבור, והציבור דורש ממני להכניס את ערוץ 9 ל- DTT, ובוודאי אני סמוך ובטוח שגם הערוץ הערבי צריך להיכלל בדבר הזה ויש לקדם את זה.

רוברט טיבייב: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: אני רוצה לשאול כמה שאלות: מה המגבלה של ה- DTT?

נחמן שי: כמה אפשר להכיל כרגע ב- DTT, שישה?

דודי קופל: היום שישה.

נחמן שי: זה סופי, זה מוחלט?

נחמן שי: במה זה מותנה?

מנשה סמירה: אני אהיה ברשות דיבור עוד מעט.

מנשה סמירה: רציתי לתת סקירה קצרה כי יש כאן כמה נתונים שצריך לתת מכיוון שרצו כאן כל מיני דברים.

נחמן שי: בלי אינפורמציה בסיסית קשה לדעת האם יש מגבלה של שישה או יותר.

נחמן שי: אני מבין את ההיבט המסחרי של זה שעדיין לא בא לידי ביטוי, וגם הוא משמעותי.

נחמן שי: אם אני מבין יש לרשות השידור שני ערוצים כרגע: 1, 33.

נחמן שי: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת אקוניס, כי אני חושב שלערוץ 33 אין מקום.

נחמן שי: הוא ערוץ לא מוגדר, לא מזוהה; אפשר לחזור להיסטוריה הארוכה שלו שלא כל אחד מהנוכחים בחדר יודע מהי, אבל היא מתחילה בערך לפני 15 שנה, לערוץ שנועד להיות בשפה הערבית.

נחמן שי: מאז הערבים עשו מאמצים גדולים ללמוד עברית, בעיקר ללמוד שירה עברית, אמנים עבריים וכן הלאה.

נחמן שי: התהליך לא הצליח, והם ממשיכים לדבר ערבית.

אופיר אקוניס: אפילו הייתה תקופה שאמרו שהוא יהיה "ערוץ המזרח התיכון".

נחמן שי: זאת הייתה הצעה אחרת.

נחמן שי: אני הייתי שותף לניסיון הנפל הזה.

נחמן שי: זה היה ערוץ 34.

אתי בנדלר: יש הטוענים, חבר הכנסת שי, שהוא הוקצה מלכתחילה כדי לשדר את שידורי הכנסת.

אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שבמשך כמה שנים שידרנו בו את שידורי הכנסת.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: שכחתי גם את זה.

נחמן שי: אז חיברו אותו, וכשהכנסת הפסיקה, עברו לשירה עברית.

נחמן שי: הייתה פה התעקשות יתרה של הציבור הערבי לא ללמוד את כל השירה- -

אופיר אקוניס: כלומר, גם אתה מציע כמוני לגרוע כמוני את ערוץ 33?

נחמן שי: אני שותף לזה.

נחמן שי: גם אין סיבה שערוץ 1 יקבל שניים.

נחמן שי: אם הוא יתרכז בערוץ 1 תרתי משמע, וישפר אותו, אנחנו מקבלים, לדעתי, תרומה אמיתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או שיחליט – או ערוץ 1 או ערוץ 33.

אופיר אקוניס: ברור שהוא יחליט.

אופיר אקוניס: ההחלטה ברורה.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

נחמן שי: עכשיו השאלה היא מי ייכנס, אם זה אפשרי, ואני גם רוצה להבין למה הטלוויזיה החינוכית – ערוץ 23 – לא קיימת פה, כשלדעתי, אם כבר רוצים לגוון את השידור הציבורי, ואכן צריך להיות גיוון בשידור הציבורי, גם ערוץ 23 צריך להיכנס גם כן, אולי במקום ערוץ 33.

נחמן שי: אז נעמוד בפני הדילמה של ערוץ ערבי וערוץ רוסי.

נחמן שי: לדעתי, לערוץ ערבי יש חשיבות עליונה- -

חנין זועבי: אבל למה יש דילמה?

אופיר אקוניס: אין בכלל דילמה, זה בחוק.

אופיר אקוניס: אין ויכוח.

אופיר אקוניס: אתם לא צריכים להגיד כמוני או כמו חברי כנסת אחרים שמציעים להכניס את הערוץ – פה דווקא מדובר מלכתחילה על הכנסתו, פה אין ויכוח.

אופיר אקוניס: נהפוך הוא, כרגע השאלה היא למה הוא לא הוקם, למה הוא לא באוויר, ולא למה הוא לא ב- DTT.

אופיר אקוניס: הוא ב- DTT כאשר יוקם.

אופיר אקוניס: פה הדיסוננס.

נחמן שי: אני שותף מלא לדברים שנאמרו פה.

נחמן שי: מדינת ישראל איבדה את הציבור הערבי בשידורי הטלוויזיה שלה.

נחמן שי: אני גם מודע לעקיפת החוק בערוץ 2 בשעתו.

נחמן שי: אני מודה בעוונותיי שאפילו הייתי שותף לזה.

נחמן שי: חיפשנו כל מיני דרכים עקלקלות כדי לא לעמוד בדרישות של החוק, והגענו לשידור בצהריים- -

אופיר אקוניס: כמה שעות בשבוע?

חנין זועבי: 5% תוכניות.

חנין זועבי: לא תוכניות בערבית, גם תוכניות שקודמות לתוכניות בערבית.

חנא סוייד: בערבית זה כחצי שעה.

אופיר אקוניס: חצי שעה בשבוע?

יפה ויגודסקי: חצי שעה בשבוע בערוץ 2 הוא של החינוכית, דרך אגב.

אופיר אקוניס: לא, מהדורת החדשות היא של חברת החדשות.

יפה ויגודסקי: לא, אני מדברת על התוכנית ביום שישי בצהריים.

יפה ויגודסקי: היא של החינוכית.

יפה ויגודסקי: בערוץ הראשון ביום שישי בבוקר זה גם של החינוכית.

אופיר אקוניס: תודה.

נחמן שי: ברור לי שהאוכלוסייה הדוברת ערבית במדינת ישראל לא מיוצגת, וההדרה שלה היא מעשה חמור.

נחמן שי: היו לי שיחות עם ניצן חן בהקשר הזה, וצריך להבטיח שהערוץ הזה יופץ במרחבי המזרח התיכון – שם אנחנו נמצאים בנחיתות מספרית עצומה: לעומת מאות ערוצים דוברי ערבית ואנגלית אין שום שידור מישראל.

נחמן שי: אני לא מציעה להפוך עכשיו לתעמולה, אבל אם אין שידור אחד- -

אופיר אקוניס: למה לא? יש תעמולה נגדית, אז יכולה להיות גם תעמולה ישראלית.

חנין זועבי: אנחנו לא מדברים על תעמולה.

חנין זועבי: הם מדברים על תעמולה שנבין אנחנו, ואז נהיה נגד הערוץ.

חנין זועבי: מיד אנחנו נהפוך נגד הערוץ הערבי- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה את רוצה שיהיה בערוץ הזה?

חנין זועבי: זה לא ערוץ ציוני בשפה הערבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

אופיר אקוניס: סליחה, את טועה, חברת הכנסת זועבי, זה ערוץ ישראלי בשפה הערבית.

אופיר אקוניס: שלא יהיו פה אי הבנות.

אופיר אקוניס: האם אני טועה, ניצן?

ניצן חן: בלי להיכנס לוויכוח הפוליטי, מדובר בערוץ שהמדינה היא לא- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את גרה בישראל, את מבינה או לא?

חנין זועבי: אני חושבת שאת לא מבינה מה זה אוכלוסייה ערבית - - - את זה את צריכה ללמוד.

אופיר אקוניס: אנחנו לא בוויכוח עכשיו על העניין הזה.

אופיר אקוניס: אני חוזר לחוק התקשורת: ערוץ ייעודי בשפה העברית.

אופיר אקוניס: תודה.

חנין זועבי: זה השם שלו.

ניצן חן: יש לו מחויבויות ציבוריות, ומצד שני הוא ערוץ מסחרי פתוח שהמדינה לא קובעת את הליין-אפ שלה.

נחמן שי: לא הצעתי שהמדינה תשדר אותו ותפיק אותו, אלא הצעתי שהוא ייעשה על ידי מפיקים פרטיים בבעלות פרטית, אבל יחד עם זאת צריך לתת לו תהודה אזורית.

נחמן שי: זאת אומרת, גם תושבים ערבים שגרים ביהודה ושומרון וגם אלה שגרים במרחב של המזרח התיכון יוכלו לקלוט שידור שבא מתחומי מדינת ישראל, ולאף אחד אין מנדט להכתיב להם מה לשדר.

נחמן שי: הם ישדרו את מה שישדרו על פי הכללים של הזיכיון שהם יקבלו.

נחמן שי: לכן דיברתי על הרחבת המנדט שלהם, ואולי אפילו לחייב אותם שישדרו באמצעות לוויין למזרח התיכון.

נחמן שי: בכל אופן, לדעתי, צריך להבטיח שהערוץ הערבי ישדר בחבילה הזאת.

נחמן שי: עכשיו באה השאלה לגבי הערוץ הרוסי שגם בו אנחנו מעוניינים, וגם הוא חשוב; גם הוא מדבר לפלח מאוד חשוב באוכלוסייה הישראלית, אם כי כאן כבר דברים זורמים, ובעוד 15-10 שנה זה יתייתר באופן טבעי כי האוכלוסייה תשתנה, והם כבר לא יהיו זקוקים כל כך לערוץ בשפה הרוסית, אבל כרגע הצורך הזה בוודאי קיים.

נחמן שי: זה יחייב אותנו לשבעה ערוצים, לא לשישה.

אופיר אקוניס: מבחינה טכנית נוכל להתגבר על המכשלה הזאת למרות אמירתו של מר סמירה שזה שישה, לדעתי, התגברנו על מגבלות טכניות חמורות יותר בעניינים אחרים.

נחמן שי: ואז נוגעים בשני המגזרים וגם נותנים ביטוי לטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: אני רוצה להבטיח עוד דבר אחד, שאם ערוץ 23 ייכנס בסופו של דבר הוא צריך לסיים את הרומן ארוך הימים שלו עם ערוץ 1, לוותר על שעות השידור שהוא משדר בהן- -

קריאה: בערוץ 2.

נחמן שי: בערוץ 1.

נחמן שי: אולי גם בעוד ערוצים, אבל בערוץ 1 בוודאות יתפנה הבוקר או אחר-הצהריים המוקדמים, והם יוכלו לשדר את מה שהם רוצים.

אופיר אקוניס: מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כרמל שאמה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: ערוץ בשפה הרוסית מחויב בטח בתוך החבילה הדיגיטלית הצרה כי זה קהל היעד שייהנה מהממיר הדיגיטלי.

כרמל שאמה-הכהן: יש גם משמעות לערוץ עם תכנים כפי שהוא ועם קווים ציוניים יהודיים כפי שהם משתקפים בערוץ הרוסי, ויש לתמוך בכך.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני רואה שאנחנו בקונצנזוס די רחב בעניין הזה, והוא מתגבר והולך.

אופיר אקוניס: דב אברמוביץ', היועץ המשפטי של ערוץ 9, בבקשה.

דב אברמוביץ': אני רוצה להניח בפני הוועדה בצורה מסודרת, אבל בקצרה, את הנימוקים להכללת ערוץ 9 בחבילה הדיגיטלית.

דב אברמוביץ': ערוץ 9 הוא ערוץ בידור כללי, הוא לא ערוץ נישה.

דב אברמוביץ': ערוצים מהסוג הזה, בדרך כלל נהוג לשדרם בפלטפורמה הבסיסית ביותר כך שהם יהיו נגישים לכל האוכלוסייה; הם לא ערוצים שמתאימים לחבילות ערוצי הנישה של השידור הרב-ערוצי.

דב אברמוביץ': שנית, בלי שנכליל את ערוץ 9 בחבילה הדיגיטלית אנחנו מפלים לרעה את הציבור דובר הרוסית מכיוון שכל יתר האוכלוסייה יוכל לצפות בערוצי הבית שלהם – ערוץ 2, 10 או 1 – חינם, ואילו הציבור דובר הרוסית יצטרך לשלם את העלות הגבוהה של המנוי לשידור הרב ערוצי גם אם כל מה שהם רוצים לצפות בו הוא בערוץ הבית שלהם בשפה הרוסית.

דב אברמוביץ': נימוק שלישי: ההקשר של הרפורמה הנוכחית – אנחנו צריכים להיות מודעים לזה, ואני מבקש שנציגי הממשלה לא יטמינו את ראשם בחול – ה- DTT כאן משנה מצב קיים.

דב אברמוביץ': הערוצים הייעודיים, ובפרט ערוץ 9 הוקם כשיש לו ייעוד ציבורי, לתת ביטוי לאוכלוסייה של למעלה ממיליון איש דוברי רוסית ולהוות חלופה ישראלית ציונית לערוצים רוסיים עתירי תקציב שמשודרים מחו"ל.

דב אברמוביץ': לכן גם הוענקו לו כלים מסוימים כדי שהוא יוכל להיות ערוץ חי וקיים וחיוני בשוק מאוד קשה ותחרותי, כשהעיקרי בהם היה היכולת לשדר פרסומת.

דב אברמוביץ': אינני רוצה להיכנס למחלוקת ההיסטורית שהייתה לי עם עורכת הדין בנדלר לפני כשנה מה בדיוק הייתה הכוונה כשחוקקו את החקיקה בעניין הערוצים הייעודיים, אבל כאשר חוקקו את החקיקה בסוף שנות ה-90 בנושא הערוצים הייעודיים, דה פקטו היה מעט מאוד הבדל בין ערוץ שמשודר בשידור הרב ערוצי לבין ערוצי הברודקסט.

דב אברמוביץ': הראיה היא שאפילו ערוצי ברודקסט כמו ערוץ 10 לא שידרו אלא בשידור הרב-ערוצי.

דב אברמוביץ': כך שבעצם נתנו להם את היכולת לפרסם באופן ייחודי בשידור הרב-ערוצי ולהיות נגישים לכל הציבור.

דב אברמוביץ': ה- DTT משנה את המצב הזה.

דב אברמוביץ': הוא בעצם עושה down grading ומפשיט את ערוץ 9 מהמחלצות שניתנו לו כדי להמשיך להתקיים.

דב אברמוביץ': לפי ה- DTT ערוץ 9 יהיה כמו כל ערוץ אחר בשידור הרב-ערוצי שיוכל גם לשדר פרסומת.

דב אברמוביץ': בדרך כזאת הוא לא יוכל לשרוד מבלי שתהיה לו האופציה להמשיך להתקיים כערוץ מתחרה על שוק הפרסומת בברודקסט.

דב אברמוביץ': אנחנו מדברים כאן רק על אופציה כי כמו הערוץ הערבי הוא לא חייב להיות ב- DTT, אבל את האופציה הזאת חייבים לתת לו.

דב אברמוביץ': כל מי שחושב שחשוב שתהיה חלופה ישראלית ציונית לציבור דובר הרוסית בתקשורת האלקטרונית צריך לתמוך בדבר הזה.

דב אברמוביץ': לגבי ההערות שהיו בהתחלה לגבי ההסדר הקיים: קודם כול זה לא מדויק שזאת העתקה של ההסדר הקיים; יש הבדל בין יכולת לשדר ערוץ באופן לא מקודד באמצעות הלוויין לבין כך שהוא ינוסה בפלטפורמה הדיגיטלית.

דב אברמוביץ': יש בכל זאת הבדל כזה.

דב אברמוביץ': שנית, כפי שהיושב ראש אמר, אנחנו כאן כדי לתקן את ההצעה, אנחנו לא כאן כדי לקבל אותה כמו שהיא.

דב אברמוביץ': אקדים ואומר לפני שגורמים אחרים יגידו בעניין הזה שכביכול יש כאן

דב אברמוביץ': פתיחת פתח להכללת ערוצים נוספים ב- DTT – לא צריך לחשוש מזה.

דב אברמוביץ': חבר כנסת סוויד אמר בצדק שכרגע יש סלט שרירותי בחבילת הערוצים שלא משרת את המטרה.

אופיר אקוניס: תכף נשמע את הרציונל שמנשה יציג לנו.

דב אברמוביץ': בוודאי שמנשה יציג את הרציונל בצורה מאוד אפקטיבית וסמכותית, אבל כולנו יודעים שמצב שבו ערוץ ערבי שלא קיים, כן נכלל, וערוץ 33 שיש לו אפס צפייה כן נכלל – הוא לא מצב רצוי.

אופיר אקוניס: ברור כשמש.

אופיר אקוניס: מר אברמוביץ', אתה מיצית את הטיעונים שלך, ונדמה לי שהשכנוע שלך בעניין הזה לא קשה במיוחד.

חנין זועבי: זאת לא הייתה הכוונה של חבר הכנסת סוויד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחר כך הרצל עוזר, מנכ"ל הוט, ואחר כך חברת הכנסת חנין זועבי.

ליה שמטוב: מה איתי?

אופיר אקוניס: גם פה.

אופיר אקוניס: הרשימה היא ארוכה.

ליה שמטוב: אני כבר לא רוצה לחזור על מה שאמרו.

אופיר אקוניס: יקרה כאן דבר מדהים אם תחדשי משהו בנושא ערוץ 9.

אופיר אקוניס: זה יהיה החידוש הגדול.

ליה שמטוב: לא, אני באתי לדבר על הערוץ הערבי.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

חמד עמאר: אני היחידי כאן שצריך להילחם גם בשביל ערוץ 9 וגם בשביל ערוץ בערבית.

חמד עמאר: הוויכוח כאן הולך לכיוון כזה שאנחנו כאילו מתווכחים אם יהיה ערוץ ערבי ולא יהיה ערוץ 9.

חמד עמאר: טכנית לא תהיה בעיה להכניס שני ערוצים.

חמד עמאר: שתי האוכלוסיות זקוקות לעוד ערוץ בחבילה של ה- DTT.

חמד עמאר: אני רוצה לענות לניצן בקשר לערוץ בערבית: אל תהיה כל כך אופטימי.

חמד עמאר: בלתי אפשרי כמעט להתחרות עם הערוצים שנמצאים היום בלוויין.

חמד עמאר: כל בית ערבי רואה את זה.

חמד עמאר: עד שתמצא את איש עסקים שיהיה לו הכסף להשקיע בשביל להרים ערוץ ברמה שמשדרים בלבנון ובמדינות ערב תצטרך לחפש בכל מדינת ישראל, ואני לא מאמין שתמצא.

ניצן חן: ולעשות, צריך?

חמד עמאר: אני לא אופטימי בנושא הזה.

חמד עמאר: זה מאוד קשה.

חמד עמאר: אני רוצה ערוץ ערבי, ולדעתי, חייב להיות ערוץ ערבי.

חמד עמאר: אבל ערוץ ערבי לא צריך להסתמך רק על איש עסקים שיבוא ויתחרה.

חמד עמאר: צריכה להיות לו איזושהי הצעה.

חמד עמאר: אם תפסול את 33 לא יהיו לך שידורים- -

אופיר אקוניס: לא פוסלים, אנחנו פשוט מציעים לעשות הצרכה מסוימת.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני לא תיאמתי עם חבר הכנסת שי.

אופיר אקוניס: לטובת הצרכן שקונה את ה- DTT עדיף שיהיה שם ערוץ אחר, קצת יותר פופולרי ונצפה מאשר ערוץ שלא נצפה לחלוטין.

אופיר אקוניס: בלי להעליב את קברניטי ערוץ 33.

חמד עמאר: אתה תגיע למצב שאין לך שום שידור בערבית במדינת ישראל.

חמד עמאר: קשה מאוד להתחרות- -

אופיר אקוניס: פה הבעיה, נכון.

אתי בנדלר: כיוון שהאוכלוסייה הערבית אינה צופה בערוץ 33 בשידורים בערבית כי היא תופסת את זה כערוץ "מטעם".

אתי בנדלר: אז זה מאוד בעייתי.

אתי בנדלר: לכן רוצים ללכת לערוץ מסחרי.

חמד עמאר: אני רוצה שיקולים שיכולים להביא בחשבון את הצרכים של האוכלוסייה הערבית.

חמד עמאר: עד שנמצא איש עסקים, אני מבטיח לך, נשב בעוד שנה ולא יהיה לנו עוד ערוץ כזה.

חמד עמאר: על הנקודה הזאת אנחנו צריכים לדון כדי לראות איך אנחנו יכולים לתת ערוץ שישדר בערבית לאוכלוסייה הערבית בתוך מדינת ישראל וגם מישהו שיכול להוציא את השידורים שלנו החוצה.

חמד עמאר: לא צריכה להיות שום תחרות וויכוח אם להכניס ערוץ ערבי או את ערוץ 9.

חמד עמאר: גם ערוץ 9 צריך להיות בפנים וגם ערוץ ערבי.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הרצל עוזר, מנכ"ל הוט, בבקשה.

הרצל עוזר: אני יושב פה ומקשיב לדיון שאומר שיש בעצם DTT, מה רע?

הרצל עוזר: בואו נשים עליו את הערוץ הערבי ואת הערוץ הרוסי וניתן מענה לאוכלוסייה גדולה, ובדרך נעזור גם לערוץ שקצת סובל ומדמם.

הרצל עוזר: אנחנו בעידן טכנולוגי מתקדם, ואפשר לשאוף להכניס יותר משישה ערוצים, ולהכניס גם את הערוץ הקהילתי ואת האתיופים שאין שום סיבה להכניס אותם, ומה עם אלה שרואים ערוץ תורכי, ומה עם אלה שרואים כל ערוץ אחר?

הרצל עוזר: מה רע?

הרצל עוזר: אני אגיד לכם מה רע.

הרצל עוזר: אני מייצג את חברת הוט; אנחנו מעסיקים באופן ישיר 6,000 עובדים, 6,000 משפחות שמקבלות משכורת ועוד 2,000 משפחות שמועסקות על-ידי קבלני משנה, אבל זה גם ישיר.

הרצל עוזר: למשל, טכנאים שמתקנים הם עובדי החברה, וטכנאים שמתקינים הם עובדי קבלן.

הרצל עוזר: אני מעריך שיש עוד כ-5,000 משפחות שמתפרנסות באופן עקיף מערוצים שעובדים בשבילנו, יוצרים למיניהם וכדומה.

הרצל עוזר: אם תספרו את הכול יחד זה בערך 13 אלף, ואם תיקחו את YES תגיעו ל-20 אלף משפחות שנמצאות בתעשייה שאני אתאר לכם אותה קצת בקצרה.

הרצל עוזר: אנחנו אחת החברות הגדולות במשק עם מחזור תל-אביב 100, עם מחזור של 3 מיליארד שקל, והרווחים שלנו הם אפס.

הרצל עוזר: בהוט יש גם טלפוניה ואינטרנט, ואני מנתח גם לפי מגזרים, אנחנו נפסיד השנה 55 מיליון שקל.

הרצל עוזר: כל הענף של הטלוויזיה, כמו שאתם יודעים, הוא די מדמם- -

נחמן שי: הכול?

נחמן שי: על 3 מיליארד אתה תפסיד 55 מיליון שקל?

הרצל עוזר: כן.

הרצל עוזר: אני מפסיד כך כבר הרבה זמן.

הרצל עוזר: החובות של הוט לבנקים הם 3.5 מיליארד שקל; החובות של הוט ויס כתעשייה של טלוויזיה רב ערוצית זה 7 מיליארד שקל.

הרצל עוזר: פה נזעקים חדשות לבקרים איך מסייעים לערוץ 10 ולערוץ 2, ושוכחים שיש כאן שתי חברות בסדרי גודל, לא במיליונים, לא בעשרות מיליונים, לא במאות מיליונים, אלא במיליארדים – בעלים שנכנסים ומשקיעים.

הרצל עוזר: יש עכשיו בעלים חדש שנכנס להוט, השקיע 2 מיליארד שקל בעסק הזה, והוא עוד לא יודע על הדיונים בכנסת שמחפשים פה חדשות לבקרים "לתקוע" – סליחה על הביטוי – ולזנב ולהוריד את הרווחיות עוד ועוד- -

אופיר אקוניס: לא, לא, זאת לא הכוונה.

הרצל עוזר: אני מתנצל.

אופיר אקוניס: אין לנו שום כוונה.

אופיר אקוניס: אני ביקרתי אצלכם.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, אני לקוח מרוצה של חברת הוט, ואני לא בניגוד עניינים.

אתי בנדלר: אני עוד מעט אסביר מה זה ניגוד עניינים לשאלתה של חברת הכנסת ברקוביץ'.

אופיר אקוניס: אין לנו שום כוונה לפגוע לא בכם ולא בעובדים ולא בחברות- -

הרצל עוזר: אני מתנצל על הבעיה.

הרצל עוזר: אני יודע שאין כוונה - -

אופיר אקוניס: - - ואם תשאל את המועצה הישראלית לצרכנות אני בישיבה הקודמת הבהרתי בצורה ברורה שאנחנו מאוד בעד העסקים הפרטיים במשק וההצלחה שלו.

אופיר אקוניס: זאת לא הכוונה.

אופיר אקוניס: אמרתי את זה בשם כל חברי הכנסת.

הרצל עוזר: אדוני היושב ראש, אני בטוח שאין כוונה.

הרצל עוזר: אני מציג את המשמעות, אני לא חושב שזאת הכוונה.

אופיר אקוניס: המשמעות, בסדר, זה כבר הבהרת.

הרצל עוזר: אני אזכיר בשוליים שטרום המיזוג של חברות הכבלים, חברת תבל קרסה, ומרחק פסיעה היה שחברות אחרות יקרסו.

הרצל עוזר: גם היום הסיטואציה היא שהתעשייה הזאת מדממת ולא בדיוק מרוויחה.

הרצל עוזר: אני מנהל חברה בחוסר ודאות כמעט יומי.

הרצל עוזר: אנחנו כפופים לרגולציה – משרד התקשורת ומועצת הכבלים והלוויין, הכנסת ומשרד האוצר – וכל בוקר אני פותח את העיתון ורואה איזו גזרה חדשה עומדת לאיים על מעמדנו ועל קיומנו.

הרצל עוזר: שתבינו, יש חבילה צרה, וכבר יש תמימות דעים שאנחנו צריכים לתת חבילה צרה, וכבר יודעים את המחיר שלה אף על פי שלא נעשה שום ניתוח כלכלי בכלל בנושא- -

אופיר אקוניס: אני אסביר לך.

אופיר אקוניס: זאת עמדת משרד הממשלה, ואנחנו לא מקבלים את עמדת הממשלה.

הרצל עוזר: אני שמח.

אתי בנדלר: לא הגיעו עדיין לדיונים בחלק הזה של הצעת החוק ולא היו הצבעות.

אופיר אקוניס: אני אכבס את מילותיי: אנחנו לא מקבלים את הערכות האוצר בנושא נתח שוק הפרסום בזמן הקרוב, ולכן אנחנו הולכים למהלך שאינו עומד בקנה אחד עם עמדת הממשלה בעניין החבילה הצרה והכנסת פרסום בהוט וביס.

הרצל עוזר: אנחנו משקיעים מאות מיליוני שקלים בפיתוח תשתית אינטרנט שתביא את מדינת ישראל לאחד המקומות הראשונים בעולם, אבל אנחנו פותחים את העיתון לפני שבוע וקוראים שהמדינה רוצה לפתח תשתית אינטרנט מהירה במקביל.

הרצל עוזר: אני יכול למנות את הרשימה אף על פי שזה לא המקום, אבל אני רק אגיד שכל שבוע בערך יש משהו אחר שמאיים עלינו בצורה בלתי רגילה.

הרצל עוזר: אני רוצה להסביר מדוע ה- DTTמהווה איום קיומי.

הרצל עוזר: אנחנו נמצאים בסיטואציה שה- DTT שהוא לכאורה רק טלוויזיה דיגיטלית שהתחילה מזה שנועדה לאנשים חסרי יכולת לשלם 200 שקל, והוא מתרחב לאט-לאט לעוד ועוד ערוצים.

הרצל עוזר: אפשר לחבר את ה- DTT לטלוויזיה ולהתחבר לשלל תכנים אין סופי שיש באינטרנט, לקבל את הערוצים שפה מנסים להכניס ואולי עוד חברות תוכן שיוכלו להיכנס בקלות, וזה יהיה סופה של הטלוויזיה הרב-ערוצית.

הרצל עוזר: אני אומר את זה בצורה חד-משמעית.

הרצל עוזר: אם חשוב בעיניכם שהטלוויזיה הרב ערוצית שקידמה את המדינה הזאת מאז ימי ערוץ 1 בטלוויזיה, אני מבקש שתשקלו את כל המשמעויות של העניין הזה כי אנחנו נמצאים במצב של מעבר לא של מיליון לקוחות רוסים שיעזבו אותנו, אלא של 50 אלף לקוחות, ואולי נצטרך לראות מה יהיה העתיד של חברת יס או של חברת הוט.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: יורם מוקדי, בבקשה.

יורם מוקדי: היסטורית פורסם פעם מכרז לערוץ היהודי בשפה הרוסית.

יורם מוקדי: היה ניסיון של יושב ראש מועצת הכבלים דאז דורית ענבר לתקן את החקיקה, ולקבוע שהערוץ הרוסי כמו ערוץ המוסיקה, ישודרו באוויר.

יורם מוקדי: הבקשה הזאת נדחתה על-ידי ועדת הכלכלה של הכנסת בשנת 2001.

יורם מוקדי: היחיד שקיבל את הזכות אז לשדר באוויר היה הערוץ הייעודי בשפה הערבית, ותמורת זאת הוא גם עבר "לידי" הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו שנתיים אחרי העלאתו לאוויר.

יורם מוקדי: מי שניגש אז למכרז לערוץ ייעודי בשפה הרוסית ידע שהוא יהיה ערוץ כבלים בלבד, והכנסת וועדת הכלכלה הדגישו אז היטב את ההבדל בין מי שרשאי לשדר באוויר או לא, ולכן ברור לכול שאם הערוץ הייעודי נכנס לחבילה הזאת צריך להיות מכרז חדש.

יורם מוקדי: אני גם אבהיר שהרישיון שלו ניתן ל-10 שנים, ולכן בתום 10 השנים האלה מן הראוי לפרסם מכרז חדש, שהרי אחרת אנחנו לא נאמנים לכל רוח הוועדה הזאת שאומרת, הקץ לזיכיונות – מעבר לרישיונות, וכל מי שרוצה יכול לעלות.

יורם מוקדי: יש פה משהו שלמען ההיסטוריה צריך לתקן.

יורם מוקדי: שנית, אדוני היושב ראש, כולנו ביום של גילוי נאות, אז גם לי יש גילוי נאות: יש לי הפרעה קלה וקוראים לה: "בוא נקרא פרוטוקולים ישנים של ועדת הכלכלה".

אופיר אקוניס: הפרעה קלה?

אופיר אקוניס: לא בטוח שהיא קלה.

יורם מוקדי: קבוצת התמיכה שלי פה שנפגשת פעם-פעמיים בשבוע, אנחנו מספיק חברים כדי שאני אשתף את הוועדה בהפרעה הקלה הזאת.

יורם מוקדי: קראתי פרוטוקולים של הוועדה הזאת מלפני שנה וחצי שנתיים, וכולם, פה אחד, גם נציגי האוצר וגם יושב ראש ועדת הכלכלה דאז, אמרו שהם מבינים שצריך לעשות DTT לחמישה ערוצים.

יורם מוקדי: אבל הקו שנמתח אז על חמישה ערוצים שמשודרים כרגע באוויר הוא כזה שמצדיק את הכללתם בגלל שידורם באוויר, ואילו כל ניסיון להוסיף ערוצים חדשים מחייב בחינת המשמעות של הדברים האלה.

יורם מוקדי: הדברים האלה נאמרו גם מפי נציגי אגף התקציבים, נאמרו מפי יושב ראש הוועדה, ומאחוריהם בכמה דיונים עומדת עמדה של משרד האוצר שלפיה, לא בדקנו את המשמעויות, ויש משמעויות מרחיקות לכת על התעשייה הערוצית, ולכן מן הראוי לבדוק את זה.

יורם מוקדי: יושב ראש ועדת הכלכלה דאז גלעד ארדן ביקש אז להביא לו בדיקה של המשמעות של הוספת ערוצים על התעשייה הרב ערוצית.

יורם מוקדי: בדיקה כזאת לא נעשתה עד היום.

יורם מוקדי: אם כולם נאמנים כל הזמן לוועדת מרדכי הרי שוועדת מרדכי החליטה שרק ערוץ ערבי יהיה ב- DTT ולא ערוצים אחרים, אז אפילו עלה התאנה המקצועי הזה שקוראים לו "ועדת מרדכי", אפילו הוא לא ניסה לכסות על ניסיון להכניס ערוצים נוספים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אמרתי באחת הישיבות הקודמת שוועדת מרדכי אינה תורה למשה מסיני, ולכן יכולים להיכנס בה שינויים.

אופיר אקוניס: אמרתי את זה, אם אינני טועה, לדבריו של מר סמירה, שמיד ידבר, אבל קודם חברת הכנסת חנין זועבי ואחריה ליה שמטוב.

אופיר אקוניס: נפסח רגע על מנשה.

חנין זועבי: אני רק מחזקת את הדברים, ואני לא רואה שום סתירה.

חנין זועבי: אני לא מבינה במגבלות של חמישה ערוצים או שישה ערוצים- -

אופיר אקוניס: המגבלות הטכניות.

חנין זועבי: - - אבל מבחינה רעיונית זה לא ערוץ במקום ערוץ אחר, וחבל שחבר הכנסת חמאד יצא כי אני לא חושבת שערוץ ייעודי בשפה הערבית מתחרה בשום ערוץ ערבי.

חנין זועבי: אלג'זירה, למשל, אנחנו לא ערך חדשותי יומיומי – לא בחדשות אלג'זירה ולא באל-ערבייה ולא במאות הערוצים הערביים, כי הם משדרים למיליונים של צופים ערבים.

חנין זועבי: יש לנו ערך חדשותי מיוחד, ספציפי.

חנין זועבי: אין לי ספק, שערוץ כזה, אם הוא נאמן לזהות ולמציאות שלנו, לא ערוץ "מטעם", וזהו הקריטריון והתנאי היחידי להצלחתו, הוא כן יצליח.

חנין זועבי: מר חן, אני לא חושב שאתה חייב רק לנסות, אתה חייב להצליח.

חנין זועבי: אנחנו מחויבים להצלחת הערוץ הזה כי בניתוח תקשורתי פשוט מאוד אנחנו לא קיימים – לא בערוץ 2 ולא בערוץ 1 ולא בשום ערוץ ישראלי.

חנין זועבי: על המפה הטלוויזיונית אנחנו לא קיימים.

חנין זועבי: לכן הערוץ הזה יהיה הערוץ הראשון שיחשוף אותנו ונהיה חלק מהמפה התקשורתית הזאת, ואין לי שום ספק שהוא יצליח.

חנין זועבי: צריכים רצון וצריכים ערוץ אמיתי ומהימן לאוכלוסייה שהוא משדר עבורה.

אופיר אקוניס: אני חייב להעיר לדברייך.

אופיר אקוניס: לגבי טלוויזיה אני מבין שיש בעיה כלשהי גם בזמן השידור בערבית לעומת הייצוג היחסי באוכלוסייה.

אופיר אקוניס: רק כשאני נסעתי בשבת – וכפי שהודעתי כאן כמה פעמים, אני נוסע בשבת – לטייל בצפון מדינת ישראל, איבדתי באזור יוקנעם תדרים של הרשתות הממלכתיות ברדיו.

אופיר אקוניס: הם נפלו אחת אחרי השנייה בצורה אגרסיבית לטובת תחנות בערבית, שאם אינני טועה, רובן אינן חוקיות, משדרות בניגוד מוחלט לחוק.

אופיר אקוניס: אז ברדיו לפחות יש לכם ייצוג הולם.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני פונה, אגב, לרשות השנייה לקיים אכיפה.

אופיר אקוניס: כפי שבאזור נתב"ג הייתה אכיפה על תחנות ישראליות שגרמו לנזק מסוים בתעופה שלנו – אני מבקש.

אופיר אקוניס: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת שאני מאבד את גלי צה"ל או את רשת ב' או את גלגל"צ או את רשת א', זה לא משנה.

חנין זועבי: בגלל שאני מכבדת את דבריך, תעשה יותר מערוץ אחד ערבי, ואז - - -

אופיר אקוניס: אני לא בטוח.

חנין זועבי: יש לך למיליון איש רק ערוץ ערבי אחד.

אופיר אקוניס: אז בינתיים בניגוד לחוק.

חנין זועבי: כן.

אופיר אקוניס: אה.

חנין זועבי: תסגור אותם ותפתח יותר ערוצים של רדיו בערבית.

אופיר אקוניס: לעניין הזה אני רוצה תשובה ממשרד התקשורת.

אופיר אקוניס: למר ורשבסקי הייתה הערה בעניין הזה?

יוסי ורשבסקי: לא, לא.

יוסי ורשבסקי: היו"ר אופיר אקוניס: מר ורשבסקי מוותר.

יוסי ורשבסקי: תודה.

יוסי ורשבסקי: זאת הייתה הערה, ואני ארצה לשמוע את התשובה לעניין כי חברת הכנסת ליה שמטוב מחכה פה בסבלנות רבה.

יוסי ורשבסקי: בבקשה.

ליה שמטוב: תודה, אדוני היושב ראש.

ליה שמטוב: לא קיפחתי אף אחד – שילמתי גם להוט וגם ליס- -

אופיר אקוניס: ואגרה.

ליה שמטוב: ואגרה.

אופיר אקוניס: אז אנחנו יחד.

ליה שמטוב: לגבי ערוץ 9, לא שזה קרוב ללבי, אבל פה דיברנו על האוכלוסייה של מיליון איש שצופה בו, אבל אף אחד לא דיבר על כך שזאת אוכלוסייה חלשה מבחינה סוציו-אקונומית; מבוגרים, חד-הוריות וכו'.

ליה שמטוב: בשנות ה-90 כשעבדתי בחברת עמידר והגיעו אליי עולים חדשים ולא היה ערוץ 9, על מה הם דיברו?

ליה שמטוב: על החדשות ברוסיה, במוסקבה.

ליה שמטוב: הם חשבו שנשיא המדינה פה הוא פוטין, כי הם חיו שם.

ליה שמטוב: הם הגיעו לפה, הם רוצים להשתלב, והם אוכלוסייה חלשה.

ליה שמטוב: כמו שאמרו כאן לא להגיד DTT, אלא "עידן פלוס" – "עידן פלוס" בלי ישראל פלוס, לא יכול להתקיים.

אופיר אקוניס: יש מינוס.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי שאל שאלות רבות.

אופיר אקוניס: הוא לא נמצא כאן.

אופיר אקוניס: מנשה, בבקשה תענה, וכמו מר מוקדי הוא יעיין בפרוטוקולים.

אופיר אקוניס: תתייחס לקריטריונים של הבחירה ולעמדתכם המקצועית על תוספת ערוצים, ואם בכלל או לא.

מנשה סמירה: ראשית, אני סבור שצריך שיונחו בפני הוועדה כמה נתונים לגבי המערכת הדיגיטלית- -

אופיר אקוניס: חשבתי שכל חברי הכנסת התפוגגו לנו בדרך, אבל נמצאות כאן חברת הכנסת ברקוביץ' וגם חברת הכנסת זועבי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נתפוגג?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני לא נמצאת כאן כל שבוע אני מרגישה שחסר לי פה משהו.

אופיר אקוניס: לכן כינסנו את הישיבה ביום חמישי בתל-אביב ב-9:30 כדי שלא יגידו שאנחנו עובדים שלושה ימים בשבוע, אלא ארבעה.

אופיר אקוניס: אנחנו נמשיך לדון ביום חמישי בחוק הזה, דרך אגב.

אופיר אקוניס: את הדיון בנושא ה- DTT נמצא היום, ולא נצביע כי אני רואה שחילוקי הדעות פה הם עמוקים.

אופיר אקוניס: ננסה בשלושת הימים הללו למצוא איזשהו פתרון.

אופיר אקוניס: בבקשה.

מנשה סמירה: ראשית, צריך לתת כמה נתונים על המערכת הזאת כדי שאפשר יהיה לקבל החלטות ולהבין את ההשלכות שלהם.

מנשה סמירה: אני מבקש להתייחס גם לנושא השידורים בערבית שעלה כאן וכן לערוץ ייעודי כזה או אחר.

מנשה סמירה: המערכת הדיגיטלית הוקמה בתיקון חקיקה, והנחת היסוד שלה הייתה לתת מענה לציבור הרחב לקבל את הערוצים הפתוחים באופן חופשי ללא צורך בתשלום.

מנשה סמירה: זאת הזכות של הציבור, זכות של האזרחים שהייתה צריכה להינתן מאז ומתמיד, והיא בעצם מתממשת רק בימים אלו הלכה למעשה.

מנשה סמירה: כוונת המחוקק הייתה שערוצים שיעלו על המערכת יהיו ערוצים פתוחים ציבוריים – זאת הייתה ההגדרה.

מנשה סמירה: מי שענה להגדרה הזאת אלה חמשת הערוצים שעלו על המערכת.

מנשה סמירה: אלה ערוצים שבחוק שהקים אותם ובחוקים אחרים, מיסדו את זה.

מנשה סמירה: אני לא אומר שלא ניתן לשנות זאת, אבל צריך להבין שזאת הייתה ההחלטה.

מנשה סמירה: חמשת הערוצים שבמקרה הם מעין ערוצי ברודקסט, למעט ערוץ הכנסת, שפונים לקהל הרחב- -

אתי בנדלר: למה למעט ערוץ הכנסת?

מנשה סמירה: כי תמהיל השידורים שלו והיקפי המחויבויות שלו, לא של ברודקסט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שנמצא פה רואה אותו.

אופיר אקוניס: זה לא נכון.

אופיר אקוניס: מנשה סמירה: לא, רואים אותו.

אופיר אקוניס: אני כופר בכך בצורה מוחלטת.

קריאה: מבחינת היקף המחויבות.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על היקף המחויבות, היא דיברה על היקף הצפייה.

מנשה סמירה: הוא לא כופר בדבריי, אלא במה שאמרה חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ'.

אופיר אקוניס: אני כופר בדבריה של חברת הכנסת ברקוביץ'.

אופיר אקוניס: זה נכון שרוב הצופים הם אנשים שהם בעיקרם מתפקדי המפלגות הגדולות שמתעסקים יותר בתוך הפוליטיקה, האנשים המעורבים.

אופיר אקוניס: אבל לא רק בבניין הזה.

אתי בנדלר: לפחות זה הוקם כערוץ פתוח לכלל הציבור.

מנשה סמירה: אמרתי את זה: גם ערוץ הכנסת הוקם כערוץ פתוח לכלל הציבור, וזה נכתב בייעודם של חמשת הערוצים הללו בגלל הגוון הציבורי שלהם ומכיוון שהם היו פתוחים.

מנשה סמירה: זה היה הקריטריון.

מנשה סמירה: לכן כל חברי הכנסת ששאלו, לפי מה – זאת היה תכלית תיקון החקיקה, ועל-פי זה נקבעו חמשת הערוצים שעלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה "פתוחים"?

מנשה סמירה: "פתוח" זה שבאופן חופשי אפשר לקלוט אותו ולא צריך לשלם למישהו כדי שיתווך את הקליטה שלו.

מנשה סמירה: במקרה שלנו זה הוט ויס.

מנשה סמירה: כלומר, את יכולה לשים אנטנה קטנה בבית ולקלוט אותם חופשי מהאוויר.

מנשה סמירה: אלה ערוצים שצריכים להגיע באופן חופשי לכל בית בישראל ללא תיווך.

מנשה סמירה: זה הרעיון.

יפה ויגודסקי: איך צופי ערוץ 10 קולטים?

יפה ויגודסקי: דרך הוט ויס.

מנשה סמירה: או דרך הלוויין או דרך הדיגיטלי.

יפה ויגודסקי: או-קיי, בוא נבדוק את זה.

אתי בנדלר: או מי שהייתה לו צלחת קליטה שמחוברת לאלומה הזאת- -

יפה ויגודסקי: בוא נבדוק את זה.

מנשה סמירה: אין מה לבדוק.

מנשה סמירה: מבחינה טכנולוגית צלחת לוויין פשוטה - -

יפה ויגודסקי: לא שאלנו בתיאוריה, שאלנו מה קורה בפרקטיקה.

יפה ויגודסקי: בפרקטיקה הם יושבים בהוט או ביס.

מנשה סמירה: צלחת פשוטה שמאפשרת קליטה ישירה מהלוויין – וצלחות כאלה קיימות במגזר הערבי- -

יפה ויגודסקי: אה, במגזר הערבי.

יפה ויגודסקי: מאה אחוז.

מנשה סמירה: - - ומי שרצה – גם במגזר היהודי.

יפה ויגודסקי: לך יש צלחת, מנשה?

אופיר אקוניס: זה לא חשוב כרגע.

אתי בנדלר: השאלה היא אם זה הוקם כערוץ פתוח שניתן לקליטה חופשית ללא תשלום דמי מנוי.

מנשה סמירה: זאת ההגדרה לערוץ פתוח.

מנשה סמירה: אני לא אומר עכשיו מהי עניות דעתי, אני מספר על העובדות כדי שנבין איפה היינו.

מנשה סמירה: אנחנו תוקפים פה, אבל אנחנו צריכים להבין את המציאות, את ההחלטות, המדיניות שהייתה – איך היא באה לידי ביטוי בחוק, ולאחר מכן נתמודד אם רוצים לשנות.

מנשה סמירה: זאת הייתה ההחלטה, ולכן חמשת הערוצים.

מנשה סמירה: בהתאם לכך נבנתה מערכת מההיבט הטכנולוגי, שנותנת מענה לחמשת הערוצים עם רזרבה מסוימת שניתן באמצעותה להכניס ערוץ נוסף.

מנשה סמירה: לכן עלו ערוצים: 11, 22, 10, 33 ו-99.

מנשה סמירה: אנחנו נמצאים בשידורי הניסיון, עלינו לאוויר באוגוסט, והדבר התפתח, ולפי הנתונים נדווח איפה אנחנו נמצאים.

אופיר אקוניס: מה קורה עכשיו?

מנשה סמירה: אנחנו בחדירה בכ-5%-4% ממשקי הבית.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכם, שכשהיו הדיונים כאן על שינוי החקיקה הייתה פה הערכה של האוצר ושלנו, הרשות השנייה, על חדירה של כ-5%-3%, והיום אנחנו כבר נמצאים שם.

מנשה סמירה: הייתה הערכה של הוט ויס ושל גורמים אחרים שדיברה על 11%-9%; אנחנו כרגע לא שם, אבל זאת בהחלט אופציה כי אנחנו נמצאים במצב טוב עוד לפני שהשלמנו את המערכת.

מנשה סמירה: המערכת נמצאת עכשיו בתהליכי ההקמה והביסוס שלה.

מנשה סמירה: השלמנו את שלב א' מבחינה הנדסית, ואו-טוטו נתחיל את שלב ב' של עיבוי המשדרים כדי להבטיח קליטה משופרת, בעיקר בריכוזי הערים וביישובים צפופי הבנייה.

מנשה סמירה: לגבי היקף הערוצים, כאמור אפשר היה להעלות ערוץ נוסף.

מנשה סמירה: זה נבנה עם רזרבה כזאת, וזה עדיין שריר וקיים- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרזרבה הזאת שהחלטתם עליה אפשר היה באופן שרירותי להחליט על חמש?

מנשה סמירה: אני אענה על זה.

מנשה סמירה: במצב התדרים הנוכחי ובמצב הטכנולוגי הנוכחי הוקמה מערכת שנותנת מענה ל-6 ערוצים.

מנשה סמירה: כפי שדיווחתי על כך באחד הדיונים הקודמים, ב-2011, לפי ההחלטות שיתקבלו כאן – וזאת הייתה אחת הסיבות שתמכתי בכך ששנת המפנה תהיה 2012, ואפילו 2013 ולא לפני כן – ובתנאי שיימצא מקור מימון להשלמת התשתית, ב-2011 נהיה ערוכים להגדיל את התשתית לכשיפתנו תדרים מסגירת המערך האנלוגי.

מנשה סמירה: היועץ המשפטי של האוצר הזכיר קודם שבפברואר 2011 אמור להיסגר וזה ישחרר תדרים, ואז הוא יאפשר- -

אתי בנדלר: אם המועד לא יידחה.

מנשה סמירה: אם המועד לא יידחה.

מנשה סמירה: זה יאפשר את הגדלת המערכת על-ידי הוספת פריטים טכנלוגיים כאלה ואחרים במימון כזה ואחר.

מנשה סמירה: אז נוכל לקלוט, החל מ-2012 את בעלי הרישיון החדשים שיצטרפו או אם ישונה החוק ויוחלט על דברים אחרים.

מנשה סמירה: כל מערכת כזאת יכולה לקלוט עוד כשישה ערוצים.

מנשה סמירה: עלות תוספת כזאת היא 30-20 מיליון ₪.

שאול מגנזי: עלות של איזו תוספת?

מנשה סמירה: של שישה ערוצים נוספים.

שאול מגנזי: ואת זה הם רוצים להשית- -

מנשה סמירה: רגע, אנחנו לא בעניין המימון.

מנשה סמירה: אדוני היושב ראש, ההערכה הראשונית להקמת המערכת הבסיסית הייתה כ-80 מיליון שקלים, אנחנו נעמיד אותה בפחות מכך, בכ-60 מיליון שקל.

מנשה סמירה: הרחבת המערכת - -

אופיר אקוניס: סליחה, יוליה תחליף אותי.

אופיר אקוניס: היא יכולה, היא ממלאת מקום.

אופיר אקוניס: כבר עשינו את זה.

אתי בנדלר: זה שעשיתם זה לא אומר שעשיתם בסדר.

אתי בנדלר: אני אבדוק.

אתי בנדלר: לא ניתן באופן חד-משמעי.

אתי בנדלר: יש הוראת תקנון חד משמעית, אני מצטערת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נחמן, תחליף אותי רגע.

אתי בנדלר: סעיף 9 לתקנון: "לא ייבחר ממלא המקום הקבוע לכהן כיושב ראש או כחבר של ועדת משנה או של ועדה משותפת, ולא ינהל ישיבות של הוועדה או של הוועדות האמורות בפסקה זו בהיעדרו של היושב ראש".

אתי בנדלר: הוראה חד משמעית בתקנון.

נחמן שי: מנשה, בבקשה.

מנשה סמירה: אנחנו בשלב מסירת הנתונים שביקשת לדעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת שב-2012 נקלוט בעלי רישיונות נוספים.

מנשה סמירה: ב-2012 בהנחה שהצעת החוק הזאת תעבור, הכוונה היא לקלוט בעלי רישיון נוספים.

מנשה סמירה: אנחנו אכן בונים את המערכת כך שב-2012 נהיה חייבים לבנות אותה כך שתהיה תוספת טכנולוגית שתאפשר קליטתם של עד 6 ערוצים, אלא אם ישתנה החוק ויפתחו את זה לדברים נוספים.

מנשה סמירה: זאת אומרת, נוסף על השישה קיימים עוד שישה, והמערכת תהיה מסוגלת לקלוט כ-12 ערוצים ב-2012.

מנשה סמירה: 12 הערוצים אמורים לתת מענה לתוספת בעלי הרישיון בהנחה שהחוק יעבור, ואם יחול שינוי בקריטריונים לדברים אחרים.

מנשה סמירה: ההערכה של עלות הקמת המערכת היא כ-80 מיליון שקלים, ואנחנו נעמיד את המערכת בכ-65-60 מיליון ₪.

מנשה סמירה: כלומר לשמחתנו הרבה, אפילו בחיסכון ניכר.

נחמן שי: הפצת השידורים תעלה 65 מיליון ₪?

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: אני מדבר על ההקמה.

אתי בנדלר: לא הפצה, הקמה בלבד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק של ששת הערוצים או של 12 הערוצים?

מנשה סמירה: עלות הקמת המערכת מאפס היא בפועל 65-60 מיליון ₪ לעומת ההערכה הראשונית של היועצים הכלכליים לעלות של 80 מיליון שקלים ולעומת הערכות של כ- 130 מיליון, לו זה היה עובר לידיים פרטיות.

מנשה סמירה: אני חייב להזכיר את זה כי אנחנו שמחים להראות איך חסכנו למעלה מ-60-50 מיליון ₪.

מנשה סמירה: שנית, העלות המשוערת של תוספת שישה ערוצים לקראת 2012 היא 30-20 מיליון ₪, ובתנאי שנקבל תדרים ממשרד התקשורת לכשיתפנו עם סגירת האנלוגי.

מנשה סמירה: לא צריכים הרבה, צריך תדר אחד או שניים.

מנשה סמירה: סגירת האנלוגי אמורה להביא כ-10 תדרים לפחות.

מנשה סמירה: אני מבקש להתייחס לערוץ הייעודי הערבי.

מנשה סמירה: לא בכדי נקבע שהערוץ הייעודי הערבי יעבור לרשות השנייה לאחר שנתיים.

מנשה סמירה: התפיסה הייתה שהערוץ הוא מעין ערוץ ברודקסט עם מאפיינים ייחודיים, ולכן הוא יהיה גם בפיקוח של הרשות השנייה.

מנשה סמירה: לכן טוב יהיה לעשות את המעבר הזה, ואם אכן יתרחש העניין, והוא יעלה, שזה יהיה בו-זמנית.

מנשה סמירה: אם גם עד אז תהיה ברית המועצות אז לא תהיה בעיה, אבל אם לא תהיה ברית המועצות, אני בהחלט רואה קושי ובעיה בהעלאת ערוצים ייעודיים למערכת ובפיקוח בעייתי כי זה יכול בהחלט לשבש את התמונה.

מנשה סמירה: אני אומר את זה דווקא מכיוון שאני יושב ליד ניצן.

מנשה סמירה: אנחנו שנינו דנים בעניין הזה רבות, ומסכימים על התכלית העתידית של הדברים.

מנשה סמירה: בנושא שידורים בערבית אני מבקש להתייחס, כי פה נעשה סוג של עוול גם לגורמים המשדרים היום.

מנשה סמירה: היה דיון מאוד נוקב עם חברי מועצה, נציגי המגזר הערבי, על השאלה מה כדאי להטיל על שידורי הברודקסט 2 ו-10.

מנשה סמירה: הייתה החלטה והבנה שלהשקיע בתוכניות "גטו" של שעה-שעתיים, זה חסר כל משמעות.

מנשה סמירה: זה לא נותן מענה למגזר הערבי, ובמקום זה הייתה שאיפה לתרגם כמה שיותר תוכניות לערבית.

מנשה סמירה: אני שמח לומר, שב-2008 כ-1,000 שעות שידור תורגמו לערבית- -

מיכל רפאלי כדורי: סליחה, יש עוד אנשים, הישיבה תכף תיגמר.

מיכל רפאלי כדורי: תנו גם לנו לדבר.

נחמן שי: עזוב את זה עכשיו.

מנשה סמירה: את מנהלת הוועדה, מיכל?

מיכל רפאלי כדורי: אני לא מנהלת הוועדה.

מנשה סמירה: אז אני מבקש ממך, קיבלתי רשות דיבור, ועם כל הכבוד לך זה חוק שעוסק ברשות השנייה, ואני מבקש לאפשר לי להתייחס לכך.

מנשה סמירה: אל תיכנסי לדבריי, בבקשה.

נחמן שי: מנשה, זה לא על סדר היום עכשיו.

מנשה סמירה: אתה לא היית, חברי הכנסת העלו את נושא השידור הערבי.

נחמן שי: אבל הנושא היום הוא לא התפקוד של הרשות השנייה.

נחמן שי: אנחנו כולנו שמחים שיהיה ערוץ ייעודי בשפה הערבית, וזה מספיק.

מנשה סמירה: אני אומר את זה מהכיוון הבא: כששוקלים וחושבים לאן להוביל את השידורים בערבית, נשקול את סוגית השילוב לעומת שידורי גטו כאלה ואחרים.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: נמצא כאן מנכ"ל הערוץ האתיופי, בבקשה.

פסיל לגסה: עובדתית ברגולציה של ערוץ 9 בזמנו היה גם ערוץ באמהרית.

פסיל לגסה: אז התחלף השלטון וזרקו אותנו מהמדרגות.

פסיל לגסה: זה צריך להיות ברור.

פסיל לגסה: אי אפשר להתעלם מקהילה של 150 אלף איש.

פסיל לגסה: אף אחד לא הקשיב לנו, אף אחד לא שמע אותנו, אבל עכשיו התקופות משתנות.

פסיל לגסה: הרוב לא יכול לאכול את המיעוט.

פסיל לגסה: למעלה מ-60% בקהילה האתיופית הם מיעוטי יכולת, וזה הרבה יותר גרוע מאשר בקהילות אחרות.

פסיל לגסה: לכן צריך להגיע גם אלינו DTT.

אופיר אקוניס: מה מעמדו של הערוץ האתיופי כרגע?

פסיל לגסה: הערוץ האתיופי משודר בערוץ 140, בהוט וגם ביס.

ניצן חן: רק אם יורשה לי משפט אחד: הממשלה החליטה על הערוצים הייעודיים, כולל על הערוץ הרוסי / אתיופי-אמהרי, ופתאום האמהרי התאדה ונשאר רק הרוסי.

ניצן חן: אבל במקור זה היה רוסי-אמהרי.

פסיל לגסה: אני רוצה לציין שבתקופה של לימור לבנת זה הוחלט.

פסיל לגסה: צביקה - - - היה יושב ראש מועצת הכבלים והלוויין.

פסיל לגסה: אחר כך התחלף השלטון, וזרקו אותנו מהמדרגות.

פסיל לגסה: מאחורינו לא עומדים שום בעלי הון.

פסיל לגסה: אנחנו שלושה אנשי עסקים פרטיים, ואנחנו מנסים להחזיק מעמד.

פסיל לגסה: אנחנו מחזיקים מעמד בעזרת יס והוט.

פסיל לגסה: בלעדיהם לא יכולנו להחזיק מעמד.

פסיל לגסה: עכשיו התחלנו לעבוד גם עם משרדי ממשלה.

פסיל לגסה: אי אפשר להתעלם מהערוץ הזה.

פסיל לגסה: זה 150 אלף איש.

פסיל לגסה: אין ערוץ אתיופי אחר בהוט או ביס.

פסיל לגסה: לכם יש 6-5 ערוצים אחרים- -

אופיר אקוניס: לא הייתה תוכנית בערוץ השני של חצי שעה באמהרית?

יפה ויגודסקי: של הטלוויזיה החינוכית.

אופיר אקוניס: זה גם היה של החינוכית?

יפה ויגודסקי: כן, כן.

פסיל לגסה: אז גם לטלוויזיה החינוכית לא היה תקציב.

אופיר אקוניס: אז למה זה לא קיים?

פסיל לגסה: לא היה תקציב.

אופיר אקוניס: אני שואל את יפה, למה זה לא קיים?

אופיר אקוניס: אתה הגשת אותה, לא?

פסיל לגסה: כן.

יפה ויגודסקי: היו שלושה שותפים, כולל משרד הקליטה, וברגע שהתחלף השלטון החליטו שהם לא רוצים את התוכנית.

אופיר אקוניס: מתי זה היה, ב-99?

יורם מוקדי: לא, בשנת 2000 הוא עוד שידר.

יפה ויגודסקי: הוא שידר עד לפני כשנה.

פסיל לגסה: לפני שלוש שנים הוא הפסיק.

יפה ויגודסקי: הוא דיבר על חשבוננו.

אופיר אקוניס: לא הבנתי איזה שלטון התחלף, אבל בטוח התחלף שלטון מתישהו.

אופיר אקוניס: זה חל על כולם.

יפה ויגודסקי: משרד הקליטה החליטו לצאת מהשותפות.

אופיר אקוניס: פעם זה היה פעם ב-29 שנה, אחרי זה 15 שנה.

אופיר אקוניס: זה כמו בסדרה חשבונית יורדת, זה מתקצר.

פסיל לגסה: היום בטלוויזיה החינוכית לא הייתה תקנה תקציבית החינוכית שישודר באמהרית.

פסיל לגסה: אנחנו גייסנו כספים ממשרד הקליטה וממשרד החינוך ומ- - -ישראל.

פסיל לגסה: לא הייתה אפשרות.

פסיל לגסה: לכן החלטנו להקים את הערוץ.

פסיל לגסה: לכן השתיקה שהייתה לפני שנה-שנתיים-שלוש לא תהיה בעתיד.

פסיל לגסה: אנחנו דורשים פרופורציונלית: אנחנו 10% מאוכלוסיית העולים, ומגיע לנו מה שצריך להגיע.

פסיל לגסה: אם אכן צריך להיות ב- DTT, אנחנו צריכים להיות ב- DTT.

פסיל לגסה: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה, פסיל.

אופיר אקוניס: מיכל רפאלי כדורי, סמנכ"לית חברת יס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחר כך יפה ויגודסקי ואחר כך מר קרני מרשות השידור, אלא אם כן הוא מעביר את רשות הדיבור למנכ"ל.

אופיר אקוניס: וכן יהודה סבן.

מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה להתייחס לארבע נקודות.

מיכל רפאלי כדורי: הראשונה קשורה להיסטוריה החקיקתית.

מיכל רפאלי כדורי: כולם פה שואלים למה הערוץ הערבי הוכנס לסעיף ולמה לא; אני מזכירה לכם שלמעלה מ-90% מהאוכלוסייה הרוסית במדינת ישראל מנויה לכבלים וללוויין.

מיכל רפאלי כדורי: כשהוקם ערוץ ייעודי כל נתח השוק של הצופים היה בכבלים ובלוויין, ולכן לא היה שום צורך שהוא יהיה פתוח ולא שיהיה ב- DTT.

מיכל רפאלי כדורי: אני הייתי יושבת ראש מועצת הכבלים והלוויין כשהיא הוציאה את המכרז הראשון שנגנז לאחר מכן בתקופת לימור לבנת כשהייתה שרת התקשורת; ויורם הוציא את השני, ואני מקווה שניצן יוציא את השלישי, ואני מקווה שיהיה יותר טוב.

מיכל רפאלי כדורי: לעומת זאת הכנסת הייתה ערה לעניין הזה שהערוץ הערבי ישודר גם פתוח בכבלים ובלוויין, ובעתיד יוכל להיות ב- DTT משום שפחות מ-10% מהציבור הערבי, לצערי, מנויים על הכבלים והלוויין, ולכן לא תהיה לו שום היתכנות אם הוא יגיע רק אליהם.

מיכל רפאלי כדורי: חשוב להבהיר שערוץ 9 רב איתנו על גובה דמי המעבר שהוא ישלם לנו ולכבלים.

מיכל רפאלי כדורי: הדברים הגיעו עד כדי הצעת חוק כי הוא אמר שאם הוא ישלם לנו גם חצי מיליון שקל בשנה הוא ייאלץ להיסגר.

מיכל רפאלי כדורי: עלויות הכניסה למערך ה- DTTהן כ-5-3 מיליון שקל.

מיכל רפאלי כדורי: האם ערוץ 9 יכול לשלם את הסכום הזה?

מיכל רפאלי כדורי: האם המחוקק היה רוצה להכריח אותו להיכנס ל- DTT, ומחר בבוקר הוא ימצא את הכסף הזה וישלם?

מיכל רפאלי כדורי: לדעתי, הוא אמר שגם אם הוא יצטרך לשלם חצי מיליון שקל הוא ייסגר.

מיכל רפאלי כדורי: שנית, אם ערוץ 9 נכנס ל- DTTשני דברים צריכים לקרות: קודם כול, הוא בוודאי צריך להיות מפוקח תחת מועצת הרשות השנייה, לא משום שהיא טובה יותר ממועצה אחרת, אלא משום ששם נמצאים בעלי הרישיונות שיש להם מחויבויות כבעלי רישיונות שנמצאים ב- DTT בתחום התמלוגים; ערוץ 9 איננו משלם כיום תמלוגים; מחויבויות בתחום הפקות המקור – הוא יצטרך לממן את העלייה שלו ל- DTT, ויכול להיות שצריך להזכיר לכולם שערוץ שלא יכול לשלם חצי מיליון שקל, כדאי שיהיה ברור לכולם אלו מטלות וחובות יחולו עליו.

מיכל רפאלי כדורי: שנית, אף אחד לא מתייחס למחיר שהוא יצטרך לשלם ב- DTT היום.

מיכל רפאלי כדורי: עולה חשש שהם לא באמת מתכוונים להיות שם, כי יכול להיות שעכשיו מתפרסם בעיתונים שלב לבייב רוצה למכור את הערוץ, אבל יכול להיות שזה בסך הכול בא לעזור לנכסיו של לב לבייב או למקסם אותם, ובעצם אף אחד לא מתכוון באמת להשתמש בזה.

מיכל רפאלי כדורי: אם המחוקק מתכוון להכניס את ערוץ 9 ל- DTT, שכידוע לכם, הוא מונופול, ופרסומת הוא כלי התקשורת היחיד שמפרסם ברוסית, צריך קודם כול לפתוח את "יס רדוגה", ערוץ רוסי של יס שהעלה אתמול את הפקת המקור הראשונה והמעולה ברוסית.

מיכל רפאלי כדורי: יש לו גם תוכניות אירוח, וייתכן שבעתיד נעשה בו תוכנית "חדשות" בשיתוף ערוץ 2 או בשיתוף גורם חדשותי רוסי אחר.

אופיר אקוניס: מה את מציעה לעשות?

מיכל רפאלי כדורי: צריך לפתוח אותו לפרסומת, ואחר כך לפתוח את הפרסומת הרוסית בכל הערוצים הרוסיים שמשודרים כיום ובעתיד בכבלים או בלוויין, ואז שילך ערוץ 9 ל- DTT.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יפה ויגודסקי, בבקשה.

יפה ויגודסקי: מאחר שאנחנו נמצאים ברוח של גילוי נאות אני רוצה - -

אופיר אקוניס: האם ההערה בנושא הגילויים הנאותים הייתה כבר בזמן שלא הייתי פה?

אופיר אקוניס: אז בבקשה, נשמע קודם את היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ' הודיעה כאן לוועדה שיש לה מניות בערוץ 9, וביקשה את חוות דעתי באשר למותר ולאסור במסגרת הדיונים בהצעת החוק דנן בהתחשב בעובדה זו.

אתי בנדלר: ובכן, כללי האתיקה לחברי הכנסת מגדירים מהו עניין אישי וקובעים, בין היתר, שעניין אישי הוא "הנאה חומרית ישירה או עקיפה של חבר הכנסת, של קרובו, של לקוחו וכיוצא בזה" ברור שכל פעולה שעשויה להשפיע על ערך המניות בערוץ 9 בשל הצעת החוק עשויה להביא לעניין אישי בעניין הזה.

אתי בנדלר: פרק ג' לכללי האתיקה עוסק בהגבלות בעניינים אישיים, וקובע שתי הוראות: בסעיף 5: "לא יהיה לחבר הכנסת במילוי תפקידו עניין אישי, ולא יהיה ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו כחבר הכנסת לבין עניינו האישי.

אתי בנדלר: חבר הכנסת לא ייזום דבר שיש לו בו עניין אישי ולא יהיה שותף ליוזמה כזו".

אתי בנדלר: סעיף 6 שלפיו נהגתְ עכשיו, דן בנושא הגילוי: "היה לחבר הכנסת עניין אישי בדיון או בהצבעה", ואמרנו, שאכן הדיון בנושא ערוץ 9 יוצר עניין אישי – "בכנסת או בוועדותיה, יודיע לכך על כך מיד לוועדת האתיקה וכן ליושב ראש הכנסת או ליושב ראש הוועדה, לפי העניין.

אתי בנדלר: חבר הכנסת לא ייזום, בין במישרין ובין בעקיפין הצעה כלשהי באותו נושא ולא ישתתף בדיון בו, אלא לאחר שיודיע בכנסת או בוועדה, לפי העניין, במעמד הדיון על עניינו האישי.

אתי בנדלר: היה הדיון בוועדה – לא ישתתף חבר הכנסת בהצבעה על אותו נושא".

אתי בנדלר: העולה מכל האמור הוא שחברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ פעלה, כפי שדורש התקנון, להודיע ליושב ראש הוועדה.

אתי בנדלר: את עשית את זה בפורום רחב – הודעת על העניין האישי שיש לך בעניין.

אתי בנדלר: את צריכה להעביר הודעה גם ליושבת ראש ועדת האתיקה, ונאסר עלייך ליזום כל הצעה ולהשתתף בהצבעות בנושאים שיש להם השפעה בנושא שיש לך בו עניין אישי.

אתי בנדלר: אין מניעה שתשבי בדיון עצמו ותקשיבי לו, ואפילו תשאלי שאלות, ובלבד שלא תיזמי הצעה בנושא הזה לא במישרין ולא בעקיפין.

אתי בנדלר: למשל, אם תהיה הצעה לצרף את הערוץ האמהרי, מאליו מובן שיצורף גם ערוץ 9, ושוב, זאת כבר הצעה בעקיפין בנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נהגתי עד כה כך וגם כשדובר על ערוץ 9 אני אף פעם לא דיברתי עליו, אבל היום אמרתי כי זה היה באמת מאוד בולט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשוב לי מאוד לבקש ממך כיועצת משפטית של הוועדה אישור כתוב שבכלל מותר לי להתעסק בנושאים בוועדה, למעט בסעיפים שקשורים בערוץ 9.

אופיר אקוניס: זה מותר.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית ודאי תוציא.

אתי בנדלר: ככל שאין נגיעה לערוץ 9 לנושא שבו יש לך עניין אישי אין מניעה לכך שתשתתפי בדיון ותציעי הצעות בקשר אליו, ואפילו שתשתתפי בהצבעות ככל שאין בו נגיעה ישירה או עקיפה לערוץ 9.

אתי בנדלר: הדברים נאמרו בקהל רב, גם לפרוטוקול, וככל שתרצי את גם מוזמנת לפנות לוועדת האתיקה בעניין הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה, אני הולכת למכור את המניות.

אופיר אקוניס: זה גם פתרון.

אופיר אקוניס: מנכ"לית הטלוויזיה החינוכית, בבקשה.

יפה ויגודסקי: חלק מהגילוי הנאות כבר נאמר, אני רק רוצה להרחיב אותו: הגילוי הנאות הוא גילי.

יפה ויגודסקי: מסקירה קצרה שעשיתי סביב השולחן יש לזה יתרון על כל המשתתפים כאן.

יפה ויגודסקי: אני רוצה להזכיר שהטלוויזיה החינוכית הוקמה לפני ערוץ 1 כערוץ פתוח לציבור.

יפה ויגודסקי: היא הייתה הדיירת הראשונה בערוץ 1, ושנתיים אחרי כן היתוספה רשות השידור.

יפה ויגודסקי: המחוקק מלכתחילה התכוון לכך שהטלוויזיה החינוכית תשודר באופן שוויוני בכל בית במדינת ישראל.

יפה ויגודסקי: מאוחר יותר היא חלקה את הערוץ הראשון הפתוח עם רשות השידור.

יפה ויגודסקי: כשמפת התקשורת השתנתה, על-פי חוק הקצו לה נתחים בערוץ 2 כי האמינו שיש לה תרומה גם לערוצים המסחריים וגם לערוץ 10, וכשהוקמו הכבלים והלוויין נתנו לה, על-פי חוק, את ערוץ 23.

יפה ויגודסקי: אנחנו מדברים על ערוץ ממשלתי, שמשלמי המסים משלמים עבורו, שהמחוקק קבע מהיום הראשון שהוא צריך להיות פתוח ולהגיע לכל בית במדינת ישראל.

יפה ויגודסקי: התוספות הנוספות נוצרו, על-פי חוק, אנחנו לא עברנו מכרז, אנחנו לא משלמים דמי זיכיון, אנחנו לא ערוץ ייעודי, אנחנו לא ערוץ נישה.

יפה ויגודסקי: אנחנו ברודקסט, כי אנחנו מחויבים לשדר לגיל הרך, לבית ספר יסודי, למבוגרים, לגיל השלישי, לבוגרים – תרבות, ערכים, היסטוריה, ציונות – כל הנושאים ללא יוצא מן הכלל- -

אופיר אקוניס: איפה זה כתוב?

יפה ויגודסקי: בדוח שהתחייבנו ליישם אותו.

יפה ויגודסקי: נושא של חינוך אין בשום- -

קריאות: - - -

יפה ויגודסקי: נורא מצחיק.

יפה ויגודסקי: אין חוק הטלוויזיה החינוכית, אבל גם במסגרת חוק רשות השידור אין פירוט שאנחנו צריכים לשדר שיעורים בתנ"ך, למשל.

יפה ויגודסקי: זה לא מופיע.

יפה ויגודסקי: מופיע שהטלוויזיה החינוכית צריכה לתת שידורים ערכיים, חינוכיים, תרבותיים – אלה שלושת המושגים שמופיעים.

יפה ויגודסקי: מה זה חינוך היום, מה זה ערכים היום, ומה זה תרבות היום – זה לא שיעורים לבית ספר.

יפה ויגודסקי: אלה שלושת המושגים.

יפה ויגודסקי: כתוב כך: "שידור ציבורי בתחומי תרבות, חינוך וערכים" – אלה שלושת הנושאים.

דורון אבני: המילה תרבות לא כתובה.

דורון אבני: כתוב בסעיף 55א לחוק: "לימודים חינוכיים".

יפה ויגודסקי: המילה "תרבות" לא מופיעה וגם "ערך" לא מופיע?

דורון אבני: לא.

יפה ויגודסקי: אה, יופי.

יפה ויגודסקי: אז "לימודים חינוכיים".

יפה ויגודסקי: אז "תרבות" זה לא "חינוך", נכון?

דורון אבני: לא אמרתי.

יפה ויגודסקי: "לימוד" זה לא מוסיקה ולא היסטוריה וזה לא דברים אחרים.

יפה ויגודסקי: זה מה שהטלוויזיה החינוכית עושה.

יפה ויגודסקי: הטלוויזיה החינוכית היא ממשלתית.

יפה ויגודסקי: נקודה.

יפה ויגודסקי: משלם המסים משלם פעם אחת ולא מעבר לזה.

יפה ויגודסקי: אין הגבלה של גיל, אין הגבלה של שעות, ולא כתוב שהוא לא צריך לשדר לכל בית במדינת ישראל, אלא להפך, כתוב: "ציבורי".

יפה ויגודסקי: אני שמחה שחברתי דנה הזכירה את המושג "ציבורי" לפני כן.

יפה ויגודסקי: התפרצתי לפני כן לגבי ערוץ 10 ו-9 על איזו פלטפורמה הוא משדר, ואני רק רוצה לומר שיש לנו אישור עקרוני ממשרד התקשורת עוד לפני שהרבה מאוד אנשים שיושבים כאן היו בתחום התקשורת, שמאפשר לנו לשדר בלוויין לא מקודד.

יפה ויגודסקי: אנחנו לתומנו חשבנו שמאחר שחבל לבזבז כספי ציבור ולעשות שני הליכים: פעם אחת לשלם עבור לוויין לא מקודד, ופעם שנייה להיכנס ל- DTT – לא עשינו את זה, רק כדי לא לבזבז כספי ציבור.

יפה ויגודסקי: אבל מה, באיזשהו מקום מכריחים אותנו לבזבז כספי ציבור, ועל חשבון תכנים אנחנו מוציאים כל שנה 20- -

אסי מסינג: עמדת הממשלה בעניין די ברורה.

אסי מסינג: לפני רגע אמרת שזה ערוץ ממשלתי שכפוף לממשלה, אז הממשלה הביעה את עמדתה בהצעת החוק.

יפה ויגודסקי: סליחה.

יפה ויגודסקי: כשהוועדה ישבה והחליטה על ה- DTTהייתה החלטת ממשלה לסגור את הטלוויזיה החינוכית, ולכן היא לא נכללה.

יפה ויגודסקי: בראש הוועדה ישב אדון פרננדס שהודיע לי שאנחנו לא נכללנו ולא הוזמנו לישיבות כי יש החלטה לסגור את הטלוויזיה החינוכית.

יפה ויגודסקי: אבל ראה זה פלא, לא נסגרה הטלוויזיה החינוכית- -

אסי מסינג: - - -לערער על החלטת הממשלה- -

יפה ויגודסקי: אנחנו נערער על ההחלטה.

אופיר אקוניס: אבל על הסגירה אין החלטת ממשלה.

אופיר אקוניס: מר פרננדס חשב שזה דבר נכון, ואם אינני טועה המחוקקים חשבו שזה דבר לא נכון, ואני אגב, מצטרף לעמדתם, כי עם כל הכבוד, הטלוויזיה החינוכית צריכה להמשיך לשדר.

אופיר אקוניס: אני לא יודע אם במתכונת של פיצול לשלושה ערוצים – 1, 2, 23 – על זה כבר דיברנו בנפרד, אבל לגבי רפורמה אנחנו בעד.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא מתכוונים לשבת בכל הערוצים.

יפה ויגודסקי: עם בואי לתחנה יצאתי מערוץ 10 כי הבנתי שאני לא אצליח לקבל משם את ההכנסות שאני מקבלת מערוץ 2, וההכנסות האלה נלקחות בחשבון כי חלק מהעובדים שלי מקבלים את משכורתם מהכנסות ערוץ 2.

יפה ויגודסקי: מה לעשות, זה מה שהחליט האוצר.

יפה ויגודסקי: הטלוויזיה החינוכית משלמת היום 24 מיליון שקל בשנה מתקציב ההפקות לשידור של 8 שעות בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: 12 מיליון שקלים לאגרת תדרים חוזרים חזרה לאוצר, ועוד 12 מיליון שקלים לחברת חלל ובזק מתוך תקציב ההפקות, לא מסעיף שנקרא הוצאות שידור – התקנה מחוקה, וזה בא מתוך תקציב ההפקות.

יפה ויגודסקי: אני הבהרתי יותר מפעם אחת וכתבתי מכתבים גם לאוצר וגם לוועדה הזאת בכל הפורומים שהטלוויזיה החינוכית מתחננת לצאת מערוץ 1, אין לה עניין לשלם על חשבון הפקות 24 מיליון שקלים.

יפה ויגודסקי: היא רוצה להיות ערוץ שמגיע לכל בית בישראל.

יפה ויגודסקי: היה כדאי שאנשים שיושבים כאן ואינם מכירים את התוכניות של הטלוויזיה החינוכית יבואו פעם לביקור ויראו מה הטלוויזיה החינוכית מייצרת הן למערכת החינוך, הן לפריפריה, הן למבוגרים, הן בתחום התרבות, הן בתחום הערכים.

יפה ויגודסקי: השנה השקענו בהפקות 40 מיליון שקלים.

קריאה: - - -

יפה ויגודסקי: הרבה יותר מערוץ 1.

יפה ויגודסקי: אנחנו הצגנו את זה בוועדת החינוך.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא ערוץ נישה, אנחנו לא ערוץ מסחרי, אנחנו לא ערוץ ייעודי – אנחנו נפתחנו כערוץ פתוח, ואנחנו לא רוצים לשבת יותר בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: הודעתי שברגע שניכנס ל- DTTוהוא יהיה מיוצב, ואנחנו נקבל את התמורה שכבר נאמר לנו שכנראה, יהיו מוכנים לתת לנו ביושבנו בתוך ערוץ 2 אנחנו גם נצא מערוץ 2.

יפה ויגודסקי: אמרתי את זה, אני לא חוזרת על הדברים.

יפה ויגודסקי: אין שום סיבה בעולם.

מנשה סמירה: אני רוצה לומר משהו.

יפה ויגודסקי: יש לי עוד משפט אחד לומר.

יפה ויגודסקי: נאמר כאן על ידי חלק מחברי הכנסת משפט מחוזי: תנו לערוצים שחיים היום, להיות ב- DTT, במיוחד לערוצים ציבוריים, ואל תילחמו על ערוצים שלא קיימים.

יפה ויגודסקי: אני לא רוצה ללחוץ חלילה על היבלת של מוטי שקלאר, אבל אם אני יוצאת מערוץ 1 יש לרשות השידור ערוץ מלא שהוא צריך למלא.

יפה ויגודסקי: לכן הוא צריך להתמקד בערוץ האחד הזה ולאפשר לערוץ ציבורי אחר.

יפה ויגודסקי: אם הכוונה היא להרחיב את מספר הערוצים לכשיקומו ערוצים חזקים נוספים, שישתלבו בחבילה הזאת, נכון לרגע זה יש ערוץ שיש לו ייעוד מסוים, הוא צריך להגיע לאוכלוסייה מסוימת, הוא מוציא הרבה מאוד מהתקציב שלו.

יפה ויגודסקי: התקציב שלי מהמדינה הוא 84 מיליון שקל, מתוכם 24 מיליון שקל אני משלמת עבור אגרת תדרים, חברת חלל ובזק.

יפה ויגודסקי: זאת אומרת, נשארנו עם תקציב של 64 מיליון שקל.

יפה ויגודסקי: 40 מיליון שקל הוצאנו השנה על הפקות בגלל שיתוף פעולה שלנו עם משרדים ממשלתיים ואחרים.

יפה ויגודסקי: תנו לנו להמשיך לעבוד ולהיות משודרים בכל בית.

יפה ויגודסקי: תודה.

אופיר אקוניס: יש לך עמדת משרד החינוך?

אופיר אקוניס: אני מודיע שהעמדה לא ידועה לי.

אסי מסינג: יש עמדת ממשלה.

אסי מסינג: ההצעה היא מאוד ברורה.

אופיר אקוניס: בכל זאת הייתי שמח לשמוע את עמדת משרד החינוך.

אופיר אקוניס: אני לא מכיר את עמדת שר החינוך.

יפה ויגודסקי: שר החינוך הופיע בוועדת שרים לשינויי חקיקה יחד אתי, ודרש שנשולב בערוץ הזה.

יפה ויגודסקי: זה קיים בפרוטוקול- -

יהודה סבן: - - - לא סביר להעלות את זה כאן.

יהודה סבן: יש תקנון - -

יפה ויגודסקי: - - אז נאמר לו על-ידי נציגי משרד האוצר- -

אופיר אקוניס: אנחנו מכירים את תקנון הממשלה- -

יפה ויגודסקי: אני רוצה לומר את הדברים- -

אופיר אקוניס: - - אבל נציגי משרד האוצר נתנו תשובה שמבחינת הליכי העבודה התקינים של ממשלה, על-פי תקנון הממשלה, עמדת הרוב התקבלה.

אופיר אקוניס: הם צודקים, אגב.

אופיר אקוניס: אני לא יודע מה היו יחסי הכוחות, ובסופו של דבר זאת ההצעה הממשלתית.

יפה ויגודסקי: אבל אחר כך הייתה ישיבה בוועדת שרים לשינויי חקיקה, ושם ביקש השר להיכנס כערוץ שישי.

יפה ויגודסקי: אז נאמר לו שהערוץ השישי, על-פי החקיקה, יהיה ערוץ ערבי.

יפה ויגודסקי: אז נאמר מפורשות על-ידי הרפרנט לתקשורת שהוא לא רואה בעתיד הקרוב - -

יהודה סבן: מה הייתה החלטת הממשלה?

יהודה סבן: מה זה משנה?

יהודה סבן: יש ממשלה.

יהודה סבן: יש החלטה של הממשלה- -

אופיר אקוניס: בסדר, הבנו, תירגעו.

אופיר אקוניס: היא בזכות דיבור.

יהודה סבן: - - יש ממשלה, יש קבינט, הסמכות היא שלו.

יהודה סבן: אני לא הייתי שם, וזה בטח לא רלוונטי מה נאמר מפי שר כזה או אחר.

יהודה סבן: יש החלטה של הממשלה.

יפה ויגודסקי: אני עונה על השאלה לא על דעת הממשלה, אלא מה דעתו של שר החינוך.

יפה ויגודסקי: על זה נשאלתי, ועל זה אני עונה.

יפה ויגודסקי: שר החינוך דרש שניכלל בחבילת ה- DTT בצורה מפורשת, והיה ויכוח - -

אופיר אקוניס: הבנתי את התשובה.

אופיר אקוניס: תודה.

מנשה סמירה: אני מחויב לדווח לוועדת כלכלה: אנחנו צריכים להעלות את חמשת הערוצים ולתת אותם לציבור הרחב.

מנשה סמירה: על-פי החוק, רשות השידור וערוץ הכנסת רשאים לעלות ומנהלים אתנו משא ומתן שעם ערוץ הכנסת הוא עומד להיסגר בחודש הקרוב.

מנשה סמירה: עם רשות השידור כבר גיבשנו את ההסכם, אבל יש מלכוד – רשות השידור איננה חותמת על ההסכם.

מנשה סמירה: אנחנו לא נוכל לממן אותם ולהמשיך לשדר אותם אם לא יהיה הסדר.

מנשה סמירה: הסיבה שהם לא יכולים לחתום עליו או טוענים שהם לא יחתמו היא מכיוון שטח"י משדרת שם 8 שעות, והם דורשים שהיא תממן.

מנשה סמירה: אנחנו בפלונטר הזה.

מנשה סמירה: אני רוצה להודיע שזה בלתי אפשרי.

מנשה סמירה: על פי החוק ועל-פי הנחיות מהאוצר שלא רוצה לשאת באחריות על המימון, אני צריך להפסיק את השידורים של רשות השידור החל מינואר, מה שלא יעלה על הדעת מבחינת הציבור.

מנשה סמירה: אבל החוק יחייב אותי.

מנשה סמירה: לכן הפלונטר קשור בטח"י.

מנשה סמירה: אפשר ללמוד מהדברים של הגברת ויגודסקי, וזה לא בסתירה להחלטת הממשלה, שערוץ 23 הוא הערוץ שהכי קרוב לברודקסט הציבורי, ועונה הכי טוב לתנאים שנקבעו בשעתו- -

יהודה סבן: מה שאמרת עכשיו זה כן בסתירה.

מנשה סמירה: מה שאמרתי עכשיו – תתעלם.

מנשה סמירה: אני לוקח את דבריי.

מנשה סמירה: ערוץ 23 נמצא היום בערוץ הראשון.

מנשה סמירה: אני מציע להעביר אותו לערוץ 33, שהוא ייקח את 33, שהוא ישדר ב-33, שהערוץ הראשון יבצע את המטלות שיש לו בערוץ 33 בערוץ הראשון, ובא לציון גואל מבחינת התשלומים.

מנשה סמירה: אני לא יודע מה צריך בשביל העניין הזה, אני לא מצוי בחוקים, זה לא חוקי הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: שערוץ 23 יהפוך ל-33?

אופיר אקוניס: תכף המנכ"ל ידבר- -

מנשה סמירה: אני רוצה להסביר מה ההיגיון.

מנשה סמירה: רשות השידור עומדת לפני רפורמה.

מנשה סמירה: להכביד בעלויות זה לא פשוט.

מנשה סמירה: לכן הם ישלמו רק על ערוץ אחד, לא על שניים.

מנשה סמירה: ערוץ טח"י שבלאו הכי משודרים, ועוד לא הפסיקו את השידורים שלהם, ישדרו מתוך ערוץ 33.

מנשה סמירה: יהיה להם כל שמונה השעות, את השעתיים של ערוץ 2 הם גם יכניסו לשם.

מנשה סמירה: כך ניקינו את הערוצים בצורה הזאת וקיבלנו חמישה ערוצים ציבוריים עם מענה יפה.

מנשה סמירה: לא עשינו פה דרמה, ונחכה לראות מה יקרה.

אופיר אקוניס: יהודה, בבקשה.

יהודה סבן: אני אתייחס לזה בקצרה.

יהודה סבן: כפי שאמר עורך הדין מסינג קודם, טח"י היא גוף ממשלתי, ולכן כל עוד לא התקבלה החלטה אחרת בממשלה והנושא לא עלה שוב בממשלה אנחנו מבקשים לא לדון בנושא הזה כאן, לא על-ידי הרשות השנייה ובטח לא על-ידי הגוף עצמו שהוא, כאמור, גוף ממשלתי.

יהודה סבן: בסוף הדברים אני אתייחס גם לדברים הכלליים.

אופיר אקוניס: דודי, בבקשה.

דודי קופל: אני רוצה לומר בצורה הכי ברורה שלערוץ 23 אסור לשדר בשידורים פתוחים ובשידורים שאינם שידורים למנויים במסגרת שידורי הכבלים והלוויין.

דודי קופל: החוק אוסר עליהם לבצע שידורי ברודקסט של הערוץ הזה בכל דרך שהיא.

יפה ויגודסקי: סליחה, אני משדרת בערוץ פתוח שמונה שעות ביום.

דודי קופל: אני מדבר על ערוץ 23.

דודי קופל: את משדרת במסגרת- - -

יפה ויגודסקי: אני לא מדברת על ערוצים, אני מדברת על הטלוויזיה החינוכית.

יפה ויגודסקי: אני לא מדברת על ערוצים עכשיו.

יפה ויגודסקי: אני מדברת על טלוויזיה חינוכית שצריכה להיות בתוך ערוץ פתוח.

יפה ויגודסקי: נקודה.

דודי קופל: אתם טענתם שערוץ 23 הוא ערוץ ברודקסט, וזה לא נכון.

יפה ויגודסקי: אה, זה לא נכון.

יפה ויגודסקי: הרוסי הוא כן ברודקסט, ואנחנו לא ברודקסט.

אופיר אקוניס: אני אסכם את העמדה.

אופיר אקוניס: מנהלת הטלוויזיה החינוכית מציעה לצרף את ערוץ 23 לחבילת ה- DTT, ובכך מצטרפת לערוץ 9 שביקש להצטרף ולערוץ בשפה האתיופית.

אופיר אקוניס: כמובן, בשפה הערבית- - מר מוקדי, אני חוזר על מי שביקש, לא על מה שהוחלט.

אופיר אקוניס: מיטל בשארי ואחר כך מנכ"ל רשות השידור.

יפה ויגודסקי: אני מבקשת לתקן.

יפה ויגודסקי: מאחר שהטלוויזיה החינוכית משדרת כבר ב- DTT בתוך ערוץ 1 כביכול ומאחר שרשות השידור מתקשה לשלם עבור שני ערוצים, אפילו עבור ערוץ אחד, הטלוויזיה החינוכית מבקשת לשדר במקום בערוץ 1, בערוץ 33.

יפה ויגודסקי: תודה.

אופיר אקוניס: מיטל בשארי, המועצה לצרכנות.

אופיר אקוניס: אם הצלחת להבין את כל הבקשות שלי מי שביקש להיכנס, סכמי את ההיבט הצרכני מנקודת מבטכם.

יפה ויגודסקי: סליחה, יש פה עוד הערה.

אופיר אקוניס: אבל אחרונה.

אביגדור דנן: נציג משרד התקשורת מדבר על חוק התקשורת (בזק ושידורים), שקובע שערוץ 23 הוא לכאורה ערוץ סגור.

אביגדור דנן: אני רוצה להציג את הדברים כהווייתם - -

דנה נויפלד: ככל שיש מחלוקת משפטית, זה לא המקום.

אביגדור דנן: למה הוא אומר את הדברים בצורה כל כך נחרצת- -

אופיר אקוניס: מצאת טעות, מה התיקון שלך?

אביגדור דנן: המחוקק קבע שהאפיק הזה יוקצה לשידורי הטלוויזיה החינוכית, ולא קבע אם האפיק הזה יהיה פתוח או סגור.

אביגדור דנן: להפך, כמו שיפה ויגודסקי אמרה, יש מכתבים של מנכ"ל משרד התקשורת שמאפשרים להפיץ את הערוץ הזה בצורה בלתי - - - בלוויין.

אופיר אקוניס: הם בטח גדלו על שידורי הטלוויזיה החינוכית.

דודי קופל: יקצה במסגרת שידורים למנויים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מיטל, בבקשה.

מיטל בשארי: המועצה לצרכנות תמכה גם בעבר בהכנסת הטלוויזיה החינוכית והערוץ הרוסי- -

אופיר אקוניס: אתם תומכים- -

מיטל בשארי: - - בכל הערוצים שהאוכלוסייה שלהם במצוקה.

מיטל בשארי: אבל מה לעשות שאפשר להכניס רק כשישה ערוצים על הפלטפורמה הזאת?

מיטל בשארי: אני רוצה להזכיר לכם שלדיונים שהיו כאן

מיטל בשארי: באו כל חברי הכנסת הרוסים ושאלו את סטס- -

אופיר אקוניס: יוצאי ברית המועצות.

מיטל בשארי: - - כמה רוסים באמת לא יודעים עברית כדי שיכניסו את ערוץ 9.

מיטל בשארי: התברר ש-300 אלף איש לא יודעים באמת עברית, והשאר צופים בשאר הערוצים.

מיטל בשארי: לכן הוחלט לא להכניס את ערוץ 9- -

אופיר אקוניס: בכנסת הקודמת.

מיטל בשארי: כן.

אתי בנדלר: לא נכון.

אופיר אקוניס: בסדר, זה היה אחד הטיעונים.

מיטל בשארי: זה היה אחד הטיעונים שהיו.

מיטל בשארי: לערוץ הערבי באמת לא ניתן מענה באף מקום, ולכן הכללתו בסעיף הזה היא מבורכת, ושאר הערוצים ייכנסו כאשר יתפנו תדרים וייכנסו ערוצים אחרים.

מיטל בשארי: אני רוצה להזכיר לכם שסקר שהמועצה לצרכנות עשתה עם הכנסת ה- DTT, התברר שעם כניסת ה- DTT 8% ינטשו את ערוצי הכבלים והלוויין, ויש לתת את הדעת מה יקרה כאשר ייכנס גם הערוץ הרוסי.

מיטל בשארי: זה לא שאני הולכת לדאוג להם, אבל יש להתייחס גם לעניין הזה כי אף אחד לא רוצה שהטלוויזיה הרב ערוצית תיעלם.

אופיר אקוניס: אז מה המסקנה של המועצה הישראלית לצרכנות?

אתי בנדלר: צריכים לחשוב.

מיטל בשארי: ההצעה הזאת מבורכת.

מיטל בשארי: בינתיים ייכנס הערוץ הערבי, והרוסי – בזמנו.

אופיר אקוניס: מעניין מאוד באמת.

אופיר אקוניס: מוטי שקלאר, בבקשה.

אופיר אקוניס: אני אחזור על ההצעה שלי.

אופיר אקוניס: אתה לא היית, אבל מר קרני שמע; אני הצעתי לא רק להוציא את ערוץ 33 מתוך ה- DTT, אלא פשוט לסגור אותו ולחסוך 70-60 מיליון שקלים, להעביר אותם לתקציב הערוץ הראשון, ושם לקיים הפקות מקור, דרמות.

אופיר אקוניס: אתה רוצה, תן לחדשות יותר כסף, זה חשוב.

אופיר אקוניס: אתם עושים בערוץ 1 עבודה טובה מאוד, וערוץ 33 הוא מיותר לחלוטין, אין בו צפייה, הוא לא נותן מענה לאף אחד, ומשני הטעמים האלה הצעתי גם לסגור אותו, ובוודאי, אם כך, להוציא אותו מה- DTT.

אופיר אקוניס: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלך.

מוטי שקלאר: אתה יודע היכן אני גר.

מוטי שקלאר: לימדו אותי ששטח משוחרר לא יוחזר.

אופיר אקוניס: אני גר במקום אחר, ואותי לימדו אותו דבר.

אופיר אקוניס: זה לא משנה.

אופיר אקוניס: אגב, גם אני גר בסוג של שטח משוחרר, אבל בסדר.

אופיר אקוניס: שכונת שחמונס שוחררה בשנת 1948, ושם נבנתה שכונת רמת אביב כעבור מספר שנים.

אופיר אקוניס: אני בטוח שבעופרה לעומת זאת לא היה- - -

חנין זועבי: זה שחרור, לא כיבוש.

אופיר אקוניס: אמרתי.

חנין זועבי: זה שחרור, לא כיבוש.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: אני שמח שאת מסכימה איתי- -

חנין זועבי: קצת פחות ציונות, קצת יותר דמוקרטיה.

אופיר אקוניס: זה מאוד דמוקרטי.

חנין זועבי: קצת יותר שוויון, קצת יותר ערכים.

אופיר אקוניס: ערכים ושוויון זה בסדר- -

חנין זועבי: זה היה מיותר, גם המשפט היה מיותר.

חנין זועבי: בוא נדבר כאן על טלוויזיה- -

אופיר אקוניס: אני מקבל.

אופיר אקוניס: הצעת הצעה לסדר הדיון וקיבלתי אותה.

חנין זועבי: יותר מדי ציונות.

אופיר אקוניס: מה לעשות?

אופיר אקוניס: יותר מדי ציונות?

חנין זועבי: הכול ציונות.

חנין זועבי: אתם - - - הכול.

אופיר אקוניס: זאת האשמה מאוד חמורה.

חנין זועבי: אין מקום לערכים.

חנין זועבי: יש רק אידיאולוגיה.

אופיר אקוניס: זאת האשמה מאוד חמורה, שאני מקבל אותה באהבה גדולה.

אופיר אקוניס: יותר מדי ציונות בוועדה הזאת – אני מודה לך על ההערה.

חנין זועבי: גם סותר ערכים.

חנין זועבי: יש סתירה.

אופיר אקוניס: ציונות זה דבר חשוב.

אופיר אקוניס: התנועה הציונית קידמה במידה דרמטית את האינטרסים של הערבים שחיו בארץ ישראל המערבית לפני שהתנועה הציונית הגיעה לכאן.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

חנין זועבי: יש.

אופיר אקוניס: אין, ממש לא.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להתווכח, אבל זאת עובדה.

מוטי שקלאר: אני רוצה להיות ריאלי לצורך הדיון ולא לדבר גבוהה-גבוהה.

מוטי שקלאר: אני לא רואה את ממשלת ישראל מקבלת החלטה גורפת שהערוץ הציבורי לא ישדר בשפה הערבית.

מוטי שקלאר: ברגע שהממשלה החליטה ובג"צים מהסוג הזה, שאנחנו צריכים להיות אחראים גם על השידור בערבית הרי ברור לכולם- -

אופיר אקוניס: אני אמרתי את זה גם קודם, שחוק הרשות מחייב.

אופיר אקוניס: מוטי שקלאר: גם כששודר בזמנו שידור לווייני בג"ץ העביר את זה חזרה לפלטפורמה הנפוצה יותר.

אופיר אקוניס: יש שתי אפשרויות: או לחזור לשנות ה-70 וה-80 ולחלק את ערוץ 1- -

אופיר אקוניס: אתה רוצה שב-18:30 יהיה אות השידורים בערבית?

אופיר אקוניס: דווקא היה אות לא רע.

מוטי שקלאר: - - ברור לכם שאם מדברים על רפורמה ועל ערוץ משמעותי עם הפקות וכיוצא בזה, אתה לא יכול לחלק את הערוץ ולהפוך אותו לבעל שניות בתחום השפה.

מוטי שקלאר: לכן הדרך שאומצה היא להפיק תוכניות בערבית באמצעות ערוץ 33.

מוטי שקלאר: ממה נפשך?

מוטי שקלאר: אם זאת הדרך היחידה וחושבים שזה תפקידנו, אני לא רואה יכולת ליצור את הדיכוטומיה הזאת ולומר שלהמשיך להחזיק את מערך המשדרים הקיים כחלק מהמעבר ל-DTT להתפטר ממערך המשדרים – אני משלם דמי תדרים, אני משלם את בזק – ולהשאיר את ערוץ 33 במערך האנלוגי ולייתר אותו מהפלטפורמה החדשה.

מוטי שקלאר: זה לא הולך יחד.

מוטי שקלאר: אם הממשלה תבוא ותאמר שדרך הערוץ הייעודי האמור להיות במסגרת הכבלים אנחנו נותנים מענה לציבור דובר הערבית, ולכן חובה זו מוסרת מרשות השידור, אפשר להתחיל לדבר.

מנשה סמירה: אבל אם זאת הבעיה אתה יכול להתארח ב-33 עם שידורי הערבית.

מוטי שקלאר: רגע, אני אגיע לזה.

מנשה סמירה: לומדים מטעויות.

אופיר אקוניס: מנשה, שמענו את עמדתך וגם את עמדתה של מנכ"לית הטלוויזיה החינוכית, אבל עכשיו אנחנו שומעים את מנכ"ל רשות השידור.

מוטי שקלאר: אני מקווה שמותר להשתמש בביטוי תלמודי ולומר, ממה נפשך?

מוטי שקלאר: אם עדיין אחריותנו היא להפיץ שידורים בערבית אי אפשר לתפוס את המקל משני קצותיו ולומר, תשאירו אותי באנלוגי ולייתר אותי ב- DTT.

מוטי שקלאר: הרי כל ה- DTT נועד לייצר אלטרנטיבה לאנלוגי.

מוטי שקלאר: לכן אי אפשר לתפוס את המקל משני קצותיו.

מוטי שקלאר: לכן נראה לי שהדיון מתייתר פה בעניין של ערוץ 33.

מוטי שקלאר: כל עוד זה המצב ערוץ 33 – אם אני רוצה או לא רוצה – אמור להיות ב- DTT.

מוטי שקלאר: בעניין מה שאמר מנשה, שוב, אי אפשר לייצר ישראבלוף.

מוטי שקלאר: אם יש חובה ציבורית לשדר שידורים בערבית אז מה, נשדר את זה בבוקר במקום ערוץ 23 מ-8:00 עד 15:00?

מוטי שקלאר: הרי אם רוצים להעמיד ערוץ משמעותי הוא חייב להיות משודר בערב.

מוטי שקלאר: מה שמנשה כרגע מציע שאנחנו נעשה את 33 מהבוקר עד אחר הצהריים, ומאחר הצהריים נעבור ל-1, וערוץ 33 מתייתר זה לא ריאלי- -

יפה ויגודסקי: הוא לא אמר את זה.

יפה ויגודסקי: מוטי, בתחילת הישיבה ניצן בישר בשורה יוצאת מן הכלל, והודיע שיוצא כעת מכרז לערוץ הערבי בימים הקרובים.

יפה ויגודסקי: כך שמן הסתם יוותרו לך על השידור הערבי.

מוטי שקלאר: זה החלטת ממשלה וגם שינוי חוק, אני לא יודע.

קריאה: לא בטוח כי הערוץ הזה הוא לא שידור ציבורי.

מוטי שקלאר: זה עסק הרבה יותר מורכב, אני לא רואה איך עושים את זה.

מוטי שקלאר: אני פתוח לכול, אבל בהתניה שיד ימין יודעת מה עושה יד שמאל, ולא תמיד זה קורה לא בוועדה הזאת, אלא בוועדות אחרות וממשלה וחוקים אחרים.

מוטי שקלאר: היינו בסרט הזה.

מוטי שקלאר: החשש הגדול שלי הוא שתקבלו פה החלטה, ואנחנו נשב עם ערוץ 23 רק באנלוגי.

מוטי שקלאר: יש לי חשש קל שזה מה שיהיה אם תתקבל ההצעה הזאת.

יפה ויגודסקי: אנחנו נשחרר אותך.

מוטי שקלאר: גם בהיבט הכלכלי אין לזה היתכנות.

אופיר אקוניס: כלומר, אתה בעד ההשארה של 33 כפי שהוא, ב- DTT.

יפה ויגודסקי: אלא אם כן ישחררו אותו.

מוטי שקלאר: אלא אם כן יגידו שאין יותר מקום לערוץ הציבורי להתמודד עם האוכלוסייה דוברת הערבית.

מוטי שקלאר: אבל אני לא מניח שזה ריאלי, וזה חלק מהמחויבות של השידור הציבורי.

מוטי שקלאר: אז ערוץ 33 יישאר בכל מקרה, ואתה מסכים איתי שאין היגיון שערוץ 33 יישאר באנלוגי ולא ב- DTT.

קריאות: אין אפשרות כלכלית כזאת.

אופיר אקוניס: יכול להיות שנצטרך למצוא פה פתרון יצירתי, כי אני אומר לך באמת, לא בהקנטה, אלא גם כצופה הדיוט שהבעיה של ערוץ 33 היא שהוא לא מקיים שום דבר.

אופיר אקוניס: כמה אתה רואה אותו בטבלה, 0.00%?

מוטי שקלאר: חלק מהישראבלוף והמס שפתיים שהמדינה משלמת היא לומר שיש שידור בערבית עם תקציב אפס.

מוטי שקלאר: אז מתקציב אפס גם הרייטינג אפס.

אופיר אקוניס: אני אמרתי את זה לא בהקנטה.

אופיר אקוניס: אין לי בעיה, ובטח גם לך לא.

אופיר אקוניס: מה התקציב השנתי שאתה מתקצב את ערוץ 33 מתקציב רשות השידור?

אופיר אקוניס: 70-60 מיליון שקל?

אופיר אקוניס: אמרת את זה באחת הישיבות הראשונות שקיימנו כאן.

אופיר אקוניס: אלה כספים שיכולים ללכת להרבה מאוד דברים אחרים, כולל לחטיבת החדשות שלכם שהיא מפוארת, מאוזנת ולימדה רבים.

אופיר אקוניס: אני אומר לך את זה באמת, גם כצופה שלה.

יפה ויגודסקי: זה הרבה מאוד כסף שיעזור לו לשחרר את הערוץ הראשון, אין בכלל ספק.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: ניצן חן, בבקשה.

ניצן חן: עם כל הרצון של כל רגולטור או ועדת כלכלה לחדש – אני מזכיר את מה שאמר החפץ חיים: "לא באתי לחדש, באתי להזכיר".

ניצן חן: זה משפט אלמותי שצריך להיות נר לרגלנו.

ניצן חן: ישבו חכמים לפני שנה וחצי, וקבעו חמישה ערוצים.

ניצן חן: למה היום חושבים שהחכמים של היום יותר חכמים מאלה לפני שנה וחצי?

ניצן חן: ישבו והשקיעו עשרות ומאות שעות מחשבה, ועשו את האיזונים הנכונים.

ניצן חן: שמענו פה שהשידור הקהילתי רוצה ערוץ, ובצדק, השפה האמהרית האתיופית שבאמת זרקו אותם לכל הרוחות וגם הערוץ הרוסי התנער מהם אף על פי שהמחויבות הראשונה הייתה גם בשפה האמהרית – כולם רוצים להיות בחבילה הרוסית.

ניצן חן: על כל הוספה של ערוץ מעבר לחמשת הערוצים שכבר קיימים יהיו השלכות מרחיקות לכת, ואני מציע שנזכור מה אמר מנכ"ל הוט פה, ובמקרה הזה אני מסכים איתו.

ניצן חן: לכן אי אפשר באבחה של לחץ כזה או אחר להוסיף עוד ערוץ מעבר לחמישה שכבר קיימים.

ניצן חן: צריך להקדיש לכל החלטה כזאת מחשבה מעמיקה וכבדת משקל.

אופיר אקוניס: ברור.

ניצן חן: מנשה הזכיר את הפיילוט ואת תקופת ההרצה ואת חילוקי הדעות על שיעורי הנטישה מהכבלים והלוויין.

ניצן חן: על כל נטישה מהכבלים והוט מדובר על 50-40 מיליון שקל.

ניצן חן: צריך להשקיע הרבה מחשבה לפני שמוסיפים עוד ערוץ, גם ערוצים שיש להם חשיבות ציבורית או מגזרית או ייעודית כמו הערוץ הקהילתי או הערוץ הרוסי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: דודי, אתה רוצה לחזור?

אופיר אקוניס: אתה ויהודה אחרונים.

אופיר אקוניס: יש לך עוד הערות לסיכום הדיון הזה?

אופיר אקוניס: תן לנו את עמדת משרד התקשורת והשר על אי הוספת ערוצים נוספים.

דודי קופל: משרד התקשורת ושר התקשורת, כמובן, מחויבים להחלטת הממשלה בעניין הזה שמוצגת לפני הוועדה.

דודי קופל: אף על פי שנאמר קודם שוועדת מרדכי אינה תורה מסיני אני רק רוצה להזכיר שבהתאם למסקנות ועדת מרדכי שאומצו על-ידי הממשלה, בחינה של הוספת ערוצים ל- DTT תיעשה בשנת 2012 על-ידי הגורם המסמיך.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יהודה סבן, בבקשה.

יהודה סבן: אני אתייחס לעניין שילוב הערוצים הייעודיים ל- DTT.

יהודה סבן: כל חברי הכנסת וגם היושב ראש העלו את זה, ועמדת הממשלה בעניין הזה ברורה, אבל בכל זאת אתייחס.

יהודה סבן: לעומת דיונים קודמים שהיו בשנים קודמות אנחנו דנים ברפורמה כוללת ולא בנושא כזה או אחר בענף השידורים.

יהודה סבן: הרפורמה הכוללת הזאת, כפי שהצבענו על כך בדיונים הראשונים, מתייחסת לשלושה מרכיבים שדיברנו עליהם: רישיונות, חבילה צרה ופרסומת.

יהודה סבן: שלושת אלו יחד יוצרים איזון בשוק השידורים.

יהודה סבן: עשרה מכל אחד הרכיבים האלה מפרה באופן מידי את האיזון.

יהודה סבן: כך אנחנו הסברנו, כך הסביר מנשה, כך הסבירו הגורמים האחרים.

יהודה סבן: בדיונים הראשונים עלו הערות עקרוניות לגבי הפרסום בכבלים ובלוויין.

יהודה סבן: לא מעט חברי כנסת הציעו לבטל את זה.

יהודה סבן: ודאי שבמצב שבו הוועדה תחליט לקבל את ההסתייגויות האלה, האיזון יופר.

יהודה סבן: קרי, ייפגעו באופן ניכר הכבלים והלוויין.

יהודה סבן: במודל כזה - -

אופיר אקוניס: אבל הרעיון הוא לפצל, לא לתת חבילה צרה.

אופיר אקוניס: זאת הייתה עמדתם.

אופיר אקוניס: גם הגברת כדורי וגם מר מוקדי אמרו לפני 3 דיונים אמרו, תודה רבה- -

יהודה סבן: אני לא מציג את עמדתם, אני מציג את עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: אז אני אומר לך מה שאני שמעתי והסקתי.

אופיר אקוניס: גם מהזכייניות, גם מערוץ 10, גם מהרדיו האזורי וגם מהרדיו הציבורי ברשות השידור שמעתי, תודה רבה, אל תעשו לנו את הטובה הזאת.

יורם מוקדי: לא מעוקצך ולא מדבשך.

אופיר אקוניס: בואו נשמע את עמדת הממשלה.

מיכל רפאלי כדורי: בוודאי לא בצורה שחבילה צרה כתובה היום.

אופיר אקוניס: נכון, אכן כך.

יהודה סבן: כשהממשלה מציעה רפורמות לכנסת היא לא עושה את זה כדי לעשות טובה לכבלים או ללוויין או לחברות אחרות, היא עושה את זה כי זה מה שהיא חושבת שנכון לשוק.

מיכל רפאלי כדורי: גם אם היא טועה לשוק, והשוק ייהרס.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

אופיר אקוניס: היא יכולה להציע, והשוק יכול לומר, אתם טעיתם.

מיכל רפאלי כדורי: גם יכול להיות שלא יהיה שוק אחרי זה.

יהודה סבן: אפשר רגע להשלים את דבריי?

יהודה סבן: אם תתקבל ההסתייגות של חברי הכנסת לעניין הפרסום ודאי שהאיזון יופר בצורה משמעותית, ולכן אנחנו לא רואים שום אפשרות לדון בכלל על העניין של הערוצים הייעודים.

יהודה סבן: זה רק יגביר את חוסר הוודאות ויערער את מצבם של הכבלים והלוויין, ואנחנו לא רוצים לעשות את זה.

יהודה סבן: יש לנו אחריות כוללת.

יהודה סבן: אילו לא תתקבל ההסתייגות הזאת, ומאחר שנראה שיש פה קונצנזוס די רחב בקרב חברי הכנסת, אני מציע שתטילו עלינו לבחון יחד, כל גורמי הממשלה, את העניין, ואנחנו נציג את מסקנותינו לעניין הערוצים הייעודיים בשבוע הבא.

אופיר אקוניס: לא בשבוע הבא, ביום חמישי.

יהודה סבן: ביום חמישי, כפי שהודענו, אין לאגף תקציבים אפשרות להגיע.

יהודה סבן: הודענו על כך ללאה.

אופיר אקוניס: לאף אחד?

אופיר אקוניס: זה אגף די גדול.

אופיר אקוניס: זאת אמורה להיות הישיבה המכריעה.

יהודה סבן: הודענו על כך.

אופיר אקוניס: אני לא ידעתי.

מנשה סמירה: יהודה, אנחנו ממשלה?

יהודה סבן: כן, אמרתי, כל הגורמים בממשלה, כולל מנשה סמירה.

יהודה סבן: גם איתו אנחנו נקיים התייעצות.

אופיר אקוניס: ממלאת מקום מנהלת הוועדה, בבקשה.

עידית חנוכה: אגף התקציבים מסר לנו מבעוד מועד שב-24 בדצמבר הם עוסקים בתוכניות העבודה שלהם, ולכן לא יוכלו להיות בישיבות ועדות הכנסת.

עידית חנוכה: מפאת סדר היום של הוועדה נאלצנו לקבוע ישיבה ב-24 בחודש.

עידית חנוכה: ברגע שנקבעה ישיבה זו הודענו לאגף התקציבים הכי מוקדם כשיכולנו כדי שינסו להיערך ולשלוח לפחות אחד מהצוות בן שלושה אנשים, לדיון הזה.

אופיר אקוניס: אני מציע שאחד מכם יגיע ביום חמישי.

אופיר אקוניס: הישיבה היא בתל-אביב.

אופיר אקוניס: זה יום תל-אביב בדרך כלל, דבר שיקל בוודאי גם על החברות, גם עליי וגם על חברי הכנסת שמרכזים את ימי חמישי בתל-אביב, על-פי המתווה שהתווה בן גוריון.

קריאה: - - -

אופיר אקוניס: זה המתווה שלו.

קריאה: - - שדה בוקר

אופיר אקוניס: לא, אתה טועה.

אופיר אקוניס: היה פה ויכוח על ציונות, אז אני אספר לך שכשהוא כיהן כראש ממשלה ושר ביטחון הוא ריכז את ימיו מיום ראשון עד רביעי בירושלים, וביום חמישי הוא היה בתל-אביב.

אופיר אקוניס: כך נקבעה המסורת הזאת.

אופיר אקוניס: המסורת של בן גוריון בעניין הזה היא טובה מאוד.

אופיר אקוניס: יש לנו לפתור את עניין חברת החדשות, את העניין של ה- DTT, את אפיק 22, את המותג 22, את המכרז וכדומה.

אופיר אקוניס: יש לנו עוד המון- -

אתי בנדלר: אגב, התקבל מכתב בעניין הזה שהופנה לשרים.

אתי בנדלר: כדי שאוכל לחוות את דעתי בפני הוועדה וכדי שהוועדה תוכל להכריע בעניין אני אבקש את התייחסותכם לכל הטענות המשפטיות שעלו שם.

אופיר אקוניס: זמנה של הישיבה ביום חמישי הוא 14:00-9:30.

אופיר אקוניס: זה נראה קשה מאוד ויומרני לסיים את הדבר הזה ביום חמישי בצהריים, אבל אנחנו נשתדל, ואני מודיע שאנחנו נשקלל את כל העמדות שנשמעו פה ונגיע למסקנות.

אופיר אקוניס: תודה לכולם, הישיבה נעולה.