ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 112, 2009-12-01 10:30

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אנחנו עוסקים היום בתקנות הפטנטים (נהלי הלשכה, סדרי דין, מסמכים ואגרות) (תיקון), התשס"ט-2009.

דוד רותם: משרד המשפטים, בבקשה.

ז'קלין ברכה: אני מרשות הפטנטים.

ז'קלין ברכה: אנחנו מבקשים להוסיף אגרה שתחול על כל תביעה מעל תביעה 50 בבקשה לפטנט.

דוד רותם: שוב, בבקשה?

ז'קלין ברכה: הבקשה לפטנט מורכבת מפירוט ומסתיימת בתביעות, על מה המבקש מבקש מונופולין.

ז'קלין ברכה: תביעה יכולה להגדיר היבטים שונים של ההמצאה.

דוד רותם: התביעות זה התנגדות לפטנט.

ז'קלין ברכה: לא, התביעות זה מה שהוא מבקש.

דוד רותם: הגשת בקשה לרישום.

ז'קלין ברכה: כן.

ז'קלין ברכה: אנחנו מבקשים שתיקבע אגרה לכל תביעה מעל תביעה 50.

ז'קלין ברכה: לעיתים הבקשה מסתיימת בהרבה מאוד תביעות, קרוב ל-50 ואפילו 100 תביעות.

ז'קלין ברכה: כ-40% מהבקשות מסתיימות בכ-100 תביעות.

ז'קלין ברכה: כל תביעה היא פסקה של כמה שורות באנגלית שהבוחן צריך לבדוק האם היא כשירה לפטנט, האם היא חדשה, האם יש לה התקדמות המצאתית וכדומה.

ז'קלין ברכה: מדובר בהמון דפים, הבאנו דוגמות.

סיגל קוגוט: בין 50 ל-100 זה לא אומר שזה דומה חוץ מפרמטר קטן?

ז'קלין ברכה: הרבה פעמים השינוי הוא קטן.

ז'קלין ברכה: לפעמים זה היבטים שונים ולפעמים זה אותה גברת בשינוי אדרת.

ז'קלין ברכה: אבל הבוחן צריך לקרוא כל תביעה ולהחליט האם זה מגיע למבקש או לא.

דוד רותם: השאלה היא האם המספר הוא הפרמטר הנכון; האם זה לא צריך להיות על-פי תוכן ולא על-פי מספר.

ז'קלין ברכה: אין אפשרות לקבוע את זה לפי תוכן.

ז'קלין ברכה: יש בקשות שדורשות את המספר של התביעות, אבל לא רוב הבקשות לא מצדיקות 50 תביעות בסופן.

ז'קלין ברכה: נוסף לכך, בכל המדינות שבהן בוחנים בקשות לפטנט יש אגרה על עודף של תביעות בדרך כלל מעל 25-20, ויש מדינות שמעל 15 תביעות כבר גובות אגרה נוספת שהיא מאוד גבוהה.

ז'קלין ברכה: המטרה היא להרתיע את ציבור המבקשים מלכלול תביעות בלתי מוצדקות.

ז'קלין ברכה: אם המבקש חושב שהן בכל זאת מוצדקות הוא צריך לשלם עליהן כי הבדיקה שלהן דורשת עבודה נוספת מהבוחן, והיא על חשבון הציבור כי בזמן שבוחן אחד בודק את הבקשה, בקשה של מבקש אחר עומדת ומחכה לאותו בוחן.

דוד רותם: אז למה לא לעשות את זה הפוך?

דוד רותם: אני אגיש 100 תביעות, וכשיבדקו את 100 התביעות יגיעו למסקנה ש-20 מהן לא מוצדקות.

דוד רותם: אז על 20 הבקשות האלה נטיל אגרה גבוהה יותר.

יצחק אהרונוביץ': אחרי הבחינה, אתה אומר.

דוד רותם: את עושה את הבחינה, ואת אומרת לבן אדם שכדי לקבל את 80 התביעות שלו, הוא מתבקש לשלם אגרה של 1,000 שקל על 20 התביעות שמצאת שאינן נחוצות, ואז הוא יקבל את ה-80.

שירלי אבנר: זה לא כל כך מקובל כי אז למעשה מענישים את המבקש בדיעבד.

שירלי אבנר: הגישה שלפיה מעל מספר מסוים נבקש יותר כסף משקפת את המורכבות ואת התהליכים שנדרשים.

שירלי אבנר: זה מתאים יותר לשיטת המשפט גם שלנו.

שירלי אבנר: האגרה אמורה לשקף את המורכבות ואת השירות שניתן על-ידי הרשות.

שירלי אבנר: ככל שיש יותר תביעות רואים את הבקשה כמשהו מורכב יותר שמצריך יותר עבודה של הבוחן של הרשות.

דוד רותם: רק שאני שמעתי שחלק גדול מהתביעות הוא מיותר ולא צריך אותו ועושים אותו ככה סתם.

דוד רותם: מי שתובע תביעות אמיתיות – ואם יש לו באותו פטנט 60 תביעות אמיתיות, יש למדינת ישראל אינטרס להגן על התביעות האלה, בעיקר בכימיה ובביו-טכנולוגיה כדי שהתעשייה הישראלית תתפתח.

דוד רותם: אנחנו אומרים לו בעצם שלא יבקש את זה פה בארץ כי הוא יצטרך לשלם אגרה גבוהה יותר.

דוד רותם: הוא עוד לא יודע מה יקרה עם הפטנטים האלה.

דוד רותם: זה יכול להיות אדם שהמציא פטנט חדש, ויש לו שם 60 תביעות, ואתם מבקשים ממנו כזאת אגרה שהוא יעדיף לעזוב את זה שמישהו יגנוב את זה וימכור את זה לחברת חוץ, והכסף הגדול לא יהיה פה.

ז'קלין ברכה: העניין הוא שזה בדרך כלל לא המצב כי מי שמבקש את הבקשות הכבדות הן חברות גדולות עם תאגידים מחו"ל ולא מבקשים פרטים.

ז'קלין ברכה: מבקשים פרטים על משהו קטן שאפשר להגדיר אותו ב-20 תביעות מקסימום, וגם זה ממש מוגזם.

ז'קלין ברכה: הוא באמת לקח עורך פטנטים מאוד יקר שהצליח לנפח את זה ל-20 תביעות.

ז'קלין ברכה: בדרך כלל מי שמבקש את התביעות המרובות הם תאגידים גדולים מחו"ל.

ז'קלין ברכה: אותן חברות משלמות את האגרות האלה גם בחו"ל, גם באירופה, גם באוסטרליה וגם בארצות-הברית, והן יודעות גם לצמצם את התביעות שלהן כדי לא לשלם את האגרות האלה אם הן לא מעוניינות בהן.

ז'קלין ברכה: זה פשוט מכביד על המערכת רק בישראל, כי בישראל אנחנו בוחנים כמו בכל מדינה שבוחנת בצורה רצינית, אבל אנחנו לא מקבלים את האגרות בעד השירות הזה.

סיגל קוגוט: איך תמחרתם?

סיגל קוגוט: עד 50 תביעות זה 900 בערך, וכל אחת נוספת זה 500.

סיגל קוגוט: איך הגעתם לתמחור הזה?

ז'קלין ברכה: גם בהשוואה לעולם.

ז'קלין ברכה: באוסטרליה למשל זה כ-100 דולר לכל תביעה מעל 20 תביעות.

ז'קלין ברכה: אנחנו גם לא רצינו לצמצם יותר מדי כי מדובר בשינוי תפיסה כי זאת הפעם הראשונה שגובים אגרה נוספת על תביעות נוספות.

דוד רותם: איזה חברות כימיה ופארמה וביו-טכנולוגיות רושמות בארץ פטנים?

ז'קלין ברכה: כל החברות: מֶרק, סמית'-קליין – כל חברות התרופות שמוכרות בארץ תרופות זקוקות גם להגנה פטנטית בארץ.

דוד רותם: ואז אם לא יוכלו לרשום בארץ פטנט זה יהיה טוב כי אז טבע תוכל להעתיק אותן.

ז'קלין ברכה: הם יוכלו לרשום פטנט, אבל יצטרכו לשלם עליו או לצמצם את התביעות לתביעות באמת הכרחיות, חשובות ואמיתיות או לשלם אגרה נוספת על הבדיקה הנוספת שהם דורשים שהבוחן יעשה.

שירלי אבנר: והמונופול הנוסף שהם יקבלו בעקבות כך.

דוד רותם: אם נניח הגשתי 100 תביעות וקיבלו רק 80, כי לגבי 20 אמרו שזה בכלל לא פטנט?

דוד רותם: אני אשלם אגרה גם על ה-20 האלה?

דוד רותם: זאת אומרת האגרה היא בעד הגשת הבקשה?

ז'קלין ברכה: כן.

יצחק אהרונוביץ': קובעים שהיא לא קשורה לפטנט, ואנחנו לא מגדירים את האגרה.

דוד רותם: היועצת המשפטית, בבקשה לקרוא.

סיגל קוגוט: אני אקרא את התקנות:

סיגל קוגוט: תקנות הפטנטים (נוהלי הלשכה, סדרי דין, מסמכים ואגרות) (תיקון), התשס"ט-2009 בתוקף סמכותי לפי סעיף 194 לחוק הפטנטים, תשכ"ז-1967 באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: בתוספת השנייה לתקנות הפטנטים (נוהלי הלשכה, סדרי דין, מסמכים ואגרות), התשכ"ח-1968, - בפרט 1 אחרי "לפי סעיף 11(א) לחוק" יבוא "בגין 50 התביעות הראשונות בבקשה"; אחרי פרט 1 יבוא: "1א.

סיגל קוגוט: אגרת הגשה בגין כל תביעה נוספת שבבקשה לפטנט החל מהתביעה ה-51, 500 שקלים חדשים".

סיגל קוגוט: תחילתן של תקנות אלה 30 יום מיום פרסומן.

דוד רותם: אתם בדקתם עם ה-OECD אם זה לא תוקע אותנו במשהו?

דוד רותם: בזמן האחרון כל דבר אני בודק עם ה-OECD כדי שלא יהיה מצב שאנחנו נתקין תקנות ומחר ה-OECD יגידו שזה לא מתאים.

הווארד פולינר: אני ממונה בכיר במשרד המשפטים.

הווארד פולינר: הייתי מעורב בכל תהליך ההצטרפות של ישראל ל-OECD בהיבט הקניין הרוחני.

הווארד פולינר: זה סוג השאלות שלא התעוררו ב-OECD.

הווארד פולינר: לדעתי, זה לא יתעורר כיוון שה-OECD בודק מה שנקרא like mindedness.

הווארד פולינר: אם אתה דומה יותר למדינות שהן כבר בתוך ה-OECD מקבלים אותך, לא רוצים לקבל מישהו שונה.

הווארד פולינר: במרבית המדינות ב-OECD יש שיטה די דומה למה שאנחנו מציעים פה היום.

הווארד פולינר: אני לא צופה בעיות.

דוד רותם: זה נכון רק בתנאי שבתקופות הפטנטים נהיה שונים.

דוד רותם: כי אם אנחנו רוצים לקבל את השיטה האמריקנית והאירופית הם לא כל כך אוהבים את זה.

הווארד פולינר: ברור.

הווארד פולינר: הבעיות מול ה-OECD עכשיו הן בקשר לתקופת אופן חישוב צווי ההארכה של הפטנטים, בעיקר בתחום הפרמצבטיקה.

דוד רותם: אבל התקופה האמריקנית יותר ארוכה מהתקופה הישראלית, אפילו היום.

הווארד פולינר: לפעמים.

הווארד פולינר: זה תלוי.

הווארד פולינר: לכל תקופה יש ניו-אנסים שלה.

דוד רותם: בקיצור, זה לא יוצר בעיה איתם.

הווארד פולינר: לדעתי, לא.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: יש מישהו שמתנגד לתקנות האלה?

דוד רותם: הצבעה בעד התקנות – רוב נגד – אין נמנעים – אין התקנות אושרו.

דוד רותם: התקנות אושרו פה אחד.