ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 119, 2009-12-03 09:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב לכם, אנחנו ממשיכים את הישיבה שהתחלנו בשבוע שעבר בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (הארכה בתנאים של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי והסדרי חובות).

אופיר אקוניס: ביקשנו בישיבה הקודמת סקירה של משרד התקשורת ושל הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: לפני כן, חבר הכנסת אורלב, נשמע את הדברים.

אופיר אקוניס: אחרי זה נחזור לסבב הדוברים.

ליאת גלזר: המצגת תסקור את עיקרי החוק המוצע.

ליאת גלזר: נתחיל מהמטרה של החוק.

ליאת גלזר: המטרה היא ליצור מתווה שיאפשר את הארכת הזיכיון של ישראל 10 בשנתיים נוספות.

ליאת גלזר: מדובר בהארכה שמותנית בתנאים מסוימים שבעל הזיכיון נדרש לעמוד בהם.

ליאת גלזר: המטרה של אותם תנאים להבטיח השלמה של מחויבויות עבר שבעל הזיכיון לא עמד בהם במהלך שנות הזיכיון הקודמות, וכן עדכונים והתאמות לחלק מהמחויבויות.

ליאת גלזר: נתחיל בתנאים שמנינו בהצעת החוק לצורך הארכת הזיכיון שבהתקיימם הזיכיון יוארך בשנתיים נוספות.

ליאת גלזר: התנאי הראשון הוא שהזכיין נדרש להגיש תכנית של השלמת מחויבותיו להוצאה, מימון, הפקה ורכישה של תכניות סוגה עלית.

ליאת גלזר: ברור שההשלמה של מחויבות עבר לא באה על חשבון עמידה במחויבויות השוטפות.

ליאת גלזר: התכנית הזאת צריכה להיות מאושרת על ידי הרשות השנייה.

ליאת גלזר: בהצעת החוק הצענו מתווה כזה שבו אישור הרשות השנייה ייעשה לפני שהוועדה מאשרת את הצעת החוק.

ליאת גלזר: חשבנו שנכון וחשוב שבפני חברי הכנסת בבואם לאשר את הצעת החוק יהיה ההסדר הכולל שבו הזכיין מגיש את תכנית השלמת המחויבות והרשות השנייה מאשרת את התכנית הזאת.

ליאת גלזר: זה טרם קרה.

ליאת גלזר: הזכיין טרם הגיש את התכנית וכפועל יוצא הרשות השנייה טרם אישרה את תכנית ההשלמה.

ליאת גלזר: מוצע שהשלמת מחויבויות העבר תיעשה עד סוף שנת 2011, בהתאם לאבני דרך שתאשר המועצה.

ליאת גלזר: מכיוון שתכנית ההשלמה אינה חלק מחוק הרשות השנייה, היה חשוב להדגיש שאם במהלך אותן שנתיים בעל הזיכיון לא ממלא אחר הוראות התכנית זה ייחשב כהפרה של תנאי מהותי בזיכיון.

זבולון אורלב: לפי הצעת החוק הזאת הוא היה צריך להגיש את התכנית להשלמת סוגה עילית עד 24 בנובמבר.

זבולון אורלב: למה אתם עדיין ממשיכים?

ליאת גלזר: אנחנו הצענו תאריך מסוים בהצעת החוק.

ליאת גלזר: הוא לא התקיים.

ליאת גלזר: כרגע אנחנו בפני המחוקק.

ליאת גלזר: אנחנו מציגים למחוקק את הרציונאל שעמד מאחורי זה.

זבולון אורלב: אתם הצעתם חוק.

זבולון אורלב: כבר בתחילת הדרך לא עומדים בתנאים בסיסיים.

זבולון אורלב: מה קורה הלאה?

זבולון אורלב: אתם ממשיכים כאילו לא קרה שום דבר?

זבולון אורלב: יש לכם הצעה אחרת להאריך את הזמן?

זבולון אורלב: יש לכם הצעה להעניש?

נגה רובינשטיין: הרציונאל הבסיסי שחשבנו שהוא הרציונאל הנכון הוא שהוועדה לפני שהיא מקבלת הצעת חוק ולפני שהיא מאשרת יהיה בפניה תכנית.

נגה רובינשטיין: הדבר הזה עוד יכול להתממש.

נגה רובינשטיין: היינו מצפים שערוץ 10 יגיש את התכנית באופן שאותו הצענו.

נגה רובינשטיין: ערוץ 10 לא מחויב בהקשר הזה.

נגה רובינשטיין: ערוץ 10 לא הודיע על מחויבות שלו לדבר הזה.

נגה רובינשטיין: ההליך הזה לא התקדם.

נגה רובינשטיין: הפתרון שאנחנו מציעים לא יוצא לפועל.

זבולון אורלב: הממשלה אומרת שעד הצבעה בקריאה שנייה ושלישית בוועדה צריכים לעבור את הפרוצדורה של הגשת תכנית ההשלמה ומועצת הרשות צריכה להביע את דעתה.

זבולון אורלב: הבנתי נכון?

נגה רובינשטיין: בגדול הבנת נכון.

נגה רובינשטיין: הוועדה לא אמורה לדון בפרטי התכנית.

נגה רובינשטיין: בשביל זה יש גוף.

נגה רובינשטיין: זה המתווה שאנחנו מציעים.

נגה רובינשטיין: הוועדה רשאית לשנות את המתווה.

זבולון אורלב: אולי תחזרו לוועדת שרים כי תנאי בסיסי לא מתקיים.

מנשה סמירה: הייתה כוונה שב-24 בחודש תהיה הצבעה שלישית.

מנשה סמירה: היו בעיות.

אופיר אקוניס: זה לא ב-24 בחודש.

אופיר אקוניס: מדובר על שנה.

אופיר אקוניס: אתם רוצים שנוציא את הפרוטוקולים של 2008?

אופיר אקוניס: מספיק עם ההיתממות הזאת.

אופיר אקוניס: אני מבקש שהדיון הזה יהיה הגון ושקוף.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על שנה שלמה.

אופיר אקוניס: קוראים לזה מזמוז הזמן.

אופיר אקוניס: ככה הגענו לכאן.

אופיר אקוניס: לפחות שזה יהיה על השולחן.

אופיר אקוניס: הדבר הזה חייב להיאמר לגבי העיסוק בנושא הזה בשנים הקרובות או בחודשים הקרובים.

אופיר אקוניס: לא סתם אנחנו פה.

דנה נויפלד: טרם האישור בקריאה שנייה ושלישית של ההצעה הזאת התכנית הזאת תאושר במועצת הרשות השנייה.

דנה נויפלד: זאת הציפייה.

דנה נויפלד: המועד שכתוב בהצעה הוא מוקדם כי הציפייה של הממשלה הייתה ועודנה שישראל 10 תגיש את התכנית כמוצע בהצעת החוק ומועצת הרשות השנייה תאשר את התכנית.

זבולון אורלב: זאת ציפייה או החלטה?

אתי בנדלר: זאת הצעה שקיבלה תוקף של החלטה משעה שהממשלה הגישה את הצעת החוק.

אופיר אקוניס: היא גם אושרה במליאה.

אתי בנדלר: האם עמדת הממשלה גם היום היא שהכנסת לא תאשר בקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק טרם הוגשה התכנית בהתאם להצעת החוק?

נגה רובינשטיין: זאת העמדה שלנו.

נגה רובינשטיין: העמדה שלנו זה שכשמגיעה ועדת הכלכלה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית תהיה כבר תכנית מאושרת.

אתי בנדלר: זאת אומרת שתוגש תכנית שתעבור את הליך אישור המועצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדוע לא הוגשה תכנית עד כה?

יוסי ורשבסקי: בעל הזיכיון לא מזמז את הזמן כמו שיושב-ראש הוועדה אמר.

אופיר אקוניס: לא התכוונתי אליך.

יוסי ורשבסקי: בעל הזיכיון ישב בשנה האחרונה עם כל הגורמים.

יוסי ורשבסקי: הגענו להסכמה עם הרשות השנייה ועם כל הגורמים.

יוסי ורשבסקי: בירכתי את עובדיי בערב ראש השנה על כך שיום לאחר מכן מאשרים את ההסכם, אבל לא אישרו את ההסכם.

יוסי ורשבסקי: נותרה בעיית הקולנוע.

יוסי ורשבסקי: חוץ מבעיית הקולנוע הכל היה פתור.

יוסי ורשבסקי: בגלל בעיית הקולנוע אמרו שיהיה עניין של חקיקה.

יוסי ורשבסקי: הגשנו לרשות השנייה מתווה סגור וברור שהיה מקובל על הרשות השנייה לגבי איך אנחנו הולכים לעמוד בכל מחויבויותינו עד שנת 2011.

יוסי ורשבסקי: אני יכול להפנות אתכם לעיתון כלכליסט שפרסם היום שעמדנו ב-2008.

יוסי ורשבסקי: אנחנו עמדנו ב-2008.

יוסי ורשבסקי: אנחנו עומדים ומחזירים חובות מעבר למחויבות השוטפת של 2009 לסוגה עלית.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נחושים לעמוד בכל פסיק של החוק שוועדת הכלכלה תעביר לקריאה שנייה ושלישית.

יוסי ורשבסקי: יש לנו מוניטין של שנתיים.

יוסי ורשבסקי: יהיה מוניטין של עוד 3 שנים.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מקווים לא להיפגש פה עוד פעם.

זבולון אורלב: האם ברור לכם שלפני שיושלם התהליך בקריאה שנייה ושלישית המועצה תצטרך לאשר את תכנית ההשלמה?

יוסי ורשבסקי: יש דברים שכרגע - כמו שהחוק מוצע - אני לא יכול לעמוד בהם.

יוסי ורשבסקי: אני מתכוון לעמוד בכל דבר שייחתם.

יוסי ורשבסקי: לבוא ולהציג תכנית שאין בה פתרון לבעיית הקולנוע זה דבר שנראה לי לא רציני .

זבולון אורלב: זאת אומרת שהתשובה היא שלילית.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה הוא מז'ורי להמשך העבודה שלנו פה.

נגה רובינשטיין: יש את המתכונת שהוצעה עם תאריך ספציפי בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: העיקרון שעומד מאחורי זה צריך להישמר.

נגה רובינשטיין: נכון שתוגש תכנית והתכנית תאושר על ידי מועצת הרשות השנייה לפני שהוועדה מגיעה להצבעה על כלל ההסדר.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שאין בכך כדי למנוע.

נגה רובינשטיין: ערוץ 10 עדיין לא אמר.

נגה רובינשטיין: .

זבולון אורלב: הוא אמר שהוא לא יעמוד.

אופיר אקוניס: הייתי משתמש במטבע לשון שנקבעה בערוץ 10 של מבולבלים.

אופיר אקוניס: גם אנחנו.

אופיר אקוניס: בתוך 10 דקות יש כמה אמירות שונות.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שנכון להישאר עם הרציונאל הזה.

נגה רובינשטיין: מוטב היה שערוץ 10 היו מגישים את התכנית, התכנית הייתה מאושרת על ידי הרשות השנייה אחרי שהייתה מפעילה את שיקול הדעת שלה והיינו מגיעים לפה לדיון השני בזמן שהתכנית הייתה מאושרת.

נגה רובינשטיין: כיוון שזה לא מצב הדברים אנחנו לא מציעים להפסיק את תהליך החקיקה.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שנכון שערוץ 10 יזדרזו ויגישו תכנית כמה שיותר מהר.

אופיר אקוניס: זה מה שכתוב.

אופיר אקוניס: כתוב אישור הצעת החוק בוועדה.

נגה רובינשטיין: לפני שיש הצבעה בשנייה ושלישית צריכה להיות תכנית מאושרת.

נגה רובינשטיין: מאחורי העיקרון הזה אנחנו עומדים.

נגה רובינשטיין: אין בכך כדי לומר שהדיון הזה אינו במקומו.

נגה רובינשטיין: יש מקום להמשיך בדיון.

עדן בר-טל: ההסדר שהזכיין הגיע עם מועצת הרשות השנייה לא מצוי בהצעת החוק אחד לאחד.

עדן בר-טל: יש דברים מסוימים שמופיעים בצורה שונה.

עדן בר-טל: אני משער שהם רוצים לראות כיצד נראה המתווה הסופי של החוק אחרי שהוועדה נתנה את דעתה.

עדן בר-טל: לא כל מה שהממשלה אומרת חזקה שוועדת הכלכלה תאשר as is.

עדן בר-טל: בשביל זה יש את הpublic hearing הזה, שכל הצדדים המעוניינים והציבור נמצאים כאן.

עדן בר-טל: אני מניח שאם יראו שהדברים הולכים לכיוון שהם יוכלו לעמוד בו, הם ימהרו לעמוד בתנאי שכתוב בחוק.

עדן בר-טל: הם מבינים שבלי תכנית שאושרה על ידי מועצת הרשות השנייה לא תהיה קריאה שלישית.

עדן בר-טל: העניין הוא המועד.

עדן בר-טל: אני מניח שככל שנתקדם בדיונים יעלו הסעיפים האלה והתמונה תהיה יותר ברורה.

עדן בר-טל: העיקרון צריך להישמר.

עדן בר-טל: התאריך הוא תאריך שאפשר לראות אותו כטכני.

עדן בר-טל: חשוב להבין את העיקרון שעומד מאחוריו.

זבולון אורלב: משרד התקשורת עומד מאחורי העיקרון הזה?

עדן בר-טל: כן.

עדן בר-טל: אנחנו עומדים מאחורי הצעת החוק.

עדן בר-טל: משרד התקשורת נמצא כאן כמציע החוק היות והנושא לא הסתיים בהצלחה.

עדן בר-טל: אנחנו לא הרגולטור לענייני השידורים, אבל אנחנו נאלצים להתערב.

עדן בר-טל: מועצת הרשות השנייה היא הרגולטור.

עדן בר-טל: אנחנו כמשרד לא מנהלים את תחום השידורים ביום יום.

עדן בר-טל: אנחנו נקראנו במשבר הזה להתערב והבאנו הצעת החוק שהעקרונות שלה הם עקרונות נכונים.

עדן בר-טל: כשנכנס לתוכן אני מניח שדברים יתחילו להיפתר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין תחושה שערוץ 10 עושה טובה למדינה שהוא ממשיך לשדר?

אופיר אקוניס: אני מציע להמשיך את הדיון פה ולא להעביר את זה לקריאה שנייה ושלישית עד אשר הדבר יהיה מסוכם במועצת הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: האם הדבר מקובל על יושבת הראש ועל המנכ"ל של הרשות השנייה?

נורית דאבוש: מועצת הרשות השנייה ישבה בדיון בוועדת כלכלה לפני שנה וחצי אחרי שסיימה את נקודת הבדיקה שלה בכל מה שקשור לערוץ 10.

נורית דאבוש: המלצת מועצת הרשות השנייה הייתה חד משמעית ועקבית בשנה וחצי בנוגע לכך שצריך לבצע שינוי חקיקה.

נורית דאבוש: שינוי החקיקה הזה היה מבוסס על שני עקרונות.

נורית דאבוש: העיקרון הראשון אמר שערוץ 10 יעמוד בכל המחויבויות שלו.

נורית דאבוש: העיקרון השני דיבר על פריסה בלבד.

נורית דאבוש: המחוקק לא הרים את הכפפה.

נורית דאבוש: בסופו של התהליך אנחנו נמצאים פה היום, שנה וחצי מאוחר מידי בשביל לפתור את הבעיה של ערוץ 10 באמצעות חקיקה.

נורית דאבוש: באופן עקבי מועצת הרשות השנייה אמרה את עמדתה באופן שלא משתמע לשתי פנים.

נורית דאבוש: הדברים נאמרו באופן מסודר.

נורית דאבוש: זאת העמדה שלנו גם היום.

נורית דאבוש: הדבר השני הוא לגבי התאריך.

נורית דאבוש: אני באופן אישי - אני מניחה שגם חבריי לרשות השנייה - הערנו לגבי התאריך של 22 בנובמבר.

נורית דאבוש: לא ייתכן שהוועדה תחשוב שמועצת הרשות השנייה תתכנס בשעה 16:00 ביום ראשון ותאשר תכנית של ערוץ 10 כאשר זה מובא לקריאה ראשונה ביום שלמחרת.

נורית דאבוש: בואו נהיה כנים עם עצמנו.

נורית דאבוש: התאריך היה תאריך טכני.

אופיר אקוניס: הטענה שלך היא לממשלה, לא לוועדה.

נורית דאבוש: ב-19 בנובמבר העברנו הערות לתזכיר.

נורית דאבוש: ב-22 בנובמבר אישרה ועדת השרים לענייני חקיקה את הצעת החוק.

נורית דאבוש: אף אחד לא ציפה שמועצת הרשות השנייה תתכנס בשעה 18:00 באותו יום ותאשר משהו שלא על פי סדרי מינהל תקין.

נורית דאבוש: מי שדורש סדרי מינהל תקין חייב להבין שתכנית מהסוג הזה חייבת להגיע לחברי המועצה מראש, היא צריכה לקבל את חוות הדעת המקצועית ולהיות מופצת בזמן.

אופיר אקוניס: אני התוויתי את המתווה.

אופיר אקוניס: :

זבולון אורלב: אין לטענה שלך לגבי המחוקק על מה להסתמך, מפני שהמחוקק אמר למועצה מה היא צריכה לעשות במקרה והיא הגיעה למסקנה שהיא הגיעה.

זבולון אורלב: אל תבואו בטענה למחוקק.

זבולון אורלב: המחוקק הטיל עליכם חובה שלא עמדתם בה.

זבולון אורלב: היום המחוקק בא לנסות לתקן הואיל והמועצה לא עמדה בתפקידה.

נורית דאבוש: חבר הכנסת אורלב, מועצת הרשות השנייה גיבשה מכרז.

נורית דאבוש: המכרז זו לא מודעה בעיתון.

נורית דאבוש: המכרז הוא מכרז של 300 עמודים לפחות.

נורית דאבוש: עבדנו עליו למעלה מ-5 חודשים.

נורית דאבוש: הוא הובא בפני המועצה.

נורית דאבוש: המועצה דנה בו.

נורית דאבוש: המכרז קיים, רשום, מגובש.

נורית דאבוש: המועצה רצתה לגבש מכרז על בסיס הפקת הלקחים מהמכרזים הקודמים.

נורית דאבוש: לא חשבנו שמה שצריך לעשות כרגולטור זה להטביע איזה שהוא מכרז כדי לבוא לפה ולנסות לשנות אותו כך או אחרת.

נורית דאבוש: חשבנו בראייה שהיא ראייה ציבורית וחוקתית נכונה.

נורית דאבוש: השקענו הרבה זמן ומאמץ.

נורית דאבוש: המכרז הזה קיים.

נורית דאבוש: לפני שפרסמנו את המכרז נכנסו לתמונה משרד האוצר, משרד התקשורת על מנת לנסות להגיע לשלב של ההסדר.

נורית דאבוש: הרגולטור לא נכשל.

נורית דאבוש: הרגולטור אמר את דעתו.

נורית דאבוש: שני שרים בממשלת ישראל קיבלו את עמדתו לפני חצי שנה.

נורית דאבוש: כל ההתדיינויות לא היו של מועצת הרשות השנייה, אלא של הגוף שמבצע במדינת ישראל.

נורית דאבוש: אי אפשר להטיל את זה רק על הרגולטור.

נורית דאבוש: לגבי 22 בחודש והגשת התכנית.

נורית דאבוש: אנחנו עדיין חושבים שהבסיס לחוק הוא אישור של התכנית על ידי מועצת הרשות השנייה.

נורית דאבוש: גם אנחנו וגם הזכיין הגשנו את ההשגות לגבי העניין הזה.

נורית דאבוש: יש בחוק שינויים מההסדר שהגענו אליו.

נורית דאבוש: השינויים המהותיים נוגעים לכל מה שקשור במחויבויות הקולנוע, שאלת הקרן האם היא תוקם כן או לא והוראת השעה.

נורית דאבוש: אחרי שהחוק יגובש וגם התנאים הם יגישו את התכנית שלהם ואנחנו נדון בה על פי סדרי המינהל התקין ובאופן מסודר.

אופיר אקוניס: אני לא מוכן לדבר הזה.

אופיר אקוניס: זה לעשות פלסטר מהכנסת.

אופיר אקוניס: אני מעריך מאוד את העבודה שלך, יוסי, אבל תעריך את העבודה של נבחרי הציבור.

אופיר אקוניס: בלתי אפשרי.

אופיר אקוניס: המתווה הזה לא מקובל עלי.

נורית דאבוש: זה המתווה שאתה הצעת.

אופיר אקוניס: אני ממשיך בדיונים.

אופיר אקוניס: אני לא מעביר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

נורית דאבוש: לא הבנת את דבריי.

נורית דאבוש: לפני הקריאה השנייה אנחנו נקבל מהם את התכנית שלהם על בסיס מה שיגובש פה, אנחנו נאשר את זה ואז תחליט אם אתה מעביר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

נגה רובינשטיין: הסיבה שהגענו להצעת החוק הזאת היא כיוון שלא פורסם מכרז.

נגה רובינשטיין: אם הרשות השנייה הייתה מפרסמת מכרז לא היינו במקום שבו אנחנו נמצאים בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: בתזכיר החקיקה כתבנו שהצעת החוק היא על דעת הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: הרשות השנייה הייתה שותפה לכל הדיונים.

נגה רובינשטיין: המתכונת שנמצאת בתוך התזכיר, כולל התאריכים, גובשה יחד עם הרשות השנייה במהלך הדיונים.

נגה רובינשטיין: נכון שלאחר שפורסם התזכיר התקבלו הערות מהרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: הכחול יצא על סמך המידע ועל סמך דברים שנאמרו במפורש על ידי הרשות השנייה.

אסף אמיר: ההסדר שהרשות השנייה עשתה זה הסדר שלא התקבל על ידי היועץ המשפטי של הרשות השנייה.

אסף אמיר: גם היועץ המשפטי לממשלה אמר שההסדר הזה לא מקובל, הוא לא עומד בכל הצרכים של החוק.

אסף אמיר: הוא השאיר פתח ואמר שאנחנו יכולים ללכת לכנסת ולבקש מהכנסת להכשיר את ההסדר.

אסף אמיר: הכנסת הייתה אמורה לקחת את ההסדר שמשרד האוצר, משרד התקשורת והרשות השנייה הגיעו אליו ולהניח אותו בפני חברי הוועדה.

אסף אמיר: במקום זה אנחנו בתהליך שחברי הוועדה משמשים סוג של רשות שנייה.

אסף אמיר: במשך חקיקת החוק אמורים להיות פה משאים ומתנים על סעיפים כאלה או אחרים.

אסף אמיר: דרך המלך היא לתת לאנשים להגיע להסדר.

אסף אמיר: אנחנו יודעים שעצם הרעיון שחברי כנסת צריכים עכשיו להתדיין מול גופי שידור על מה כן ומה לא זה לא דבר שצריך לעשותו.

אסף אמיר: אומרים שהעיתונות זה כלב השמירה של הדמוקרטיה.

אסף אמיר: במקרה הזה הדמוקרטיה הופכת להיות כלב השמירה של העיתונות.

אסף אמיר: גם היועץ המשפטי אמר לחוקק את החוק בזהירות.

אסף אמיר: הדבר הכי מסוכן הוא שבעלי המניות יגידו שעדיף להם לקנות את yes.

אופיר אקוניס: אחרי החקיקה הם יגידו את זה.

אסף אמיר: כן.

אסף אמיר: הם יגידו שאולי התנאים לא מספיק טובים עבורם.

אסף אמיר: עם כל הכבוד ליוסי, יש בעלי מניות שיעשו את השיקולים שלהם ויגידו שהכנסת עשתה עבודה יפה אבל לא מספיק טובה ולכן הם מוותרים.

אסף אמיר: זה ביזיון של הכנסת.

אסף אמיר: זה מצב שאתם לא רוצים להגיע אליו.

אסף אמיר: אדוני היושב-ראש, אתה אמור להורות להם לחזור לוועדה הזאת רק אחרי שהדבר הזה סגור, לא רגע לפני כן.

יוסי ורשבסקי: אני מקבל את כל מה שהוא אומר.

יוסי ורשבסקי: אנחנו הגענו להסדר.

יוסי ורשבסקי: הגשנו לפיו את אבני הדרך.

יוסי ורשבסקי: התחלנו לבצע אותו.

יוסי ורשבסקי: דבר אחד לא היה פתור.

יוסי ורשבסקי: עניין הקולנוע לא היה פתור.

יוסי ורשבסקי: הוא היה אמור להיפתר על ידי קרן.

יוסי ורשבסקי: בגלל זה הייתה החקיקה.

יוסי ורשבסקי: הבקשה שנבנה את אבני הדרך בהסדר שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בו..

אסף אמיר: אל תבזו את הכנסת.

אתי בנדלר: האם מה שעולה מדבריך הוא שאם הכנסת תחליט לאמץ את המתווה שהוצע בהצעת החוק כולל הקולנוע אתם לא תהיו במשחק?

יוסי ורשבסקי: לנו יש משאבים מוגבלים.

יוסי ורשבסקי: בעלי המניות כבר הפסידו מיליארד 300.

יוסי ורשבסקי: על מנת לעמוד בהסדר כמו שהגענו עם הרשות השנייה הם צריכים להוסיף עוד עשרות מיליונים.

יוסי ורשבסקי: בתזכיר החוק הוסיפו דברים שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בהם.

אופיר אקוניס: מתזכיר החוק אתה רוצה להוריד?

יוסי ורשבסקי: אני לא רוצה להוריד כלום.

יוסי ורשבסקי: הגענו להסדר על הוראת שעה עם הרשות השנייה.

יוסי ורשבסקי: הזרמנו כסף לתעשייה.

יוסי ורשבסקי: פתאום בתזכיר החוק מתעלמים מזה.

יוסי ורשבסקי: למה מתעלמים מזה?

יוסי ורשבסקי: זכותי לשנות את זה.

אתי בנדלר: זכותך להציע שינוי.

דנה נויפלד: לא היה הסדר.

דנה נויפלד: היה דין ודברים.

דנה נויפלד: היה ניסיון להגיע לסוג של הסדר.

דנה נויפלד: הניסיון הזה לא צלח.

דנה נויפלד: האמירה הזאת כאילו היה הסדר סגור וכל מה שהחוק עושה זה מעתיק מילה במילה מהסדר שהיה מוסכם הוא אינו הצגה נכונה של הדברים.

דנה נויפלד: אם היה הסדר לא היינו פה.

דנה נויפלד: כל ההנחה כאילו היה איזה שהוא שינוי בין ההסדר הסגור, המוכן והמוגש לתזכיר אינו נכון.

דנה נויפלד: זאת הצעת הממשלה.

דנה נויפלד: היא משקפת את מה שהממשלה מציעה ואת הדרך שבה היא מבקשת לעגן הארכת זיכיון.

דנה נויפלד: זאת ההצעה שעומדת בפניכם.

דנה נויפלד: ההסדר ההוא שלא הגיע לכלל מיצוי לא נמצא ולא קיים.

דנה נויפלד: זה בסדר גמור שערוץ 10 או ישראל 10 מוצאת לנכון לבקש מהכנסת בקשות שונות, אבל זאת ההצעה שהממשלה הניחה בפני הכנסת, זאת ההצעה שהממשלה מצפה כאשר בעל הזיכיון מבקש להאריך את זיכיונו.

דנה נויפלד: הזיכיון אמור להסתיים אחרי 8 שנים אם אין עמידה בתנאים שהחוק קבע.

דנה נויפלד: אנחנו נמצאים פה ונותנים ארכה.

דנה נויפלד: אנחנו באים לקראת ישראל 10 מהטעמים שהממשלה קיבלה ומצאה לנכון.

דנה נויפלד: התנאים מנויים פה בחוק.

דנה נויפלד: כנסת ישראל יכולה לבוא ולשנות את התנאים.

דנה נויפלד: הממשלה ושר התקשורת באים ומאפשרים את האופציה להאריך את הזיכיון בניגוד למה שכתוב בחוק.

דנה נויפלד: הציפייה תהיה שישראל 10 תהיה מחויבת להצעת החוק.

דנה נויפלד: זה טריוויאלי.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נהיה מחויבים למה שהכנסת תחליט ותקבל.

זבולון אורלב: אמרת שאם הכנסת תקבל את הצעת החוק לא תהיו מסוגלים לעמוד בתנאים.

זבולון אורלב: אתה לא מדבר איתנו דוגרי.

יוסי ורשבסקי: אני מדבר מהלב ומהראש.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נעמוד בכל מה שהכנסת תקבל.

יוסי ורשבסקי: אם לא נצליח לעמוד אנחנו נבוא ונגיד שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בזה.

אופיר אקוניס: מתי תגיד את זה?

אופיר אקוניס: לפני שהיועצת המשפטית מעבירה את זה לקריאה שנייה ושלישית?

יוסי ורשבסקי: באותו יום של התזכיר טלפנתי אליך ואמרתי לך שיש פה דברים שלא נוכל לעמוד בהם.

יוסי ורשבסקי: אלה דברים שלא סוכמו.

יוסי ורשבסקי: כדי לעמוד בתנאים האלה בעלי המניות צריכים להשקיע סכומים אדירים.

יוסי ורשבסקי: אנחנו לא מתכוונים לעשות אובר רולינג לממשלה או לכנסת.

אופיר אקוניס: אתה אומר את זה על דעת 3 בעלי המניות?

יוסי ורשבסקי: אני אומר את זה על דעת יושב-ראש חברת ישראל 10.

אופיר אקוניס: אולי כדאי שנשאל אותם.

אופיר אקוניס: הם המזרימים.

יוסי ורשבסקי: זו לא מסחטה.

יוסי ורשבסקי: כשמסתכלים על אי העמידה שלנו רואים שבעלי המניות לא לקחו שקל.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אנחנו לא בוויכוח.

יוסי ורשבסקי: אתה מצייר אותנו כמי שבאים עם אקדח לכנסת.

זבולון אורלב: התמונה שמצטיירת כאן היא תמונה מאוד ברורה.

זבולון אורלב: אם החוק הזה עובר ישראל 10 לא תשדר כי היא לא תוכל לעמוד.

זבולון אורלב: כך מעיד המנכ"ל ביושרו.

זבולון אורלב: אני מעריך את הגינותו.

זבולון אורלב: השאלה אם הממשלה והכנסת רוצים להתאים את עצמם ליכולות של ערוץ 10, או שערוץ 10 צריך להתאים את עצמו למחוקק ולממשלה.

זבולון אורלב: אני סבור שזה בלתי אפשרי במדינה מתוקנת.

זבולון אורלב: מספיק כבר חטאנו שנה וחצי.

זבולון אורלב: למרות כל ההשקעות אתם אלה שמבקשים להאריך את הזיכיון.

זבולון אורלב: אתם חייבים להאריך את הזיכיון על פי מה שהממשלה, באישור הכנסת, מחליטה.

זבולון אורלב: חבל על חקיקה וירטואלית.

זבולון אורלב: מה שווה אם נמשיך ונקרא את החוק, כשהתוצאה היא שערוץ 10 לא יכול לעמוד בהצעת החוק?

זבולון אורלב: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, לעשות איזו שהיא הפסקה בעניין הזה.

משה כחלון: הדיון כרגע תקוע במקום לא נכון.

משה כחלון: יש את המחלוקת הזאת על ה-8 מיליון.

משה כחלון: היא ידועה.

משה כחלון: לדעתי צריך להמשיך בהליך החקיקה ולהגיע לסעיף הזה .

משה כחלון: ישראל 10 יגיד את מה שיש לו.

משה כחלון: עוד לא התחלנו ואנחנו כבר תוקעים את החוק.

משה כחלון: בואו נראה, אולי הסעיף יתקבל.

משה כחלון: השעתיים האלה לא מיותרות?

משה כחלון: אולי יכירו בדרישות שלהם.

משה כחלון: לשם זה יש את ועדת הכלכלה.

משה כחלון: אתם כבר אומרים שלא מקבלים, שאין דיון ואין חוק.

משה כחלון: יש את הנושא הזה של הקולנוע.

משה כחלון: רבותיי, יש הסכמה על 90% מהדברים.

משה כחלון: כשתגיעו ל10% תדונו מה עושים.

משה כחלון: למה מראש לתקוע את זה?

משה כחלון: מה ההיגיון?

משה כחלון: בשביל מה להביא לפה 60 איש כל שבוע?

משה כחלון: אם אתם לא רוצים חוק תלכו הביתה.

משה כחלון: יש פה מחלוקת וצריך לדון.

אסף אמיר: אנחנו אומרים שזה לא התפקיד של הוועדה.

משה כחלון: זה התפקיד של ועדת הכלכלה.

משה כחלון: חברי הכנסת הגיעו לכאן כדי לקבל הכרעות.

אסף אמיר: כבוד השר, מה יקרה בסוף הדרך?

משה כחלון: תעזוב את מה שיקרה בסוף הדרך.

משה כחלון: אני עוד לא יודע מה קורה בתחילת הדרך.

אסף אמיר: מה אם בסוף הדרך יחליטו שהחוק הזה לא מתאים להם?

משה כחלון: יש פה חברי כנסת ויושב ראש ועדה.

משה כחלון: כשהם יגיעו לסוף הדרך הם יראו מה קורה והם יקבלו הכרעה.

משה כחלון: מה יקרה אם ועדת הכנסת תכיר בתביעה שלהם?

אסף אמיר: כשלא היית פה הייתה הצעה שאנשים יגיעו להסדר והוועדה תתקדם.

אופיר אקוניס: אנחנו נמשיך בדיון ולא נעבור לקריאה שנייה ושלישית עד שזה לא יאושר ברשות השנייה.

אופיר אקוניס: גברת דאבוש הצטרפה להצעתי.

נגה רובינשטיין: העיקרון שהממשלה עיגנה בהצעת החוק הוא שטרם אישור ההצעה על ידי ועדת הכלכלה בקריאה שנייה ושלישית תהיה הגשת תכנית על ידי ישראל 10 שתאושר על ידי הרשות השנייה, על מנת שיהיה מתווה סגור ועל מנת שלא ניגרר לאחר אישור הצעת החוק למתווה פתוח.

עדן בר-טל: בדרך כלל בהצעות חוק שאתם דנים בהן המדינה מטילה על הציבור איזו שהיא חובה.

עדן בר-טל: כאן אנחנו בהצעת חוק מיוחדת שיש לה פן הסכמי.

עדן בר-טל: אם לא יהיה צד שני להצעת החוק שיקיים את זה לא יהיה ערוץ.

עדן בר-טל: כולם נמצאים פה בגלל אינטרס ציבורי מאוד משמעותי.

עדן בר-טל: כולנו מתאמצים כי כנראה יש הנחה בסיסית ברורה לכולם שהאינטרס הציבורי הוא בקיומו של ערוץ שידור מסחרי שני בישראל.

עדן בר-טל: אכן היה משא ומתן.

עדן בר-טל: המו"מ הגיע - יעיד על כך מנהל הרשות השנייה - לעמק השווה בין הערוץ לבין הרגולטור.

עדן בר-טל: נכון שבסוף היה פער.

עדן בר-טל: הפער העיקרי היה בסעיף הקולנוע.

עדן בר-טל: ברור היה לנו שלמעלה מ-90% מההסכמות הושגו באותו שלב.

עדן בר-טל: הנושא התגלגל לפתחה של הכנסת היות ולא היה בכוח הצד המינהלי של משרד התקשורת והרגולטור לסגור את ה-10% הנוספים בעצמם.

עדן בר-טל: אני מצטרף למה שאמר השר.

עדן בר-טל: במידה ונעבור על החוק נגלה שמרבית הדברים הוסכמו וניתנים לביצוע.

עדן בר-טל: מיעוט הדברים שיהיו במחלוקת שווים את הדיון ואת הזמן של חברי הכנסת.

ציון פיניאן: לזרוק את הכל על המחוקק זה הכי פשוט אבל לא הכי מוצלח.

ציון פיניאן: לגבי הצעת החוק המוצעת זה לגזור גזר דין מוות על ערוץ 10.

ציון פיניאן: אני מקבל את הצעת היושב-ראש.

ציון פיניאן: כל עוד לא תשבו יחד ותגיעו להסכמה לא יהיה חוק.

ציון פיניאן: יש פה יוצרים, מפיקים.

ציון פיניאן: תשבו יחד ותפיקו יצירה מוצלחת.

ציון פיניאן: לגבי הסוגיה של ירושלים.

ציון פיניאן: אני מצטרף לכל מה שחבר הכנסת אורלב יגיד בעניין.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על קיום הדיון האינטנסיבי.

יוחנן פלסנר: התחלנו בדיון בפעם הקודמת על-מנת לנסות להבין את המספרים שבהם מדובר.

יוחנן פלסנר: ההצעה היא ערטילאית.

יוחנן פלסנר: פתאום עכשיו אנחנו רואים שיש את החוק ומסביב לחוק יש כל מיני הבנות.

יוחנן פלסנר: אני מברך על הגישה שלך, אדוני היושב-ראש, שאומרת שאם אין גישה כוללת אז החוק לא יחוקק.

יוחנן פלסנר: אנחנו צריכים לראות מה המחויבויות בתוך החוק ומחוצה לו.

יוחנן פלסנר: אם אנחנו מדברים על מחויבויות הקולנוע אנחנו צריכים לזכור דבר אחד.

יוחנן פלסנר: עד היום הוציאו 0 לאורך כל השנים על קולנוע.

יוחנן פלסנר: התפקיד שלנו כמי שדואגים לאינטרס הציבורי, ליצירה הישראלית הוא לא להעביר חוק ולגלגל עיניים ולהגיד שיעמדו במחויבויות.

יוחנן פלסנר: ה-20 מיליון האלה זה אחרי שוועדת תורג'מן הורידה את זה.

יוחנן פלסנר: בחוק מורידים עכשיו עוד.

יוחנן פלסנר: לפחות שאת ה-20 מיליון האלה נדע איך מוציאים.

יוחנן פלסנר: לגבי ה-8 שלכאורה נמצאים בחוק יש בעייתיות.

יוחנן פלסנר: חלק אולי יכירו בזה כסוגה עלית.

יוחנן פלסנר: גם לגבי זה אני רוצה לקבל הבהרה.

יוחנן פלסנר: צריך לקבל את אותה טבלה על מנת שנדע על מה אנחנו מדברים.

יוחנן פלסנר: הקלות בתמלוגים אני מוכן לשקול, אבל הגבלות שישפיעו על איכות המסך ועל היצירה אני לא מוכן.

יוחנן פלסנר: אם רוצים לתת להם אופק בואו נראה שהאופק הזה סביר, שהם יכולים לפעול איתו.

יוחנן פלסנר: אני מברך אותך, אדוני השר, על כך שאתה מתכוון להפיץ או לנסח תזכיר חוק בנושא הרגולציה וברית המועצות.

יוחנן פלסנר: במקום שנדון בנפרד על זה, נדון בנפרד על החוק של זיכיונות ורישיונות ובנפרד על רגולציה.

יוחנן פלסנר: .

אופיר אקוניס: אי אפשר.

יוחנן פלסנר: הכל קשור בהכל.

יוחנן פלסנר: כל הדברים הולכים להיתקע.

יוחנן פלסנר: אני מסכים איתך שמה שחשוב הוא לא זיכיון או הרישיון אלא האכיפה.

יוחנן פלסנר: עד היום לא הצלחנו באכיפה.

יוחנן פלסנר: בגלל חוסר ההצלחה שלנו באכיפה הגענו לכאן.

יוחנן פלסנר: אנחנו עוברים על החוק במשך 8 או 10 שנים.

יוחנן פלסנר: תנחה את הפקידים ואת הגורמים השונים לשבת, לחבר הכל ביחד ונתווכח פעם אחת על הכל.

אופיר אקוניס: בצורה הזאת אתה לא תצא מפה אפילו בעוד שנה.

אופיר אקוניס: יש לי עוד דברים לעשות בוועדה.

אופיר אקוניס: אני סומך על הודעתו של שר התקשורת שהוא מתחיל בכתיבת התזכיר של ברית המועצות.

אופיר אקוניס: אני הודעתי לך שנדון בעניין הזה בנפרד.

אופיר אקוניס: לא נוכל לדון בזה ביחד.

יוחנן פלסנר: הנושאים שלובים זה בזה.

יוחנן פלסנר: בסוף אתה דן בהכל.

יוחנן פלסנר: אם אתה לא דן בהצעה אחת כוללת בסוף אתה דן יותר.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו דנים בהצעה ספציפית להארכת הזיכיון לחברת ישראל 10.

מנשה סמירה: הייתה הצעת הסדר לישראל 10 שנתקעה ב-3 מרכיבים.

מנשה סמירה: היו 3 נושאים בעייתיים שקיבלו מענה בתזכיר החוק ולאחר מכן בהצעת החוק.

מנשה סמירה: אני לא יכול לומר שהם שבעי רצון מהמענה או שיש גורמים אחרים שהם שבעי רצון ממנו.

מנשה סמירה: יכול להיות שזה יעלה פה לדיון.

מנשה סמירה: הם היו צריכים להגיש פה הצעה מתוקנת.

זבולון אורלב: מה הנקודות?

מנשה סמירה: קולנוע, היקף הסוגה העלית שקשור להוראת השעה ותקנות הכספים.

מנשה סמירה: תקנות הכספים זה נושא שהוסדר ואין עליו מחלוקת.

מנשה סמירה: יש עליו מחלוקת עם מישהו אחר, לא איתם.

מנשה סמירה: ישראל 10 לא יכלו להגיש את התכנית ולעמוד בלוח הזמנים שנקבע.

מנשה סמירה: הם לא הגישו את התכנית כי בשני הנושאים האלה הם הרגישו שאם הם יגישו אני אמליץ למועצה לא לאשר להם.

מנשה סמירה: הם קיוו שאחרי הקריאה הראשונה עד הקריאה השנייה הם ישפיעו או שיימצא פה איזה פטנט, איזה רעיון חדש.

מנשה סמירה: הם קיוו שהנושא הזה ייפתר ממקום אחר.

מנשה סמירה: מה שצריך לעשות בשלב הזה הוא לתקן את לוחות הזמנים.

מנשה סמירה: ההחלטה שיושב-ראש הוועדה הוביל שאומרת שלפני שנייה ושלישית נתכנס ונקבל הצעה מתוקנת זה בסדר גמור.

מנשה סמירה: אנחנו חייבים לקיים את הדיון בסוגיות הבעייתיות כדי שהם יצאו מכאן ויגידו אם הם מסוגלים להגיש הצעה מתוקנת או לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושות מאוד קשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדיון היה על הפחד לקחת אחריות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד שיושב פה בחדר לא מוכן לקחת אחריות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שקרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היועצת המשפטית אמרה שאם לא אז לא, המנכ"ל אמר שאם לא אז גם לא ואנחנו אומרים שאם המנכ"ל אמר לא אז בכלל לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התחושה האישית שלי היא שהכוונות של כולנו טובות, אבל אי אפשר להגיע להסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הציבור יגיב אם ערוץ 10 ייסגר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבתי שאולי נלך לפי שיטת המשטרה ונסגור אותו מחוסר עניין לציבור.

אופיר אקוניס: למה את מתסיסה?

אופיר אקוניס: ערוץ 10 לא אמור להיסגר.

אופיר אקוניס: מדובר על זכיין אחר אם וכאשר יהיה מכרז.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, את שגית.

אופיר אקוניס: אף אחד לא מדבר על ערוץ 10.

אופיר אקוניס: אנחנו עוסקים בהארכת הזיכיון של חברת ישראל 10, לא בהארכת הזיכיון של ערוץ 10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כל אחד מפחד לקחת אחריות לא נצליח להגיע להסכמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האחריות היא לא רק של היועץ המשפטי, של ערוץ 10 או של המועצה, אלא האחריות היא של כולנו ביחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אישית מתחייבת לקחת אחריות על הנושא.

אמיר רוזנברג: מה שהעלו חברי הכנסת בדיון המקדמי ומדאיג גם אותנו זה העובדה שהכנסת מבזבזת תהליך שלם של דיונים על פני כמה ישיבות.

אמיר רוזנברג: האם בסופו של יום, בהנחה שהכנסת תגיע לאיזו שהיא החלטה, ישראל 10 תעמוד או לא תעמוד בזה?

משה כחלון: אם היית עורך דין של 10 היית אומר להם להגיד את זה?

משה כחלון: היית מחליש להם את הטיעון מהרגע הראשון?

אמיר רוזנברג: הייתי אומר להם שצריך להבין איזו תקלה קונסטיטוציונית הולכת לקרות פה.

אמיר רוזנברג: אדוני השר, כשאתה שם את המתווה הזה כאן אתה אמור להסתכל לישראל 10 ולשאול אותם אם הם יעמדו בהתחייבויות.

אמיר רוזנברג: אם לא, יש בעיה קונסטיטוציונית חמורה ביותר לקיים את הדיון ועדיף לעשות את המהלכים הדרושים על מנת שייכנס זכיין אחר.

משה כחלון: קבענו מתווה שנעמוד בו.

משה כחלון: המתווה היה מקובל על כולם.

ליאת גלזר: הגשת התכניות שעליה התקיים הדיון צריכה להיעשות לגבי השלמת מחויבויות סוגה עלית, וכן לגבי השלמת המחויבויות לסרטי קולנוע.

ליאת גלזר: הסכום שנקבע בהצעת החוק להשלמת המחויבויות הוא 20 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: תנאי נוסף שצריך להתקיים לצורך הארכת הזיכיון הוא הפקדת ערבויות נוספות על ידי ישראל 10.

ליאת גלזר: כיום יש בידי הרשות השנייה ערבויות קיימות בגובה של כ-40 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: בהצעה מוצע שבעל הזיכיון ישלים עוד 20 מיליון שקלים שנועדו להבטיח את אותן תכניות השלמה שדיברנו עליהן קודם.

ליאת גלזר: תנאי נוסף להארכת הזיכיון הוא הסדר החובות הכספיים.

ליאת גלזר: פרט לחובות תוכן, קולנוע וסוגה עלית יש לבעל הזיכיון גם חובות של דמי זיכיון ותמלוגים.

ליאת גלזר: ההסדר הוא הסדר מפורט.

זבולון אורלב: לפני אישור החוק או אחרי אישור החוק?

זבולון אורלב: מה זה באופן מיידי?

ליאת גלזר: יש סכום מסוים שנדרש לשלם אותו באופן מיידי, כלומר תוך 14 יום מיום אישור החוק.

ליאת גלזר: יש סכומים נוספים שמתאפשרת פריסת תשלומים עד סוף שנת 2011.

ליאת גלזר: תנאי נוסף שנדרש לצורך הארכת הזיכיון הוא שבעל הזיכיון יקיים את תנאי הכשירות שמנויים היום בחוק הרשות השנייה.

ליאת גלזר: התנאי הנוסף נוגע לחברת החדשות שתקיים אולפן שידורים משני בירושלים.

ליאת גלזר: בעל הזיכיון נדרש להשלים את החוסרים שלו בסוגה עלית.

ליאת גלזר: סך החוסרים בשנים 2004-2006 הוא 103 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: בעקבות ועדת תורג'מן וההמלצות שלה שאומצו על ידי הרשות השנייה החוב הזה צומצם ונותרו 60 מיליון שקלים שנדרשים בהשלמה.

ליאת גלזר: זה עד שנת 2006.

ליאת גלזר: בשנים 2007-2008 נצברו חוסרים נוספים.

ליאת גלזר: החוסרים שנדרשים להשלמה וניתן להם מענה בהצעת החוק הם כ-80 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: שינויים שהוכנסו לתוך החוק ונוגעים להתאמות בחובות סוגה עלית.

ליאת גלזר: מוצע, במסגרת הוראת השעה שרלוונטית רק לשנתיים ולשנת הזיכיון השמינית והתשיעית, להפחית את מחויבויות הסוגה העלית.

ליאת גלזר: אחת ההפחתות היא בעקבות המשבר הכלכלי שכתוצאה ממנו חלה פגיעה וגם יש תחזית לפגיעה בהכנסות של הזכיינים.

ליאת גלזר: כתוצאה מפגיעה בהכנסות בעקבות המשבר הכלכלי ישנה הצעה להפחית את מחויבויות הסוגה העלית בשנת הזיכיון השמינית ב-25% ובשנת הזיכיון התשיעית בכ-20%.

ליאת גלזר: העמדה הזאת של הרשות השנייה הייתה רלוונטית גם לגבי זכייני ערוץ 2.

ליאת גלזר: בנוסף מוצעת הפחתה נוספת של כ-7% בעקבות מבצע עופרת יצוקה שגם היא הביאה לפגיעה בהכנסות.

זבולון אורלב: ההפחתות הן בחוק?

ליאת גלזר: ההפחתות האלו יבוצעו בתוספת השנייה.

זבולון אורלב: אם זה יחול על ערוץ 2 זה יהיה בחוק?

דנה נויפלד: על פי המחויבויות המכרזיות שהוא לקח על עצמו.

דנה נויפלד: היו התאמות בעבר בהקשר של מיקוד הרגולציה.

נגה רובינשטיין: התוספת של הערוץ השלישי קבועה במסגרת תוספת לחוק הרשות השנייה, להבדיל מהזכיינים של ערוץ 2 שהמחויבויות שלהם נקבעו במסגרת מכרז.

נגה רובינשטיין: החוק קובע סף מינימאלי תחתון.

נגה רובינשטיין: ערוץ 2 פועל לפי מסגרת מכרזית שעולה על המחויבות שקבועה במסגרת החוק.

אתי בנדלר: אם ערוץ 10 היה עובד על פי המחויבויות המכרזיות שמזמן נשכחו ודאי שהיה פער בין המחויבויות המכרזיות ובין המינימום הקבוע בתוספת השנייה.

אתי בנדלר: מאחר שאלה נשכחו מזמן, החוק חוקק והם צריכים רק מחויבויות שנקבעו כמחויבויות מינימום בתוספת השנייה, אז עכשיו יש הפחתה מהתוספת.

דבורה קמחי: מחויבויות ערוץ 2 נגזרות מחלקן היחסי בשוק הפרסום, לא רק מהמחויבויות במכרז.

דבורה קמחי: ערוץ 10, שהוא השחקן הקטן יותר, נמצא עדיין ברף המינימום.

ליאת גלזר: התאמות נוספות שמוצעות בתחום של סוגה עלית זה הכרה לערוץ 10 בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית בלבד ובהוצאות מחקר ופיתוח כחלק מההוצאה שלו.

דבורה קמחי: חברי הכנסת לא יודעים שלזכייניות ערוץ 2 יש הכרה ממזמן ב-2% הוצאות לפיתוח על כל הוצאה מעבר ל-50 מיליון שקל.

דבורה קמחי: כאשר הם מציגים את זה כהטבה רק לערוץ 10 זה נראה בצורה מסוימת.

דבורה קמחי: כשהם מציגים את זה כהחלטת הרשות השנייה לגבי כלל הזכיינים, הם מציגים את זה בצורה שונה.

דבורה קמחי: ההנאה של ערוץ 2 הרבה יותר גבוהה מזו של ערוץ 10 בעניין הזה.

ליאת גלזר: מדובר בהכרה בהוצאות מחקר ופיתוח.

ליאת גלזר: יכול להיות שבסופו של יום אותן תכניות לא ישודרו על המרקע.

ליאת גלזר: הסיבה שמוצע לאפשר את ההכרה הזאת בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית היא שבאותן שנים הזכיין יצטרך להשלים מחויבויות עבר ויצטרך להוציא הרבה כספים.

ליאת גלזר: העמדה של הרשות השנייה הייתה שבאותן שנים זה יהיה מוצדק לאפשר לו לבצע את התהליך הזה ולהכיר גם בתכניות שאולי בסופו של יום לא ישודרו על המרקע.

ליאת גלזר: זה מוגבל בסכום של 2 מיליון שקלים לכל שנה.

יוחנן פלסנר: את מדברת על שנת הזיכיון התשיעית, אבל בעצם אין דבר כזה שנת זיכיון תשיעית.

יוחנן פלסנר: שנת הזיכיון התשיעית זה בעצם השנה הראשונה אחרי החוק המוארך.

יוחנן פלסנר: ההנחה היא שהתשיעי גורר את כל המחויבויות הקודמות?

דורון אבני: השנה הראשונה של הארכה.

ליאת גלזר: ההנחה היא שהשלמת מחויבויות העבר תיעשה בפריסה בשנות הזיכיון החדשות.

ליאת גלזר: זה המתווה שאנחנו מציעים כאן.

דורון אבני: מוצע לקבוע שתי מדרגות בכל מה שקשור להוצאה לקולנוע.

דורון אבני: המדרגה הראשונה היא 4 מיליון שקלים חדשים לכל ערוץ.

דורון אבני: בערוץ 2 ההוצאה הזאת נחלקת שווה בשווה בין שני הזכיינים, שני מיליון לכל זכיין.

דורון אבני: מתוך ההוצאה הזאת מוצע לראשונה להכיר במחצית מההוצאה הזאת למכסת הסוגה עלית, קרי בערוץ 10 2 מיליון שקלים חדשים.

דורון אבני: .

יוחנן פלסנר: קוראים לזה קולנוע, אבל בעצם זה לא קולנוע.

דורון אבני: זה קולנוע שהוא חלק מסוגה עלית.

דורון אבני: המסגרת היא של 4 מיליון.

דורון אבני: מתוך 4 מיליון במדרגה הבסיסית 2 מיליון בערוץ 10 מוכרים למכסת הסוגה העלית.

דורון אבני: כאשר מקדמים את התעשייה הישראלית של הקולנוע הדבר משליך על הז'אנרים העליונים, במיוחד הז'אנר הדרמטי.

דורון אבני: אם מסתכלים על אירופה, אז יש תמיכה מאסיבית של התעשייה.

יוחנן פלסנר: זה הכל הולך לקולנוע אבל מוריד 2 מיליון?

דורון אבני: נכון.

זבולון אורלב: איפה הקיצוץ?

זבולון אורלב: בסוגה העלית או בקולנוע?

דורון אבני: בסוגה עלית.

דורון אבני: המדרגה השנייה היא למחויבות של עוד 4 מיליון בערוץ 10 ו-4 מיליון בערוץ 2.

דורון אבני: בסוגה עלית בתוספת השנייה קיים מנגנון שקובע מדרגת מינימום של 56.7 מיליון, או 17% מההוצאה המזערית לשידורים, לפי הגבוה מביניהם.

דורון אבני: מוצע שלאותו זכיין שמחויב ב-17%, שזאת ההוצאה הגבוהה יותר, תחול מחויבות נוספת כפי שתיארתי קודם לכן.

דורון אבני: גם במחויבות הנוספת אנחנו מציעים להכיר במחצית לסוגה העלית.

דורון אבני: מכיוון שאנחנו רואים חשיבות רבה במדרגה הבסיסית של הסוגה העלית, כלומר באותם 56.7 מיליון, ולא רוצים להכיר בעוד סכום של קולנוע לתוך המדרגה הזאת, אזי הזכיין שמחויב מעבר למדרגה הבסיסית נכיר לו בעד 2 מיליון שקלים מתוך המחויבות שלו לקולנוע לסוגה העלית, ובלבד שזה לא יגרע מהמחויבות של 56.7.

יוחנן פלסנר: מאיזה סכום יורדים ה- 2 מיליון?

דורון אבני: אם הזכיין מחויב ל-58 מיליון סוגה עלית, שזה יותר מהמינימום של ה-56.7, הוא חייב להוציא עוד 4 מיליון שקלים.

דורון אבני: מתוכם עד 2 מיליון מוכרים לו לסוגה עלית.

דורון אבני: אם אני אכיר לו ב-2 מיליון זה יפגע לי במדרגת הבסיס של ה-56.7.

דורון אבני: הצעת החוק מציעה שנכיר לו רק במיליון 300, כלומר עד ה-56.7, לא יותר.

יוחנן פלסנר: ה-56.7 זה מינימום השקעה בסוגה עלית שהוא מחויב על פי חוק פר שנה.

יוחנן פלסנר: אתה מכיר לו בחוק במשהו כמו 39 כי את ה-17 אתה מחשיב כחובות עבר.

מנשה סמירה: יש פה שני דברים.

מנשה סמירה: יש פה הסדרה עתידית של נושא הקולנוע ללא קשר להסדר של ישראל 10.

מנשה סמירה: תמיד זה יהיה מעבר למינימום כדי להבטיח שסוגה עלית במכסה ראויה תהיה על המסך.

מנשה סמירה: זה ה-56 מיליון.

יוחנן פלסנר: אתה צריך לקרוא לילד בשמו.

יוחנן פלסנר: הח"כים יצטרכו להחליט אם הם מסכימים לוויתור על חובות העבר בסוגה עלית.

מנשה סמירה: בתכנית ההסדר של ישראל 10 המוצעת מוצע שבשנתיים הקרובות הם צריכים לעשות סדר גודל של 65, 70 מיליון שקלים כל שנה יחד עם ההחזר.

יוחנן פלסנר: כולל הקולנוע?

מנשה סמירה: בלי הקולנוע.

מנשה סמירה: בשנתיים הקרובות ההצעה היא להכיר להם מתוך זה ב-2 מיליון.

מנשה סמירה: זה מעבר ל-56.

יוחנן פלסנר: איך המחויבות קפצה מ-58 סוגה עלית ל65,70?

מנשה סמירה: אם הצעת ההסדר תתקבל במלואה הם צריכים לבצע בשנתיים הקרובות היקף של 150,140 מיליון החזר פלוס בסיס.

מנשה סמירה: הם צריכים לעשות בסביבות 70 מיליון בשנה כדי לבצע את הבסיס המחויב פלוס ההשלמה.

דורון אבני: הקטנת הבסיס לא נובעת מזה שרוצים לתת להם הקלה, אלא מטעמים מקצועיים שנובעים מהמצב הכלכלי.

דורון אבני: את אותה הקלה קיבל גם ערוץ 2.

יוחנן פלסנר: הממשלה מגישה הצעה שמתבססת על מיתון?

מנשה סמירה: כשיוצאים ממשבר יש עדיין פער בתחום הפרסום.

מנשה סמירה: הכוונה בשנה התשיעית שהחזרה לא תהיה במלואה.

מנשה סמירה: היא גם לא במצב של 2008.

ליאת גלזר: בשנת 2009 המחויבות אמורה להיות 55 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: בעקבות העמדה המקצועית של המלחמה והמשבר הכלכלי יש הצעה להפחית ל-39.4 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: באותה שנה אותו זכיין יידרש להחזיר מחויבויות עבר בסכום של 41 מיליון שקלים כך שעליו יהיה להוציא באותה שנה כ-80 מיליון שקלים.

ליאת גלזר: זה בשנת 2009.

אתי בנדלר: כמה כבר הוצאו?

מנשה סמירה: נכון לרגע זה הם עומדים על סדר גודל 55,60 מיליון.

מנשה סמירה: השנה מסתיימת ב-28 בינואר.

אופיר אקוניס: איך תגיעו לסכום הזה?

מנשה סמירה: התכנית המקורית שלהם הייתה לעמוד ב-72 מיליון.

מנשה סמירה: כשזה עבר מהצעת ההסדר להצעת חוק משרד התקשורת הגדיל את המחויבות וזה עמד על 80.

מנשה סמירה: הם לא הגישו תכנית כי אין להם 80.

מנשה סמירה: אם זה יישאר 80 יש פה סיפור שצריך לדון בו.

מנשה סמירה: הם יכולים להעמיד 72.

אופיר אקוניס: המחוקק צריך לעסוק בזה?

אופיר אקוניס: יש פה משהו בעייתי.

נגה רובינשטיין: עמדת הממשלה מוצגת בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: רוב הצעת החוק עוסק בהקלות.

נגה רובינשטיין: ההקלות שאנחנו הכנסנו למסגרת הצעת החוק הן כאלו שיש להן תשתית מקצועית וטעמים שסברנו שעומדים ברף מינימאלי.

נגה רובינשטיין: הן אלו שנמצאות בפנים.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק אינה אומרת שירדו 20 מיליון כי קשה להם.

זבולון אורלב: האם ההקלות האלו ניתנו גם לערוץ השני?

נגה רובינשטיין: אין זיקה בין כמות המיתון להכנסות מעוגת הפרסום.

יוחנן פלסנר: אם אתם רוצים לשמוט חובות תשמטו חובות.

זבולון אורלב: אין ספק שערוץ 10 צריך לשדר והוא צריך לעמוד במחויבויות האלו.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים להחליט אם בנתונים כאלו.

זבולון אורלב: .

זבולון אורלב: אל תלבישו כל מיני.

זבולון אורלב: .

נגה רובינשטיין: משרד התקשורת, משרד האוצר או הרשות השנייה לא הלכו וחפרו במסמכים של ערוץ 10 כדי לראות אם הם יכולים לשלם 80,72 או 78.

זבולון אורלב: למה לא?

נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שזה התפקיד של המדינה.

נגה רובינשטיין: זה לא מה שנמצא כאן.

נגה רובינשטיין: מה שנמצא כאן זאת העובדה שהמדינה מבינה את מצבו של ערוץ 10, את ההשפעות הרבות, את חשיבות התחרות, את העובדה שהדבר הזה נדרש.

נגה רובינשטיין: המדינה הציבה לעצמה איזה שהוא רף מינימאלי ואמרה שהיא לא נותנת הפחתות רק בגלל שקשה להם.

נגה רובינשטיין: יש טעמים מקצועיים.

נגה רובינשטיין: הטעמים האלה עברו רף של מועצת הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: עצם העובדה שקשה להם או שהם לא יכולים מבחינתנו זה לא דבר מספק.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שתחליטו אחרת.

זבולון אורלב: האם אלו הקלות מקבילות למה שנעשה בערוץ 2?

זבולון אורלב: אז ייאמר שזה עניין מקצועי.

אופיר אקוניס: אתה העלית על השולחן את עיקרון השוויוניות.

אופיר אקוניס: האם עיקרון השוויוניות יישמר?

נורית דאבוש: אנחנו תפשנו את התפקיד שלנו כרגולטור, כמי שצריך להיות אמון על איכות השידור, כמי שאמון על זה שהזכיינים יעמדו במחויבויות שלהם.

נורית דאבוש: טלוויזיה זה דבר דינאמי, כולם מכירים את זה.

נורית דאבוש: כשקורים דברים אנחנו אמורים לתת מענה באותו מקום ובאותו זמן.

נורית דאבוש: שאלת עופרת יצוקה היא דוגמה קלאסית לעניין הזה.

נורית דאבוש: כאשר התחילה מלחמת לבנון השנייה התכנסה מועצת הרשות השנייה וחשבה שצריך לעשות התאמה משום שחודש וחצי השידורים היו שידורים שונים ואי אפשר היה לדרוש את אותן הדרישות.

נורית דאבוש: כאשר הייתה עופרת יצוקה הייתה בעיה מבחינת המינימום החוקתי של ערוץ 10.

נורית דאבוש: היה קשה לעשות את זה אז.

נורית דאבוש: היום הם יעשו סוגה עלית יותר מהמינימום כי אפשר לעשות את זה.

נורית דאבוש: אף אחד לא עושה כאן שום תרגיל.

נורית דאבוש: לגבי עופרת יצוקה היה צריך לוותר על אחד חלקי 12 משום שבתקופה ההיא שודרה מלחמה.

נורית דאבוש: לגבי החלק הכלכלי.

נורית דאבוש: בואו לא ניתמם.

נורית דאבוש: כשבאנו לערוץ 10 כדי להגיע איתם להסדר אחרי נקודת הבדיקה קיבלנו מסמך מסודר שעליו חתומים שלושת בעלי הזיכיונות, שלושת בעלי המניות בישראל 10.

נורית דאבוש: במסמך יש התחייבות בלתי חוזרת לעמוד בכל ההתחייבויות.

נורית דאבוש: על הבסיס הזה המשכנו את הדיון איתם.

נורית דאבוש: כשהתפרץ המשבר הכלכלי הם ביקשו את המכתב בחזרה ואמרו שהם לא מסוגלים לעמוד בזה.

נורית דאבוש: היה פה משבר כלכלי.

נורית דאבוש: כאשר מסתכלים על הנתונים של 2, על הנתונים של 10 אנחנו יודעים שיש משבר כלכלי שבא לידי ביטוי בהכנסות שלהם.

נורית דאבוש: אנחנו לא יכולים להיות בת יענה ולהגיד שזה לא קיים.

זבולון אורלב: המבחן הוא אם ההקלות של 10 דומות להקלות המקצועיות של ערוץ 2.

נורית דאבוש: הדבר המשמעותי ביותר שעשתה המועצה בשנה האחרונה זה תהליך שנקרא מיקוד הרגולציה.

נורית דאבוש: מיקוד הרגולציה היה שימוע ציבורי בעל-פה ובכתב.

נורית דאבוש: כל אזרח במדינת ישראל וכל הנוגע בעניין רשאי היה לדבר ולהעביר את חוות דעתו.

נורית דאבוש: עבדנו על זה מאוד קשה.

נורית דאבוש: מיקוד הרגולציה נועד לתת את המענה המקצועי בכל מה שקשור לאיכות המסכית.

נורית דאבוש: עשינו את זה.

נורית דאבוש: לצערי בחלק לא מבוטל ממה שקשור למיקוד הרגולציה ערוץ 10 לא היה יכול ליהנות בגלל ההיבט החוקתי של ערוץ 10.

נורית דאבוש: ערוץ 2 נהנה ממיקוד הרגולציה.

נורית דאבוש: עשינו את ההתאמות הנדרשות לערוץ 2.

נורית דאבוש: מה שאנחנו עושים עכשיו זה התאמות של ערוץ 10 לערוץ 2, לא הפוך.

נורית דאבוש: אם ערוץ 2 רוצה שוויון אנחנו נעשה שוויון גם בתנאים.

נורית דאבוש: הם שמו ערבויות בנקאיות של 20 מיליון שקלים.

נורית דאבוש: הם חייבים יותר בשנים 2006,2007.

נורית דאבוש: שישימו ערבויות בנקאיות.

נורית דאבוש: תשאירו לנו את החלק המקצועי, אנחנו יודעים מה לעשות.

נורית דאבוש: אתם לא יוצאים נפסדים מהעניין הזה.

נורית דאבוש: לא ערוץ 2 ולא אף אחד אחר.

נורית דאבוש: כל אחד קיבל בדיוק את מה שהוא היה צריך לקבל באותה נקודה מקצועית עם היבט מקצועי מובהק.

נורית דאבוש: צריך להפסיק להיות פה בת יענה ולצאת החוצה ולהגיד דברים אחרים.

נורית דאבוש: תגידו את הדברים כמו שצריך פה בדיון.

נורית דאבוש: בדיון הבהרנו שאנחנו חושבים שיש חשיבות עליונה שהם ימשיכו לשדר, במיוחד על רקע העובדה שיש רפורמה ב-2012.

נורית דאבוש: בנקודת הזמן הזאת זה הדבר הטוב ביותר שצריך לעשות.

נורית דאבוש: כשמועצת הרשות השנייה עושה הוראת שעה ומוזרם לשוק למעלה מ-40 מיליון שקל אז גם להם אני צריכה להכיר.

נורית דאבוש: העובדה שהחוק לא מכיר בזה זאת שערורייה, לא הפוך.

נורית דאבוש: אתה יודע כמה הפגנתם.

נורית דאבוש: אתה יודע כמה פרצתם לישיבות מועצת הרשות השנייה.

נורית דאבוש: אתה יודע כמה אנשים אין להם פרנסה.

נורית דאבוש: אנחנו באנו עם הוראת השעה.

נורית דאבוש: הם הזרימו 26 מיליון.

נורית דאבוש: לא צריך להכיר בזה?

נורית דאבוש: לא צריך להקפיא את זה?

נורית דאבוש: צריך להקפיא את זה.

נורית דאבוש: הם הזרימו 9 מיליון שקלים למרות שהם היו במשבר כלכלי.

נורית דאבוש: ישבנו להם על הראש כדי שיעשו את זה.

נורית דאבוש: מאות אנשים חזרו לעבודה.

נורית דאבוש: מה, זה לא חשוב?

נורית דאבוש: אין פה היבט מקצועי?

נורית דאבוש: יש פה מועצה שרק מתברברת כל הזמן?

נורית דאבוש: באמת, יש גבול לכל תעלול.

זבולון אורלב: הכנסת לא רשאית להתערב על פי חוק בשיקולים שלכם.

זבולון אורלב: אתם מוסמכים על פי חוק להחליט כך או אחרת.

זבולון אורלב: אני לא מכיר בחוק את המושג מיקוד רגולציה.

זבולון אורלב: יש יועצים משפטיים שיגידו אם יש כזה מושג.

זבולון אורלב: אני לא נכנס לזה.

זבולון אורלב: כל מה שרצינו לוודא זה שמה שמוצע בחוק לגבי ערוץ 10 מקביל למה שהיה מקובל לגבי ערוץ 2.

זבולון אורלב: אני מבין מהדברים שלך שהתשובה היא חיובית.

נורית דאבוש: נכון.

שאול מגנזי: אנחנו חושבים שהפעילות שנעשית כאן היא פעילות נכונה.

שאול מגנזי: צריך להציל את ערוץ 10.

שאול מגנזי: אמרנו את זה יותר מפעם אחת.

שאול מגנזי: אנחנו אומרים את זה כאן עכשיו.

שאול מגנזי: אנחנו נברך על כל מתווה שיעזור להם להישאר בחיים.

שאול מגנזי: נכון שיהיה פלורליזם ותהיה תחרות.

שאול מגנזי: יחד עם זה אנחנו חושבים שבהצעה הזאת יש מספר דברים שהם לא מספיק מעוגנים.

שאול מגנזי: מיקוד הרגולציה לא נעשה רק עבור ערוץ 2.

שאול מגנזי: מיקוד הרגולציה חל גם על ערוץ 10.

שאול מגנזי: יש את עניין רף ההכנסות שמהווה איזה שהוא חסם.

שאול מגנזי: ערוץ 10 לא מגיע לרף ההכנסות כדי שכל מיקוד הרגולציה יחול עליו.

שאול מגנזי: ערוץ 10 רוצה להמשיך לשדר ולקבל עוד שנתיים לא כי הוא חושב שההכנסות שלו יקטנו, אלא כי הוא חושב שההכנסות שלו יגדלו ולכן הוא ייכנס לתחולה של המיקוד.

שאול מגנזי: הוא מניח שהוא מגיע לשם.

שאול מגנזי: זה בסדר גמור.

שאול מגנזי: זאת התחרות .

שאול מגנזי: אני רוצה לציין 4 נקודות שבהן יש אי שוויון.

שאול מגנזי: אפשר לצעוק עד מחר, אבל העובדות הן עובדות שאותן אי אפשר להכחיש.

שאול מגנזי: כתוב כאן שנמחקו 43 מיליון ממחויבויות סוגה מהעבר.

שאול מגנזי: הן נמחקו ממחויבות החוק.

שאול מגנזי: זה נרשם.

שאול מגנזי: נמחקו 24 מיליון ממחויבויות הקולנוע.

שאול מגנזי: זה לא נרשם.

שאול מגנזי: יכול להיות שזה יירשם בהמשך.

שאול מגנזי: לגבי שנת 2010 נעשתה הפחתה.

אופיר אקוניס: רשת לא השקיעה בקולנוע?

אופיר אקוניס: ודאי שהיא השקיעה.

שאול מגנזי: רשת השקיעה, משקיעה ותמשיך להשקיע בקולנוע.

שאול מגנזי: בשנת 2010 נעשתה הפחתה של 25%.

שאול מגנזי: ההפחתה מוצדקת.

שאול מגנזי: אולי המצב הכלכלי בעיתונים השתפר, אבל אצלנו הוא עוד לא השתפר.

שאול מגנזי: ההפסדים שלנו ב-2009 גבוהים מאוד.

שאול מגנזי: ישב פה המנכ"ל לפני 4,5 פגישות ואמר שאנחנו באמבולנס בדרך לטיפול נמרץ.

שאול מגנזי: זה המצב האמיתי של רשת.

שאול מגנזי: חלק מחברי הכנסת שביקשו לראות את הנתונים ראו את הנתונים.

שאול מגנזי: חשפנו בפניהם את הדוחות הכספיים.

שאול מגנזי: הראינו להם את עומק ההפסדים.

שאול מגנזי: המצב של רשת ב-2009 יותר חמור מהמצב של ערוץ 10.

שאול מגנזי: אם לא נשכיל ונפנים את מה שאני אומר עכשיו אנחנו נגיע לדיון הזה בעוד מספר חודשים.

שאול מגנזי: אם נתחיל להקפיא הפקות כי לא יהיה לנו כסף לשלם המצב בשוק יהיה חמור.

שאול מגנזי: במסגרת או במעטפת של הוראת השעה הזאת הזרמנו עשרות מיליונים שלא היו לנו על מנת לעזור לשוק, על-מנת לחלץ את העסק הזה מהמשבר שהוא נקלע אליו.

שאול מגנזי: העומק של בעיית תזרים המזומנים הוא עצום.

שאול מגנזי: את זה צריך לזכור ולדעת.

שאול מגנזי: נכון לבצע את ההפחתה ב-2010, אבל נכון גם להתאים אותה לזכייני ערוץ 2.

שאול מגנזי: המצב שלנו לא יותר טוב.

זבולון אורלב: יושבת-ראש המועצה אמרה שכל ההקלות שניתנו לערוץ 10 ניתנו גם לערוץ 2.

שאול מגנזי: ממש לא.

נורית דאבוש: אתה עבדת על בסיס הערכות כלכליות פחות 15%.

מנשה סמירה: במלחמת לבנון ערוץ 2 קיבל הפחתה של אחד חלקי 12.

מנשה סמירה: עכשיו ערוץ 10 מקבל את זה במסגרת הצעת החוק.

שאול מגנזי: לא התייחסתי לזה.

שאול מגנזי: בעניין ההקלות ציינתי את שנת 2010.

שאול מגנזי: ב-2010 אין הקלות לזכייני ערוץ 2.

מנשה סמירה: ב-2010 התחזית שלכם הוקטנה ב-15%.

שאול מגנזי: העניין של חברת החדשות שנשארת באזור תל-אביב זה דבר שעובר כאילו כלום לא קרה.

שאול מגנזי: המחיר שאנחנו משלמים על המקום שאנחנו נמצאים בו הוא 8 מיליון תוספת בשנה.

שאול מגנזי: הנושא האחרון הוא פריסת חובות תמלוגים ודמי זיכיון.

שאול מגנזי: ברשות השנייה נוצרו עודפי כספים שהיו צריכים להיות מוחזרים לזכייני ערוץ 2.

שאול מגנזי: על ההיקף של 8 מיליון אין מחלוקת.

שאול מגנזי: מכיוון שערוץ 10 במשך זמן לא מבוטל לא שילם את חובותיו לרשות השנייה נוצרו שם חובות.

שאול מגנזי: הרשות הסתדרה בלי הכסף הזה.

שאול מגנזי: הכסף הזה אמור להיות מוחזר לזכייני ערוץ 2 ששילמו את דמי הזיכיון.

שאול מגנזי: הכסף הזה משולם בפריסה של שנתיים קדימה.

ורד אשכנזי: אני מצטרפת לדבריו של חברי שאול מגנזי.

ורד אשכנזי: מה שנתן מיקוד הרגולציה זה איזה שהוא שיקול דעת.

ורד אשכנזי: הוא לא הפחית את הסכומים.

ורד אשכנזי: הוא נתן שיקול דעת בניוד בין ז'אנרים.

ורד אשכנזי: לא מדובר על איזו שהיא מתנה שערוץ 2 קיבל.

ורד אשכנזי: הסכומים לא השתנו.

ורד אשכנזי: הניוד בין הז'אנרים השתנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בסופו של דבר משפיע על הכסף.

ורד אשכנזי: הסכומים לא השתנו.

ורד אשכנזי: ניתן טווח יותר גדול של שיקול דעת לזכיינים.

ורד אשכנזי: הסכום שאנחנו אמורים להשקיע בסוגה עלית לא הופחת.

זבולון אורלב: השאלה למה קראתם סוגה עלית.

זבולון אורלב: מיקוד הרגולציה זה סתם מכבסה של מילים.

ורד אשכנזי: הוא לא השתנה.

נורית דאבוש: מיקוד הרגולציה זו לא סיסמא של מילים.

נורית דאבוש: זה במסגרת החוק.

נורית דאבוש: עשינו את זה על בסיס חוות דעת משפטית.

נורית דאבוש: לא הייתה כאן שום מכבסה של שום מילים.

זבולון אורלב: דיברתי על קשת, לא עליכם.

דורון אבני: מיקוד הרגולציה מעוגן בכללים של חקיקת משנה.

זבולון אורלב: קח למשל את מלחמת עופרת יצוקה.

זבולון אורלב: החלטתם שחודש אתם לא משדרים.

זבולון אורלב: איפה זה מעוגן?

דורון אבני: מועצת הרשות השנייה היא זו שקובעת את הוראות כתב הזיכיון.

דורון אבני: במסגרת הוראות כתב הזיכיון מעוגנות חובות מסוימות.

דורון אבני: הן לא כתובות בחוק אלא רק בכתב הזיכיון.

דורון אבני: מאותה סמכות שיש לנו לקבוע חובות בכתב הזיכיון יש לנו גם סמכות לדון בחובות האלו.

דורון אבני: במקרה הצורך, כפוף לחובות של סבירות וחוקיות העניין, יש לנו גם סמכות לבצע התאמות.

דורון אבני: זה בדיוק מה שהמועצה ביצעה.

דורון אבני: היא לא יכולה לבצע במקום שבו המחוקק מורה על מינימום מסוים.

דורון אבני: אותה הפחתה של אחד חלקי 12 מעופרת יצוקה לא בוצעה עד היום בעניין ערוץ 10 מהטעם שהיא דורשת את אישור הוועדה המשותפת שלא ניתן אז.

דורון אבני: המחויבות של ערוץ 2 היא הרבה מעבר למחויבות בתוספת השנייה לחוק.

דורון אבני: היא מעוגנת בכתב הזיכיון מכוח הסמכות של המועצה לפרסם מכרז, לקבוע את כתב הזיכיון ולעגן את מחויבויות המכרז שם.

דורון אבני: חלק מהוראות המכרז היו שאחרי שנתיים המועצה תשוב ותדון בהיקף המחויבויות ובמידת הצורך תבצע התאמות.

דורון אבני: זה מקור הסמכות.

דורון אבני: אין כאן שום דבר שנעשה במחשכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מיקוד הרגולציה לא לקח מסוגה אחרת לסוגה עילית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה עבר בסוגה עלית ממקום למקום.

נורית דאבוש: בכתב הזיכיון שקיבלו זכייני ערוץ 2 כתוב שאחרי שנתיים אנחנו אמורים לדון בשאלת המחויבויות.

נורית דאבוש: דנו בשאלת המחויבויות.

נורית דאבוש: במיקוד הרגולציה היו 22 סעיפים.

נורית דאבוש: הסעיפים האלה פורסמו באתר האינטרנט של הרשות השנייה.

נורית דאבוש: כל מי שנוגע לדבר הביע את דעתו.

נורית דאבוש: בחלק לא מבוטל קיבלנו דעה של גוף אחד, בחלק קיבלנו עמדה של גוף אחר.

נורית דאבוש: מיקוד הרגולציה בנושא של סוגה עלית יצר מצב שהאפשרות של הזכיין לשיקול הדעת, קרי לנייד מז'אנר אחד לז'אנר שני, היא גדולה יותר.

נורית דאבוש: זה מה שניסינו לעשות.

נורית דאבוש: זה בא לתקן עיוות שלשיטתנו יצר מסך פחות איכותי כמו שחשבנו.

נורית דאבוש: אנחנו אפשרנו ניוד בין הז'אנרים השונים שנמצאים בתחום של סוגה עלית.

נורית דאבוש: זה נשמע הרבה יותר נכון מקצועית, זה נשמע הרבה יותר נכון ציבורית וזה נותן בסופו של דבר מסך איכותי יותר.

יוחנן פלסנר: האם מבחינתך זה רק כלי כדי לשפר את איכות התכנים והמסך ולאפשר יותר מגוון, או שזו הקלה?

יוחנן פלסנר: אם זו הקלה זה רלוונטי לדיון הזה.

נורית דאבוש: המועצה מעולם לא דנה בשאלות על בסיס של הקלות או לא הקלות.

נורית דאבוש: התפקיד שלנו היה להיות אחראים על איכותו של המסך ושהזכיינים יעמדו במחויבויות.

נורית דאבוש: אנחנו עדיין מועצה שראתה מה קורה בשוק התקשורת בכלל ומה שקורה בשוק התקשורת בפרט.

נורית דאבוש: מיקוד הרגולציה היה מחויב המציאות.

נורית דאבוש: לשיטתי הוא היה מחויב המציאות כבר בתחילת 2008.

נורית דאבוש: זאת הייתה הגישה המקצועית שלנו.

נורית דאבוש: ראינו את הכשלים שהיו.

יוחנן פלסנר: האם זה כדי לאפשר להם לנהל ביותר מקצוענות את המסך מבחינתם, או שמבחינתך זאת הקלה ששווה כסף?

מנשה סמירה: הבסיס של מיקוד הרגולציה הוא דיון מקצועי.

מנשה סמירה: חשבנו שיש מקום לתת יותר חופש וגמישות לעורכים הראשיים.

מנשה סמירה: הקפדנו על כך שזה יישאר במסגרת סוגה עילית ושלא יפחת הסכום.

מנשה סמירה: ההתחייבות המכרזית על 100 מיליון שקל בשנה בסוגה עלית תישמר ונשמרת.

מנשה סמירה: לא היינו מוכנים להפחית.

מנשה סמירה: לאחר ביצוע הבסיס ניתנה להם אפשרות לנייד.

זבולון אורלב: מה זה ניוד בתוך סוגה עילית?

מנשה סמירה: מותר לנייד באחוז מסוים, לא באופן חופשי.

מנשה סמירה: מינימום של דרמה יבוצע, מינימום של תעודה יבוצע, מינימום של תכניות תעודה יבוצע.

מנשה סמירה: ביתרה הזכיין יחליט מה הוא רוצה לעשות, האם הוא רוצה לעשות יותר ז'אנר מיוחד או יותר תכניות תעודה.

מנשה סמירה: נכון שיש בזה אלמנט של הקלה, אבל זה לא בא משם.

מנשה סמירה: זה בא מהמקום שאומר שההיקפים יבוצעו, שההשקעה תצא החוצה.

מנשה סמירה: יש פה תמהיל סביר.

מנשה סמירה: בלבצע דברים שהם בלתי סבירים לא נוכל לעמוד.

מנשה סמירה: בתוך מיקוד הרגולציה לא היו רק הקלות, הייתה גם הקשחה.

מנשה סמירה: קחו למשל את סרטי התעודה.

מנשה סמירה: הם עשו סרטי תעודה שלא רווינו נחת מהם.

מנשה סמירה: דרשנו להעלות את ההשקעה בסרטי התעודה כדי שהרמה תעלה.

מנשה סמירה: זה היה חלק מהמדיניות.

מנשה סמירה: היו מרכיבים מסוימים שהיו לרעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להודות בזה שהמדינה שגתה כשהיא דרשה סכומים בלתי הגיוניים מלכתחילה.

מנשה סמירה: היא לא דרשה.

מנשה סמירה: המכרז היה פתוח.

מנשה סמירה: זה מה שהם הציעו.

מנשה סמירה: זאת הצעה מכרזית.

מנשה סמירה: הם ידעו את מצב השוק יותר טוב מכל אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר להתעלם מהעובדה שהזכיינים הגישו את ההצעות וידעו יפה מאוד איפה הם עומדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברור לנו שאנחנו רוצים להציל את הזכיין השני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת תמוה בעיני שאנחנו עוד פעם חוזרים לדבר על דברים קטנוניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבלגן התחיל מזה שהזכיין אמר שאם זה לא מתאים לו הוא לא יעמוד בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש סעיף או שניים שמדברים עליהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה אם רוצים להציל את ערוץ 10 .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו פה כי אנחנו רוצים להציל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה כל הזמן חוזרים להתחלה?

משה סמירה: הממשלה אמרה בתנאים מסוימים.

משה סמירה: דנים על התנאים.

משה סמירה: הויכוח הוא על התנאים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מערבבים פה כל הזמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון שבמקביל צריך לדאוג שלא ייפגעו אחרים, אבל יש לי תחושה שאנחנו כל הזמן חוזרים להתחלה.

נגה רובינשטיין: חקיקה לא מבטאת משהו הסכמי.

נגה רובינשטיין: החקיקה הזאת מבטאת עמדת ממשלה, לא הסכם.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שתחליטו לשנות את זה.

אמיר רוזנברג: צריך להסתכל איך הערוץ השני מתייחס למיקוד הרגולציה וללמוד מזה.

אמיר רוזנברג: הערוץ השני חושב שמיקוד הרגולציה מפחית את מחויבותיו ב-35 מיליון שקלים בשנה.

אמיר רוזנברג: הוא אפילו הגיש בג"ץ לפני כמה שבועות וביקש להחיל את מיקוד הרגולציה לא מ-1 בינואר 2009 אלא מ-1 בינואר 2008 כדי שהמחויבויות שלו, שהן מחויבויות עבר שבגינן הוא יצטרך לקבל רישיון, יופחתו בעוד 35 מיליון שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שהם אומרים.

נורית דאבוש: אתה מטעה את הוועדה.

נורית דאבוש: השאלה של מיקוד הרגולציה היא שאלת החישוב.

נורית דאבוש: אתה תראה את זה בנתונים של 2008 בשאלת העודפים.

אמיר רוזנברג: אם בהתחלה מישהו היה בא ואומר שמיקוד הרגולציה נועד לתת הקלה היו סוקלים אותו בחוצות העיר.

אמיר רוזנברג: אין במיקוד הרגולציה מיקוד, יש בו סוג של שינוי רגולציה.

אמיר רוזנברג: מאיפה בא השם הזה?

אמיר רוזנברג: כשעשו את מיקוד הרגולציה חיפשו דרך לתת הקלה לערוץ 2 מבלי להגיד שזאת הקלה לערוץ 2.

אמיר רוזנברג: הייתה המון תכתובת על הדבר.

אמיר רוזנברג: הם התעקשו שזו לא הקלה.

אמיר רוזנברג: אנחנו נביא לכם לישיבה הבאה את ההקדמה למיקוד הרגולציה.

אמיר רוזנברג: הם ציינו שמיקוד הרגולציה נועד לפשט את הכללים.

אמיר רוזנברג: מיקוד הרגולציה זה בתוך סוגה עלית.

אמיר רוזנברג: זה שזה בתוך סוגה עלית עוד לא אומר שום דבר.

אמיר רוזנברג: בתוך סוגה עלית יש 2 סוגים של דברים.

אמיר רוזנברג: סוג אחד זה דרמה ותעודה, שזה יצירות שהמחוקק והרשות השנייה רצו להתערב, והחלק השני זה בידור, מה שנקרא ז'אנר מיוחד.

אמיר רוזנברג: אחד הדברים המרכזיים שנתן מיקוד הרגולציה זה שהוא אפשר לבעלי ערוץ 2 להוציא לאותו ז'אנר מיוחד, קרי בידור, 45% מכל ההכנסות שלו.

יוחנן פלסנר: "מועדון לילה" זה סוגה עלית?

אמיר רוזנברג: זה נחשב למיוחד.

אמיר רוזנברג: משמעות ההקלה היא שעל המסך אנחנו נראה פחות דוקומנטרי, פחות תעודה, פחות דרמה ויותר מיוחד.

דרור קרן: את מה שעושים מאחורי המספרים אתם תחליטו, אבל האינטרס הברור שלי הוא שערוץ 10 יעבוד.

דרור קרן: יש פה קולגות וחברים.

דרור קרן: חבל שיהיה מעבר לבעלים אחרים.

דרור קרן: השאלה עד מתי נמשיך ונבוא מתל-אביב.

דרור קרן: מאחורי המספרים, ההנחות, ההקלות יש את "ביקור התזמורת", "אביבה אהובתי", "איים אבודים", "סוף העולם שמאלה".

דרור קרן: זה חשוב ומהותי.

דרור קרן: כל הסדרות והסרטים שהזכרתי לא היו קורים בלי הטלוויזיה וההשקעות של הטלוויזיה.

דרור קרן: לא יכול להיות שזה לא יהיה חלק מהדיון.

דרור קרן: כשבאים לדבר על גובה הסכומים זה חייב להיות דבר מהותי.

דרור קרן: חייב שיהיה דד ליין, לדעת מתי זה קורה, מתי הדבר הזה ייגמר.

דרור קרן: זה חשוב כדי לראות מתי אנחנו שוב מדברים על עבודה בערוץ 10, בערוץ 2, בכבלים.

דרור קרן: הדבר הזה לא יכול להימשך לנצח.

דרור קרן: הוא התחיל לפני שעתיים וחצי בשאלות מאוד בהירות והלך ונהיה דבר מעומעם.

דרור קרן: צריך כמה שאפשר לפשט ולהבהיר את זה על מנת שנגיע להחלטות קונקרטיות.

אברמי וול: חבר הכנסת אורלב שאל אם מה שקיבל ערוץ 10 הוא יותר או פחות ממה שערוץ 2 קיבל.

אברמי וול: הדיון כאן דיבר בעד עצמו והמחיש את הבעיה של התעשייה.

אברמי וול: ערוץ 2 רוצה שערוץ 10 ישרוד, ערוץ 10 רוצה שערוץ 2 ישרוד.

אברמי וול: עינו של אף אחד לא צרה.

אברמי וול: יש בעיה מערכתית של התעשייה.

אברמי וול: הקושי האינהרנטי הוא שלמועצת הרשות השנייה יש כלים לטפל בבעיות של ערוץ 2 מחוץ לאולם הזה, ואילו לערוץ 10 בכל פעם שיש לו בעיה הוא נאלץ להגיע לכאן.

אברמי וול: קח למשל את מיקוד הרגולציה.

אברמי וול: כללים שנקבעו לאחר חוות דעת מקצועיות של הרשות השנייה קבעו שיש בעיה כלכלית בתעשייה, לא רק בעיה תכנית.

אברמי וול: הכלים האלה מוחלים על ערוץ 10 בצורה חלקית כיוון שיש אילוץ סטטוטורי שעלינו אי אפשר להחיל אותם.

אברמי וול: זה כמו לקבוע כללים שחלים רק על מישהו מעל 1.80 מטר.

אברמי וול: בין אם הם נותנים 35 מיליון שקל לשנה ובין אם לאו הכללים האלה לא חלים עלינו.

אברמי וול: לערוץ 10 יש עודפים של 318 מיליון שקלים מעבר למחויבות שלו להוצאה לשידורים.

אברמי וול: אי אפשר לנייד לסוגה עלית באותו אופן.

אברמי וול: הבעיות שצפות כאן על השולחן הן הבעיות של ערוץ 10, לא הבעיות של ערוץ 2.

אברמי וול: ערוץ 2 חי בעולם כלכלי, הוא מעולם לא מחויב להוציא למעלה מ-100% מההכנסות שלו.

אברמי וול: ערוץ 10 מחויב תמיד להוציא למעלה מ-100% מההכנסה שלו.

אברמי וול: זה דבר לא נורמאלי.

אברמי וול: כמה שנים אפשר יהיה לבנות על זה שאנשים פרטיים יסבסדו את התעשייה הזאת?

אברמי וול: התכלית של הצעת החוק הזאת היא לא לקחת ולהנציח כל מיני בעיות מהעבר.

מנשה סמירה: המינימום של החוק לא נעשה נגד ישראל 10, הוא נעשה כי הוא בא לקבוע נורמה.

מנשה סמירה: אם אתה צריך להוציא את כל ההכנסות שלך כדי לעמוד בזה זה התנאי.

מנשה סמירה: אתה בא ומבקש פה הארכת זיכיון.

מנשה סמירה: אתה יודע את המצב.

מנשה סמירה: אתם מבקשים הארכת זיכיון.

מנשה סמירה: אתם לא מצפים שהארכת הזיכיון תינתן לכם ב-0 תנאים או ב-0 מחויבויות.

מנשה סמירה: אנחנו הצטרפנו להצעת החוק הזאת רק בגלל שהסך הכל הוא מעבר למינימום ומבטיח את התמהיל.

זבולון אורלב: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו קובע שמקום מושבה של חברת החדשות הוא בירושלים.

זבולון אורלב: לצערי, המחויבות הזאת לא מולאה אפילו לא בחלקה.

זבולון אורלב: חברת החדשות של הערוץ השני יושבת בסמוך לירושלים כפי שהתקבל.

זבולון אורלב: בהצעת החוק שמונחת בפנינו כתוב שמקום מושבה של חברת החדשות של הערוץ השלישי יכול שלא יהיה בירושלים, ובלבד שחברת החדשות מקיימת בירושלים אולפן שידורים משני.

זבולון אורלב: אני חושב שהתיקון הזה לא ראוי.

זבולון אורלב: אני תמה שממשלה מגישה הצעת חוק שפוגעת במעמדה של ירושלים.

זבולון אורלב: דווקא היום ודווקא עכשיו.

זבולון אורלב: זה בשעה שירושלים זקוקה לחיזוק, בשעה שירושלים עומדת על סדר היום הלאומי.

זבולון אורלב: הולכת ממשלה ומשנה חוק שהקנה מעמד לירושלים.

זבולון אורלב: אני חושב שהדבר הזה לא ראוי.

זבולון אורלב: מחר יבוא ערוץ 2 ויגיד שאם חברת החדשות של ערוץ 10 יכולה להישאר בתל-אביב גם היא רוצה לרדת לתל-אביב.

זבולון אורלב: מה תהיה טענתנו?

זבולון אורלב: מה נאמר להם?

זבולון אורלב: צריך לזכור שפעל זכיין בירושלים - טלעד - שהעסיק מאות עובדים.

זבולון אורלב: לאחר שהוא לא זכה במכרז ירושלים נשארה ללא אפשרות להעסיק אנשים בתעשיית התקשורת.

זבולון אורלב: לא יכול להיות שתל-אביב תהיה עיר הבירה של התקשורת במדינת ישראל.

זבולון אורלב: לא ייתכן שירדו מירושלים תושבים, שיעזבו את ירושלים צעירים, אנשים מוכשרים.

זבולון אורלב: ההצעה שלי לבטל את הסעיף הזה ולהשאיר את הסעיף שהיה כמות שהוא.

זבולון אורלב: צריך לעשות תכניות.

זבולון אורלב: אני יודע שאי אפשר ביום אחד, אבל אפשר להתחיל באולפן משני.

זבולון אורלב: תשב מועצת הרשות השנייה ותעשה איזה מיקוד רגולציה.

דורון אבני: המועצה לא מוסמכת לשנות את מקום מושבה של חברת החדשות על פי החוק.

זבולון אורלב: איך אפשרת את המצב הזה עד היום?

זבולון אורלב: איזה אמצעים נקטת?

זבולון אורלב: תפקידה של הרשות לאכוף את החוק.

זבולון אורלב: מן הראוי שהסעיף הזה יבוטל.

זבולון אורלב: אפשר להציע שיוקמו שני אולפנים ושהאולפן הירושלמי יעסיק לפחות 50% מהעובדים.

זבולון אורלב: אי אפשר להשלים עם מצב שכזה.

זבולון אורלב: אדוני השר, יש לובי ירושלמי חזק.

זבולון אורלב: התיקון הזה לא יעבור.

זבולון אורלב: חבל שהממשלה תציע אותו.

זבולון אורלב: אני אגיש את ההסתייגות הזאת.

זבולון אורלב: בשדולה הזאת חברים בכירים מכל סיעות הבית.

זבולון אורלב: אני מציע לוותר על הסעיף כדי לשמור על כבודה של ירושלים.

אופיר אקוניס: אתה מציע אחד משניים: למחוק את הסעיף, או להוסיף אולפן משני.

זבולון אורלב: לא אולפן משני.

זבולון אורלב: צריך שיהיה אולפן בירושלים שיעסיק 50% מהעובדים.

ציון פיניאן: בתנ"ך כתוב "במקום אשר יבחר".

ציון פיניאן: ירושלים היא הבחירה.

ציון פיניאן: כדי שתהיה בחירה צריך 51%.

ציון פיניאן: ירושלים היא המקום שבו צריך להיות כל הנושא של החדשות, האולפנים.

ציון פיניאן: לא צריך להקל.

ציון פיניאן: אם זה יבוא להצבעה אני אצביע בעד להוריד את הסעיף הזה.

ציון פיניאן: הבנתי מכל השיח שיש פה שזה נהנה וזה חסר.

ציון פיניאן: צריך להגיע למצב שזה נהנה וזה לא חסר.

אמיר אסף: אנחנו כל הזמן מדברים על הקלות בז'אנר כזה או אחר.

אמיר אסף: אם המדינה חושבת שצריך לעזור לערוץ 10 ולערוץ 2, אז בדמי התמלוגים ובדמי הזיכיון אפשר היה להוריד.

אמיר אסף: זה היה עוזר להם לעבור לירושלים.

ליאת גלזר: החלק השני של המחויבויות של הזכיין זה המחויבות הכספיות שלו בגין דמי הזיכיון והתמלוגים.

ליאת גלזר: בהקשר הזה הזכיין נדרש לשלם סכום מסוים.

ליאת גלזר: לגבי היתרה של הסכום יש שתי דרכים לגבייה.

ליאת גלזר: אלו לא דרכים חלופיות.

ליאת גלזר: אלו יכולות להיות דרכים מצטברות.

ליאת גלזר: הסכומים שנדרש לשלם אותם באופן מיידי זה החלק של דמי הזיכיון שמיועד לתקציב התפעול השוטף של חברת החדשות.

ליאת גלזר: אם היו חובות עבר בעניין הזה או שהיה סכום שהיה צריך לשלם עד יולי 2009 נדרש לשלם אותו עכשיו.

ליאת גלזר: את חובות דמי הזיכיון מאוגוסט 2009 עד שהתיקון לחוק יעבור נדרש לשלם כעת.

ליאת גלזר: לגבי בעל הזיכיון בערוץ 10.

ליאת גלזר: הוא נדרש לשלם 10 מיליון שקלים עבור דמי הזיכיון והתמלוגים כעת.

ליאת גלזר: ככל שיתגלה פער גם אותו יהיה צריך לשלם כעת.

יוחנן פלסנר: את הזיכיון ואת התמלוגים משלמים מיידית?

ליאת גלזר: הרעיון הוא שתהיה דחייה של החובות בעניין הזיכיון והתמלוגים שנצברו עד יולי 2009.

ליאת גלזר: מה שמיולי עד עכשיו צריך לשלם, למעט חברת החדשות שאותה צריך לשלם כל הזמן.

יוחנן פלסנר: זאת אומרת שאין שום הפחתה בזיכיון ובתמלוגים.

ליאת גלזר: אין הפחתה בדמי הזיכיון ובתמלוגים.

ליאת גלזר: מה שיש פה זה דחיית תשלומי חובות.

אופיר אקוניס: מתי יש הפחתה בדמי הזיכיון?

נגה רובינשטיין: בתמלוגים אין הפחתות.

נגה רובינשטיין: בדמי הזיכיון יש הפחתות בהתאם להתייעלות שעברה הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: מכיוון שדמי הזיכיון מממנים את פעילות הרשות השנייה אז יש הפחתות שצוינו קודם.

ליאת גלזר: את החובות שלא ניתן לפרוס ניתן לדחות בשתי דרכים.

ליאת גלזר: בכל דרך יש תקרת סכום.

ליאת גלזר: אם יש לזכיין חוב של 100 מיליון שקל הוא יוכל להשתמש בדרך הראשונה ובדרך השנייה עד לתקרת הסכום.

ליאת גלזר: אם היו משולמים כל חובות דמי הזיכיון של כל הזכיינים היו נוצרים אצל הרשות השנייה עודפים.

ליאת גלזר: יכלה הרשות השנייה לבוא ולהגיד שהיא רוצה להשתמש בכסף הזה לכמה פרויקטים שהיא דחתה וביטלה לצורך ההתייעלות שלה, אבל ההחלטה של הרשות השנייה הייתה שאם אכן יתקבלו הכספים אפשר יהיה לחלק אותם לזכיינים.

ליאת גלזר: הכספים האלה לא נמצאים כיום בכיס של הרשות השנייה.

ליאת גלזר: אי אפשר היום לבוא ולהחזיר לכל זכיין וזכיין את הכספים האלה, אלא רק בסוף התקופה המוצעת פה לדחיית החובות.

ליאת גלזר: את הסכומים האלה שמוגבלים בתקרת ההתייעלות הרעיונית מוצע לאפשר לזכיינים לדחות עד סוף שנת 2011, בצירוף הפרשי הצמדה בלבד.

שאול מגנזי: מי מקבל את ההצמדה?

שאול מגנזי: מי שחייבים לו?

שאול מגנזי: במקום שעל הכסף שמגיע לנו היום נקבל ריבית והצמדה אנחנו חייבים ריבית והצמדה.

יוחנן פלסנר: מה קורה בנושא של חובות תמלוגים?

ליאת גלזר: מוצע לאפשר לדחות גם תשלומי חובות תמלוגים.

ליאת גלזר: הם ישולמו בסוף 2011.

אופיר אקוניס: אם הם לא ישולמו הם לא יקבלו רישיון?

יוחנן פלסנר: מה מצבת החובות של התמלוגים שמבקשים לדחות?

ליאת גלזר: האפשרויות לדחות את החובות מוצעות גם לזכייני ערוץ 2.

ליאת גלזר: אם הם ירצו הם ידחו, אם הם לא ירצו הם לא ידחו.

ליאת גלזר: לגבי כל התמלוגים של ערוץ 10 מדובר במשהו כמו 14 מיליון שקלים.

מנשה סמירה: נכון ליולי 2009.

ליאת גלזר: הדרך השנייה היא כספים שצריך לשלם.

ליאת גלזר: לא צפוי שבעתיד לא יהיה צריך לשלם אותם.

ליאת גלזר: הדחייה הזאת מוגבלת לסכום של 39 מיליון שקלים לכל ערוץ.

ליאת גלזר: הדחייה הזאת מותנית בתנאים.

ליאת גלזר: אחד התנאים הוא שיצטרכו לשלם הפרשי הצמדה וריבית איחורים.

ליאת גלזר: זאת ריבית מיוחדת שהיא לא ריבית לפי החוק הרגיל אלא ריבית גבוהה יותר.

ליאת גלזר: זה מכיוון שמדובר בהסדר פריסת חובות.

ליאת גלזר: מקובל שכשה

ליאת גלזר: מדינה באה לפרוס חובות של גורם כלשהו היא פורסת אותם בצירוף ריבית.

ליאת גלזר: לגבי אותם 39 מיליון שקלים יש תנאים נוספים.

ליאת גלזר: התנאים אומרים שניתן לפרוס חובות בשנים שבהן לבעל הזיכיון לא היה רווח.

ליאת גלזר: אם הוא הרוויח העמדה היא שאין הצדקה לפרוס לו את החובות.

ליאת גלזר: יתווספו לתשלומים גם הפרשי הצמדה וריבית איחורים.

ליאת גלזר: בעל הזיכיון לא יוכל לבצע במהלך אותה תקופה החזר תשלומים להלוואות בעלים.

ליאת גלזר: הוא לא יוכל לחלק דיבידנדים בתקופה שבה יש לו פריסת חובות.

ליאת גלזר: שר האוצר ושר התקשורת יוכלו לקבוע תנאים נוספים שנוגעים להיבטים כספיים של בעל הזיכיון שיהיו תנאי לאותה פריסה.

ליאת גלזר: זאת הפריסה במסלול הקשה יותר.

ליאת גלזר: החלק האחרון שמופיע בהצעת החוק כבר לא עוסק בהסדרים של חובות, אלא מקנה סמכות להעביר כספים עודפים שיש כיום או שיהיו בעתיד לבעלי זיכיון רלוונטיים.

ליאת גלזר: הרשות ביצעה התייעלויות במהלך השנים.

ליאת גלזר: חלק מהעודפים נמצאים כבר היום ברשות.

ליאת גלזר: אחד הסעיפים מאפשר כבר כיום לקזז חלק מחובות הזכיינים אל מול העודפים האלה.

ליאת גלזר: חלק מהעודפים אינם נמצאים כיום בידי הרשות.

ליאת גלזר: הם צפויים להיות רק כאשר כל בעלי הזיכיון ישלמו את דמי הזיכיון שלהם עד סוף שנת 2011.

ליאת גלזר: מוצע לתת סמכות לשרים להחזיר את הכספים האלה לזכיינים הרלוונטיים בסוף שנת 2011.

מנשה סמירה: אם תקנות הכספים יתוקנו כפי שהגשנו אותן יחד עם משרד האוצר ומשרד התקשורת, החובות של ישראל 10 נכון לרגע זה הם כ-40 מיליון שקל דמי זיכיון ו-13 מיליון שקל תמלוגים.

מנשה סמירה: החובות של רשת 12 הם מיליון דמי זיכיון ו-9 מיליון תמלוגים, קשת 4 מיליון דמי זיכיון ו-6 מיליון תמלוגים.

מנשה סמירה: זאת תמונת המצב של החובות נכון לרגע זה.

אופיר אקוניס: זה אחרי ההפחתה?

מנשה סמירה: כל זה בלי החובות שיש לזכייניות כלפי חברות החדשות.

מנשה סמירה: יש גירעונות לחברות החדשות שחייבים לסגור אותם לאלתר.

מנשה סמירה: במצטבר יש לנו כ-60 מיליון שקל דמי זיכיון חוב.

מנשה סמירה: אם נגבה אותו יהיה ממה להחזיר וממה לסגור.

יוחנן פלסנר: ראינו שיש חובות זיכיון שאמורים להיות מטופלים במסגרת החזר.

יוחנן פלסנר: אותי מטריד כל נושא התמלוגים.

יוחנן פלסנר: בכמה חובות תמלוגים מדובר?

מנשה סמירה: 28 מיליון.

יוחנן פלסנר: לפני שמאפשרים הקלות שירדדו ויורידו את איכות המסך, בואו נטפל בנושא התמלוגים.

יוחנן פלסנר: אני מעדיף שיהיו הקלות בתמלוגים, לא הקלות שהמשמעות שלהן היא פחות יצירה.

אורן משה: יש היום הצעת חוק שאחד ההיבטים שלה זה הפחתת תמלוגים לבעלי רישיונות מכוח חוק הרשות השנייה.

נורית דאבוש: בנושא התמלוגים הייתה ועדה שנקראה ועדת גרונאו, היא המליצה על הפחתה של תמלוגים לכל חברות התקשורת.

נורית דאבוש: זה נעשה לחברות הסלולר, לכבלים ולווין, זה לא נעשה לזכיינים.

נורית דאבוש: אין לזה שום קשר לדיון הזה.

נורית דאבוש: הנתונים שתראו כרגע הם נתוני טיוטה.

נורית דאבוש: על פי סידרי המינהל התקין הנתונים האלה צריכים לבוא בפני המועצה.

נורית דאבוש: בחלק מהדברים המועצה מקבלת החלטות שעשויות לשנות את הנתונים האלה.

נורית דאבוש: באופן מאוד חריג אנחנו מציגים פה טיוטה.

נורית דאבוש: לדעתי ועדת הכלכלה צריכה להמתין ולתת למועצת הרשות השנייה לגבש את הנתונים, לקבל החלטות ולהביא לפה החלטות שהן החלטות עם נתוני אמת.

נורית דאבוש: היום אנחנו דנים בנתונים שהמועצה לא דנה בהם.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים את הסקירה של מנשה תחת אמירתך שמדובר בטיוטה.

מנשה סמירה: בעקבות הישיבה הקודמת התבקשנו להציג כמה נתונים לגבי 2008.

מנשה סמירה: הנתונים לגבי 2008 לקוחים מטיוטת הדוח של הנהלת הרשות.

מנשה סמירה: הדוח טרם נידון על ידי המועצה.

מנשה סמירה: המחויבויות נקבעות על פי הכנסה חזויה של כל זכיין ורק לאחר שיש את ההכנסות בפועל גוזרים את המספרים הסופיים.

מנשה סמירה: הנתונים המוצגים הם לפני ביצוע התאמות נגזרות הנקראות תמלוגים ועדכון הכנסות בפועל.

מנשה סמירה: הזכיין רשת בתוך ערוץ 2 משדר 4 ימים בשבוע.

מנשה סמירה: בהפקה מקומית מכלל השידורים המחויבות היא 45%, בפועל בוצע 52%.

מנשה סמירה: בהפקה מקומית קנויה המחויבות היא 65%, בפועל בוצעו 61%.

מנשה סמירה: בהוצאה על תכניות סוגה עלית המחויבות של הזכיין בשנת 2008 עמדה על 95.

מנשה סמירה: 7 מיליון, בפועל בוצעו 59.

מנשה סמירה: יש 36.6 מיליון חוסר.

מנשה סמירה: יש 17.7 מיליון שנעשו ביתר בז'אנרים עודפים, בז'אנרים שהם לא מוכרים לצורך הביצוע על פי הכללים הקיימים לשנת 2008.

מנשה סמירה: הפקה מקומית קנויה בסוגה עלית הדרישה מדברת על 65%, בפועל בוצעו 85% בשעות ו57% מההוצאה הכספית.

מנשה סמירה: הסעיף הזה מתבצע לפי סעיף 14(ו) המוכר שמגדיר מה היא הפקה קנויה.

מנשה סמירה: הוצאה על סרטי קולנוע ישראלים בסך 4.2 מיליון לא בוצעה בשנת 2008.

מנשה סמירה: בהפקה מקומית בקשת עמדו ב50%.

מנשה סמירה: בהפקה מקומית קנויה הדרישה היא 65%, הביצוע עומד על 55%.

מנשה סמירה: בהוצאה על תכניות סוגה עלית הדרישה עמדה על 95.8 מיליון בהתאם למחויבויות המכרזיות ובהתאמות שנעשו בשנת 2008.

מנשה סמירה: הביצוע עומד על 62.6.

מנשה סמירה: חוסר של 33 מיליון.

מנשה סמירה: 15 מיליון נעשו ביתר בז'אנרים שלא ניתן להכיר בהם כי הם חרגו.

מנשה סמירה: הפקה מקומית קנויה בסוגה עלית 65% דרישה, בוצעו 39% בשעות, 40% בהוצאה הכספית.

מנשה סמירה: עמדו בהוצאה על סרטי קולנוע ישראליים 4 מיליון שקלים.

מנשה סמירה: הפקה מקומית בישראל 10 40% מכלל השידורים, עמדו ב48%.

מנשה סמירה: הפקה מקומית קנויה המחויבות מדברת על 65%, עמדו ב86%.

מנשה סמירה: צריך להבין שהם בנושא הזה עובדים לפי כללים אחרים.

מנשה סמירה: 14(ו) שחל על ערוץ 2 יחול עליהם החל מ-2010.

מנשה סמירה: הוצאה על תכניות סוגה עלית.

מנשה סמירה: הם עומדים במכסת המינימום שהיא 52.65, הם ביצעו 56.4%.

מנשה סמירה: 3.8 מיליון הם הוציאו ביתר, נזקף להשלמת חוסרים.

מנשה סמירה: היה להם חסר שעות, שזה 2.2.

מנשה סמירה: בפועל היתר שלהם עומד על סדר גודל של 2 מיליון שקל.

מנשה סמירה: הפקה מקומית קנויה בסוגה עלית 60% מההוצאה, עמדו 81% ב-82 שעות ובהוצאה כספית.

מנשה סמירה: בכללים אחרים הכללים יחולו על פי סעיף 14(ו) החל מ-2010.

מנשה סמירה: הוצאה על סרטי קולנוע ישראלים יש חוסר של 20 מיליון.

מנשה סמירה: לא בוצע עד סוף 2008.

מנשה סמירה: חוסרי סוגה עלית של ערוץ 2 במצטבר: קשת 76 מיליון, רשת 84 מיליון.

מנשה סמירה: זה מאז תחילת הזיכיון.

מנשה סמירה: לגבי ישראל 10 החוסר עומד על 80.2 מיליון.

מנשה סמירה: על זה הם יצטרכו לתת מענה.

מנשה סמירה: בנושא התאמות ושינויים במחויבויות מאז שנת 2006 הייתה שאלת שוויוניות.

מנשה סמירה: יש כאן התייחסות.

מנשה סמירה: אלו ההתאמות שנעשו מאז 2006.

מנשה סמירה: מלחמת לבנון אחד חלקי 12 בערוץ 2, בערוץ 10 הכוונה היא להחיל זאת במסגרת נקודת הבדיקה.

מנשה סמירה: עופרת יצוקה 7% לערוץ 2.

מנשה סמירה: זה אמור להיות מוחל עכשיו במסגרת תיקון החוק לערוץ 10.

מנשה סמירה: עדכון התחזית במשבר הכלכלי ביצענו לגבי ערוץ 2 15% לפי הכנסות, לגבי ערוץ 10 ההמלצה שלנו בהצעת החוק היא 25%.

מנשה סמירה: זה מנותח, מוסבר בגלל זכיין שמחזיק רק 20%,25%.

מנשה סמירה: הפגיעה שלו גדולה יותר בסיטואציה המשברית שהייתה בשנת 2008.

מנשה סמירה: הוראת השעה והקדמת התשלומים זה המודל שדיברנו עליו קודם.

מנשה סמירה: ביצענו את זה בהיקף של 15% לגבי ערוץ 2, לגבי ערוץ 10 לא בוצע ולא מוכנס במסגרת הצעת החוק.

מנשה סמירה: העיקרון של מיקוד הרגולציה בא ואומר שבהתאם להכנסות מי שנמצא באותה מדרגה יזכה לפעול לפי ההתאמות שנקבעו בכללים של הרגולציה.

מנשה סמירה: כאן יש את התכנית שהציגה אותה קודם עורכת הדין גלזר, איך ערוץ 10 אמור להחזיר את החוסרים בהתאם להצעת החוק בשנה שמינית, תשיעית ועשירית.

מנשה סמירה: בסופו של דבר הוא אמור לבצע 219 מיליון מסוגה עלית כשבתוכם החזר של 80.2.

מנשה סמירה: צריך לזכור שהוא יהיה צריך למדד את הסכומים בהתאם לקבוע בחוק והביצוע יהיה בהתאם למכסות הסוגה.

אופיר אקוניס: הדיון הכללי הסתיים.

אופיר אקוניס: אנחנו בישיבה הבאה נתחיל בהקראה החוק וכל אחד יעיר את הערותיו לסעיפים.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה, תודה רבה.