ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 112, 2009-11-25 09:30

אופיר אקוניס: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אופיר אקוניס: כזכור לכם, הוועדה המשותפת לכלכלה וחינוך לעניין חוק הרשות השניה התכנסה כאן ב- 27 באוקטובר ודנה בתקנות הארכת תקופת הזיכיון לישראל 10 ובישיבה הזו נמסר לנו שעד ה- 9 בנובמבר יעבור החוק המעגן הארכת זיכיון לערוץ ואת פריסת החובות.

אופיר אקוניס: אנחנו, כזכור לכם, דנו בתאריכים, צפינו את מורכבות הצעת החוק, הארכנו את המועד בתקנות עד להיום, ה- 25 בנובמבר, כאשר דיברנו כאן אם אינני טועה על קריאה הראשונה עד ה- 9 בנובמבר, כדי שלוועדה יהיה זמן די והותר לעבוד כדי לעבד את הצעת החוק.

אופיר אקוניס: אז אנחנו היום בזמנים שונים, כידוע לכם, כיוון שהצעת החוק הזו עברה בכנסת בקריאה ראשונה ביום שני האחרון, ה- 23 בנובמבר.

אופיר אקוניס: אז היא עברה בקריאה ראשונה, ואנחנו מתחילים להכין אותה כאן לקריאה שניה ושלישית, הבוקר הזה.

אופיר אקוניס: נקבעו כבר מספר דיונים בהצעת החוק ואנחנו נקיים בוועדה דיונים רבים ככל שיידרש, ויסודיים.

אופיר אקוניס: נקווה שמהחדר הזה תצא הצעת חוק שיישמר בה האיזון והשוויון בין הגורמים השונים בשוק הטלוויזיה בארץ ולא תינתנה עדיפויות של גוף אחד על גוף אחר.

אופיר אקוניס: אני רואה צורך בכך שהצעת החוק הזו אם תאושר על ידי הוועדה לקריאה השניה והשלישית – תהיה בת קיימא והתנאים המופיעים בה יקוימו על ידי הזכיינים ולא ניגרר לסאגות נוספות מהסוג הזה עוד שנה או שנתיים, בהנחה שהזכיינים יעמדו בכל המחויבויות שלהם על פי החוק.

אופיר אקוניס: אני מבקש שיציגו לוועדה את החוק המובא לפנינו, ולאחר מכן, כמובן – התייחסויות של ישראל 10.

אופיר אקוניס: אחרי כן נפתח דיון, ולכם אני מבקש לבוא ולומר שמגבלת הזמן לא תחול על המציג וגם לא על ישראל 10, אבל השאר, אם אפשר, 5-6 דקות לכל טיעון.

אופיר אקוניס: הצעה לסדר לחבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: קראתי את הדברים שאמרת אתמול בעיתון – אני לא אומר את זה לגנאי.

נחמן שי: אני מבין שיש לך חשיבה מסוימת לגבי התהליך הזה שאנחנו נמצאים בו עכשיו.

נחמן שי: אלה לא דברים שמנותקים אחד מהשני, שאולי לדחות את הפרסומות בכבלים ובלווין עד תאריך מסוים.

אופיר אקוניס: זה לא בהצעה הזו.

נחמן שי: אני יודע.

אופיר אקוניס: אגב, זה מעניין מה שקורה כאן – אנחנו דנים במשהו אחר, ועולה ישראל 10 - -

מיכל רפאלי כדורי: כדאי לזכור שחבילה צרה ופרסומת כרוכים בחוק, אז אם - -

אופיר אקוניס: לא בחוק הזה.

נחמן שי: יש כאן משהו שאני חושב שצריך לחשוב עליו, אולי להקדיש ישיבה מסוימת לדיון כללי, לחשוב על כל הקונספציה לפני שאנחנו יורדים לקריאת החוק.

נחמן שי: אני אומר את זה פה כי זה עלה.

נחמן שי: אני מכבד את דעותיך ואני חושב שהן חשובות, אבל אם אתה רוצה לגשת לזה - -

אופיר אקוניס: מה שקורה כאן זה משהו מעניין – כשאנחנו דנים ברפורמה בתקשורת תמיד, איכשהו, עולה הנושא של ישראל 10 לדיון, ואז אנחנו מאפשרים כמה דקות עדכון, בדרך כלל- או משר התקשורת או מסגן יושב ראש הכנסת, ביקשנו עדכון ביום שני לגבי אותה הצעה, ואז אנחנו קצת הולכים לעניין אחר.

אופיר אקוניס: עכשיו סוף סוף – שהחיינו וקיימנו והגענו לזמן הזה, דנים בישראל 10 אתה מציע לחזור לעניין של הצעת חוק נפרדת.

נחמן שי: אנחנו - - ברעיונות האלה, לתת להם את המשקל שלהם.

אופיר אקוניס: בעניין דבריי אתמול באחד העיתונים – ודאי הדבר יובא לדיון בהצעת חוק התקשורת.

אופיר אקוניס: זה יקרה בשבוע הבא, יש לנו שני דיונים – גם בנושא הזה וגם בנושא ישראל 10, המשך דיון.

אופיר אקוניס: גברת רובינשטיין, בבקשה.

נגה רובינשטיין: משרד התקשורת יפתח.

משה כחלון: לפי סדר הדברים –חשבתי שאתה רוצה שתדונו על הרפורמה, אז אני אפתח - - -

קריאות: - -

אופיר אקוניס: לכן ההצעה לסדר של חבר הכנסת נחמן שי לא התקבלה.

משה כחלון: בוקר טוב, תודה רבה, אדוני היושב ראש.

משה כחלון: אני באמת מעריך מאד את המאמץ המרוכז שהוועדה עושה, בכלל בכל הנושא של תקשורת ורפורמה, עם כל העומס שיש לה בכל התחומים היא באמת מכירה בחיוניות של הרפורמה וכל הנעת שוק התקשורת במדינת ישראל ובאמת אני מודה לך מאד על זה.

משה כחלון: לעצם העניין – אני לא אכנס לתוכן החוק.

משה כחלון: יתקיים כאן דיון, על כל סעיף.

משה כחלון: אתם לא צריכים אותי, קיבלתם את החוק.

משה כחלון: חשוב ליל רק מספר מילים – לדבר על החוק כחוק.

משה כחלון: לפני 3 שבועות התקבלה החלטה על ידי להציע הצעת חוק ממשלתית כי חשבתי שזה הדבר הנכון.

משה כחלון: לפני עמדו למעשה שתי אופציות – או הצעת חוק ממשלתית שתניע את המערכת מהר מאד, או, כמובן,

משה כחלון: לצאת למכרז, שבנסיבות הזמן, בלוחות הזמנים שנותרו לי, לפני כ-3 שבועות, משהו כמו חודשיים או חודשיים וחצי, לא היה שום סיכוי שייכנס שחקן נוסף לשוק, והמשמעות היתה שאנחנו נשארים רק עם שחקן אחד, כלומר – רק עם ערוץ 2 כערוץ מסחרי.

משה כחלון: שקלתי את השיקולים הציבוריים – גם ליצירה הישראלית, לשוק הפרסום, פלורליזם – איך שלא שקלתי אי אפשר לומר שזה הנאה צרופה של שר לחוקק חוק להארכת זיכיון.

משה כחלון: כל שר היה מעדיף באמת שזה יתקיים או יתבצע – יוארך או לא יוארך בדרכים אחרות, לא באמצעות חקיקה.

משה כחלון: לא עשינו את זה בשמחה רבה, אבל ראינו בזה צורך.

משה כחלון: לכן התקבלה ההחלטה הזו.

משה כחלון: אני עדיין חושב, למרות כל הטענות או בגלל כל הטענות - אני חושב שהצעת החוק הזו היא הצעת חוק מדתית שנותנת מענה לרוב הבעיות.

משה כחלון: אי אפשר לתת לכולן.

משה כחלון: אני גם מניח שהיו גופים שחשבו שבגלל המצב המיוחד שנוצר ב- 10 יוכלו לקדם נושאים נוספים.

משה כחלון: לא שיש לי התנגדות –אם היה אפשר אז בשמחה רבה, אבל מה שחשוב זה שיתקיים פה דיון, כפי שאמר היושב ראש בפתח הישיבה, על כל הסעיפים.

משה כחלון: אנחנו, כמובן, הצוות של המשרד שלי פתוח לשמוע טענות, השגות, ואם יהיה צורך – לקבל החלטות אחרות.

משה כחלון: כולנו יודעים שחברי הכנסת מקבלים אותם מבחינת המשרד אנחנו הנחנו את הדברים כפי שאנחנו מאמינים בהם, כפי שאנחנו חושבים שהם נכונים, ופה יתקיים דיון.

משה כחלון: בסוף, חברי הכנסת יחליטו.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: בכל מקרה – נכון שחלק מההערות שיישמעו פה הן הערות שעל ידי הגורמים המקצועיים ודאי נשמעו כבר בזמן הפצת התזכיר.

אופיר אקוניס: בוודאי על ידי הגורמים המקצועיים – על ידי חברי הכנסת אנחנו נשמע את ההערות בפעם הראשונה.

אופיר אקוניס: נעשה כך: אני חושב שגם נשמע ממך איזה הערות התקבלו לתזכיר, אבל בשלב הבא.

אופיר אקוניס: כלומר, קודם כל תציגי את החוק כמו שהוא, לאחר מכן, אולי בקצרה- הערות לתזכיר, וכמובן - את העמדה של בעלת העניין, חברת ישראל 10.

אופיר אקוניס: בבקשה, נגה רובינשטיין.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק מושתתת על מצב עובדתי מסוים שהובא בפנינו לפני שבועות ספורים, שהיינו מודעים לו, אבל בנקודת הזמן שבה נמצאנו לפני כחודש, מצב הדברים היה כזה שמכרז לבחירה של זכיין לערוץ 10 לא פורסם.

נגה רובינשטיין: אנחנו מכירים את התהליכים של הליך מכרזי.

נגה רובינשטיין: תהליכים של הליך מכרזי לוקחים לכל הפחות בין 6 ל – 8 חודשים, מפרסום מכרז, התארגנות של קבוצות זוכים, הבהרות, בחירת זוכה, התארגנות של קבוצות זוכים לעליה לשידור, וזה בלי להרחיב להליכים נוספים שיכולים להתרחש בסיטואציה.

נגה רובינשטיין: במצב כזה, החובה המרכזית של המשרד כמי שרואה את השוק בכללותו הוא להבטיח קיום של שידור – לא בכל מחיר, אבל להבטיח קיום של שידורים ככל שניתן, וככל שבמסגרת הכללים הקיימים הדבר הזה אפשרי.

נגה רובינשטיין: הקיום של שידורים מבחינתנו הוא קיום של שידורים במצב של עולם תחרותי.

נגה רובינשטיין: להיוותר במקום שבו אנחנו נהיה עם ערוץ מסחרי אחד זה לא נכון גם ברמת הפרסום, גם ברמת היצירה הישראלית.

נגה רובינשטיין: אנחנו נפחית את הבמות בתחום היצירה הישראלית משתי במות, ואני מתייחסת עכשיו לערוצים המסחריים – 2 ו – 10, אני שמה לרגע את הערוצים הייעודיים בצד, שגם להם יש מקום.

נגה רובינשטיין: הדבר הזה חשוב במיוחד בהמשך להתחלת השידורים של הטלוויזיה הדיגיטלית שבהם הצופים בבית יכולים לצרוך 5 ערוצים, מתוכם – 2 ערוצים מסחריים, כאשר אם אחד מהם מפסיק את שידוריו, ולא משנה על איזה בעל זיכיון אנחנו מדברים – אבל אם אחד יפסיק את שידוריו, ברור שההיצע והמגוון לצופה יהיה הרבה יותר מצומצם.

נגה רובינשטיין: כמובן שאפשר ללכת על האפשרות שבתוך חודשיים ישראל 10 יסיימו את שידוריהם, כמו שקבוע במסגרת החוק הנוכחי.

נגה רובינשטיין: תהיה החשכת מסך לתקופה מסוימת, יתפרסם מכרז, וכאשר ייבחר בעל זיכיון ויעלה ויתחיל לשדר את שידוריו תחזור התחרות לתוקף.

נגה רובינשטיין: אבל אנחנו יודעים, גם מתוך הניסיון של ישראל 10-בתחרות מול הערוץ הקיים ומול הזכיינים הקיימים, שלבנות ערוץ, ליצור הרגלי צפיה, ליצור אמון אצל המפרסמים, שיפרסמו בערוץ 1, זה לא דבר של מה בכך.

נגה רובינשטיין: זה לא בא מהיום למחר.

נגה רובינשטיין: ליצור תקופה של החשכת מסך שלאחריה יבוא בעל זיכיון חדש זה פתרון שבעינינו לא היה פתרון טוב.

נגה רובינשטיין: על הרקע הזה באה הצעת החוק.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק לוקחת כבסיס את הוראות החוק והמחויבויות הקיימות גם מבחינת החוק וגם מבחינת הכללים של בעל הזיכיון הנוכחי – עם התאמות, וצריך להגיד את הדברים: עם התאמות ועם הפחתות שנעשו ביחס למחויבויות של בעל הזיכיון כאשר בכל שינוי יש את ההסברים ואת ההנמקות ואת ההצדקות, שסברנו שנכון להביא בפני הכנסת או בפני הוועדה, לאישורה.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שבסופו של יום ההצעה מגלמת את השילוב האופטימלי בין המשך שידורים לבין תחרות בתחום הטלוויזיה המסחרית, לבין המשך קיומה של יצירה ישראלית בעוד במה, לבין המשך מחויבויותיו של ערוץ שעמד במרבית מחויבויותיו אבל לא עמד כל מחויובויותיו ועל מנת להבטיח שישלים את המחויבויות כפי שהן קבועות כאן.

נגה רובינשטיין: להצעת החוק יש שני חלקים.

נגה רובינשטיין: החלק הראשון מתייחס לחלק התוכני – מחויבויות התוכן של הערוץ.

נגה רובינשטיין: הן, מבחינתנו, הן המחויבויות הטלוויזיוניות שנמצאות עד היום בתוספת השניה, ואנחנו מזכירים אותן כאן, והן המחויבויות בתחום הקולנוע.

נגה רובינשטיין: אנחנו מסדירים את העניין הזה באופן מפורש, הוא כבר קיים, אנחנו עומדים מאחוריו, והוא נמצא במסגרת התקנים של הרשות השניה.

נגה רובינשטיין: זה החלק הראשון.

נגה רובינשטיין: החלק השני מתייחס למחויבויות הכספיות של בעלי הזיכיונות בכל הנוגע לדמי הזיכיון שלהם.

נגה רובינשטיין: היום הזכייניות באמצעות דמי הזיכיון מממנים את הפעילות של הרשות השניה, הגורם שמפקח עליהן.

נגה רובינשטיין: בהמשך לתהליכי התייעלות של הרשות השניה, ועל פי הנתונים שמסרה לנו הרשות השניה היתה קיימת אפשרות לצמצום דמי הזיכיון שמשלמים הזכיינים לרשות השניה, בהתאם לזה אנחנו מציעים תיקונים בנוסח החוק בעניין הזה, והתקנת תקנות להמשך התיקון בחקיקה.

נגה רובינשטיין: בנוסף, הצעת החוק מסמיכה את השרים לאפשר דחייה של דמי התמלוגים לבעל הזיכיון, כאשר אין כאן ויתור על תשלום התמלוגים.

נגה רובינשטיין: יש כאן דחייה בתנאים מוסדרים, ש - - כאן, וזאת תחת תנאים מסוימים שגם בעלי הזיכיונות יהיו חייבים לעמוד בהם.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, יש כאן מסגרת של תנאים שככל שבעלי הזיכיונות יעמדו בהם הם יוכלו לקבל את האפשרות לדחיית התשלום או למסגרת שנה של התשלום.

נגה רובינשטיין: אנחנו מודעים לקשיים שבהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: אנחנו אמרנו אותם, אנחנו פירטנו אותם והתייחסנו אליהם.

נגה רובינשטיין: אנחנו גם קראנו את התגובות שהגיעו והדברים גם עולים מהתגובות שהגיעו.

אופיר אקוניס: בין התזכיר להצעה שהצבענו עליה ביום שני – הוכנסו שינויים?

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: יש הערות נוסח - - קודם כל - בשביל לדייק, יש תיקוני נוסח.

נגה רובינשטיין: ההערות הובאו בפנינו, אנחנו גם נציג אותן כאן.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שההערות כולן שלובות אחת בשניה במובן הזה שהערה של גוף אחד משליכה על גוף אחר.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שראוי שיהיה בעניין הזה דיון ציבורי.

נגה רובינשטיין: אני חוזרת ואומרת שמבחינתנו, ההצעה הזו משקפת את המיטב שניתן להגיע אליו, הן בתחום היצירה הישראלית, הן בתחום עמידה במחויבויות כוללות והן על מנת להבטיח קיומה של תחרות במגוון במות בתחום השידורים המסחריים.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שבזה יש כדי להגשים את - - של הרשות השניה, ובמובן הזה הצעת החוק הזו היא המשך של הצעות החוק הקודמות.

נגה רובינשטיין: אני אגיד מילה על המתווה של הצעת החוק – ישראל 10 היו אמורים להגיש בקשה שמפרטת את מילוי המחויבויות שלהם, תוך אישור של הרשות השניה, כאשר בפני הוועדה אמורה להיות בסופו של יום תוכנית להשלמת המחויבויות.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שהאישור של הוועדה לא יהיה בעלמא, שאחר כך - - שולחת את הרשות השניה לבצע את העבודה, אלא – בפני הוועדה - -

אופיר אקוניס: עד סוף השנה, אני מבין.

לאה ורון: דובר על 2009.

נגה רובינשטיין: כשניכנס לסעיפים אנחנו נפרט את כל התאריכים שנמצאים כאן.

נחמן שי: המתווה צריך להיות מוכן עכשיו.

קריאות: - -

נגה רובינשטיין: שוועדת הכלכלה תדע בסופו של יום על מה היא מצביעה, על כל הפרטים, מה שנמצא כאן, ובהמשך של האישור של הרשות השניה - - הרלבנטיים.

חנא סוייד: כשדיברת על ועדה- הכוונה לוועדת הכלכלה?

חנא סוייד: נגה רובינשטיין: בוודאי.

אתי בנדלר: אני רוצה מספר מילים קצרות להפנות לחברי הכנסת בעקבות דבריו של השר והיועצת המשפטית של משרד התקשורת.

אתי בנדלר: אמר השר שהוא הפעיל, בצדק, כפי שהוא היה אמור לעשות- שיקולים ציבוריים, אלה ודאי שיקולים ראויים ולגיטימיים לצורך העניין הזה, כי הוא רצה להבטיח קיום שידורים ואי החשכת מסך בנסיבות שנוצרו.

אתי בנדלר: הוסיפה ואמרה היועצת המשפטית של משרד התקשורת, והדברים באים לידי ביטוי ברור גם בדברי ההסבר להצעת החוק, שהסיבה למצב שאליו הגענו והצורך בהצעת החוק נובע מכך שלא פורסם מכרז עד כה למרות כל ההפרות של הזכיין.

אתי בנדלר: במצב שנוצר, פרסום מכרז בהכרח היה מביא לכך שבחודש פברואר 2010 המסך של ערוץ 10 היה מוחשך, כי לא ניתן בפועל לפרסם מכרז ולהעלות זכיין חדש במועד הזה.

אתי בנדלר: אני מבקשת מחברי הכנסת, כאשר הם דנים בהצעת החוק, ובכל ההערות שתשמעו, לשים לב שאסור בשום פנים להגיע לידי כך שהכנסת תהפוך לבת ערובה של זכיין זה או אחר שיאמר שאם לא תתוקן הצעת החוק בדרך זו או אחרת הוא לא יוכל להמשיך לשדר.

אתי בנדלר: אם לא יוכל להמשיך לשדר, המשמעות היא החשכת מסך והמשמעות ומכאן שהכנסת, למעשה, תצטרך להיעתר לכל בקשה של זכיין.

נחמן שי: מחוסר ברירה.

אתי בנדלר: מחוסר ברירה.

אתי בנדלר: אני חושבת שחוסר הברירה הזה זה מסר שאסור לכנסת לשדר בשום פנים ואופן גם אם חלילה – ואני מאד מקווה שלא נגיע לידי כך – גם אם יקרה שהמסך יוחשך לתקופה מוגבלת.

אתי בנדלר: את יתר הערותיי אומר בהמשך.

נגה רובינשטיין: בדיון הבא, בראשית הדיון, אנחנו נציג, ברשותכם, אנחנו נציג כאן מצגת שתפרט את כל ההסדרים שנמצאים כאן, גם הסדרי תוכן וגם את ההסדרים הכספיים.

אופיר אקוניס: למה לא היום?

נגה רובינשטיין: אפשר לעשות את זה גם היום.

חנא סוייד: מדובר כאן על המצב שהתפתח שכאילו אי אפשר להוציא מכרז כאילו מדובר על כוח עליון.

משה כחלון: יותר מכוח עליון.

חנא סוייד: זה מזכיר לי קצת את העניין של מס בצורת.

חנא סוייד: פתאום מצאו שיש מחסור במים ויש להטיל מס בצורת וראינו, בסופו של דבר, מה קרה עם זה.

חנא סוייד: אפשר להבהיר – מי עשה את התקלה כאן?

חנא סוייד: מי הביא את המצב לידי כך?

חנא סוייד: לפחות שנדע כי - -

אופיר אקוניס: - - חשוב ביותר גם מבחינת סדרי השלטון התקין במדינה הזו בשנים האחרונות, אבל אנחנו לא במעמד כרגע - -

חנא סוייד: אה, על שאלה חשובה התשובה היא שאין תשובה?

אופיר אקוניס: קודם כל- דנו בעניין הזה - - ישיבות אחרות דנו בעניין הזה.

אופיר אקוניס: מר סמירה נתן רשימה, מצגת שלמה של התגלגלות העניינים של ערוץ 10, אני זוכר נכון?

אופיר אקוניס: זה היה, נדמה לי, לפני מספר חודשים, וישראל 10 הגיבה, ואחרים הגיבו.

חנא סוייד: ולאלה ששמעו היה משכנע?

כרמל שאמה-הכהן: האמירה שלך היא באמת לעניין אבל - - כולנו שואלים את אותה שאלה.

אופיר אקוניס: הגענו עד הלום וזה המצב הנתון שאנחנו מצויים בו.

אופיר אקוניס: מנכ"ל ישראל 10, בבקשה.

אופיר אקוניס: אנחנו נשמע עכשיו את עמדת הנוגעים בדבר.

יוסי ורשבסקי: אני אשתדל לא לגזול הרבה זמן מזמנה של הוועדה, ואני מבקש מראש סליחה – אני מאד נרגש, אני לא רגיל למעמדים כאלה, אז אם אתבלבל אני מבקש מראש סליחה מהנוכחים.

יוסי ורשבסקי: אני מבקש באמת להתחשב בנירגשותי ולתת לי - -אני אפתח במצגת לא ארוכה על ההיסטוריה של הערוץ, על הקשיים של הערוץ ועל העבריינות של הערוץ.

יוסי ורשבסקי: אחר כך, ברשותכם, אני רוצה להגיד כמה מילים מלב אל לבבות.

יוסי ורשבסקי: התקופה שנקבע לזיכיון לערוץ השלישי נקבעה ל – 8 שנים.

יוסי ורשבסקי: כבר במכרז פורסם כי הרשות תפעל להארכת התקופה בשנתיים נוספות, בכפוף לתיקון החוק.

יוסי ורשבסקי: תקופת הזיכיון של ערוץ 2 נקבעה מראש ל – 10 שנים והוארכה בחקיקה, וללא מכרז, לשנתיים נוספות, ובסך הכל – 12 שנות זיכיון.

יוסי ורשבסקי: מכרז ערוץ 10 פורסם לשני זכיינים.

יוסי ורשבסקי: הזוכה השני לא מימש את זכייתו, וישראל 10 נאלצה לשאת לבד בנטל ובהספדים הנובעים מ – 7 ימי שידור.

יוסי ורשבסקי: פה, ברשותכם, אני רוצה לספר לכם שעבדתי פעם בעיתון "הארץ" ועיתון "הארץ" הלך למכרז ערוץ 10 בקבוצה שנקראה "אפיק רום" ואנחנו הפסדנו במכרז.

יוסי ורשבסקי: בשביל עיתון "הארץ" אני מאד שמח בשביל עיתון "הארץ" שהוא הפסדי במכרז.

יוסי ורשבסקי: אני לא חושב שהוא יכול היה לעמוד בהפסדים המטורפים האלה שערוץ 10 נשאו.

יוסי ורשבסקי: אבל אני לא רואה את עיתון "הארץ" קם וצועק – או אנשים אחרים שהתמודדו במכרז לערוץ 10 – על ההקלות הנוראיות שנתנו לערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אף אחד מכל אלה שהלכו למכרז לערוץ 10 – והיו 4 קבוצות - כל בעלי המניות – שותקים.

יוסי ורשבסקי: ואני רוצה להזכיר לחברי, מנכ"ל "טלעד", שהם לא התמודדו למכרז על ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: לאחר שינוי המכרז חל שינוי בנסיבות.

יוסי ורשבסקי: בין היתר, עקב משבר כלכלי ופריצת האינתיפאדה, שהשליכו על גודלו של שוק הפרסום.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להראות לכם פה גרף של שוק הפרסום וההערכות שהיו במכרז מול המציאות.

יוסי ורשבסקי: אני מודע לטענות שנטענות כלפינו – אומרים: אתם לקחתם את ההערכות, ומה אתם באים בטענות.

יוסי ורשבסקי: אנחנו לא באים בטענות - אני רק רוצה להראות את ההערכות ומה קרה בפועל.

יוסי ורשבסקי: מה שמראים הגרפים האלה, פה – שהמרחק בין הביצוע להערכות הוא מרחק עצום, גדול ורב.

אופיר אקוניס: אני רק אעיר לחבר הכנסת נחמן שי – שבעקבות הצעתך לסדר, כאשר במקרה, מר ורשבסקי כאן מציג הערכות מול מציאות, זו גם היתה כוונתי כשאמרתי את הדברים שאמרתי אתמול באחד העיתונים הכלכליים.

נחמן שי: כן, כן.

נחמן שי: על זה דיברתי.

אופיר אקוניס: לכן, אנחנו מנסים למנוע את הטעות הבאה.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: השר מבקש להמשיך בעניינים נוספים על סדר יומו.

אופיר אקוניס: יש לו סדר יום עמוס מאד.

אופיר אקוניס: הוא עוזב אתנו עכשיו, ואני מקווה שבסביבתנו אתה גם תמשיך את סקירתך - -

יוסי ורשבסקי: את כל הפרזנטציה תכננתי לכבוד השר.

משה כחלון: אם אני הייתי צריך לקבל היום את הפרזנטציה הזו- מצבי היה חמור.

אופיר אקוניס: תודה רבה לשר התקשורת.

יוסי ורשבסקי: באמת, אני לא רוצה להיכנס להאשמות.

יוסי ורשבסקי: כל ההאשמות על ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אני לא רוצה להאשים אף אחד, אבל אני רוצה להזכיר שההערכות בגרף הסגול הן ההערכות של הרשות השניה, באותה עת.

יוסי ורשבסקי: ההערכות האופטימיות והפסימיות, מול השוק בפועל.

מנשה סמירה: אבל זה תוקן ב-2003, 2004 ו- 2005 בתיקוני חקיקה.

מנשה סמירה: זה היה במצגת הקודמת.

מנשה סמירה: ההערכות תוקנו.

מנשה סמירה: לא עובדים על פי ההערכות האלה היום.

יוסי ורשבסקי: ודאי, אין מחלוקת, ואני לא אומר את זה בקנטרנות.

יוסי ורשבסקי: אני אומר – אני מציג את העובדות.

יוסי ורשבסקי: גם ההערכות השניות התבדו.

יוסי ורשבסקי: ואני לא מאשים גם בזה את הרשות השניה.

יוסי ורשבסקי: אולי – הניהול הכושל של ערוץ 10, אולי השוק, אולי המונופול הדורסני של ערוץ 2?

יוסי ורשבסקי: אני לא מאשים אף אחד.

יוסי ורשבסקי: הרגולציה לא התבססה על גודלו של שוק הפרסום אלא על כיסם העמוק של הבעלים.

יוסי ורשבסקי: אנחנו, כשהגשנו עכשיו את תוכנית ההבראה שלנו למשרד האוצר, משרד האוצר - ערן פולאק מהאוצר, פה?

יוסי ורשבסקי: – לא.

יוסי ורשבסקי: אנשיו פה.

יוסי ורשבסקי: הם נדהמו מהתוכנית העסקית.

יוסי ורשבסקי: איןתוכנית עסקית, יש פה כיסים עמוקים של בעלים שהזרימו כסף לערוץ.

יוסי ורשבסקי: בשנים 2004 עד 2008 היוו מחויבויות הערוץ בממוצע 157% מהכנסותיו נטו.

יוסי ורשבסקי: זאת אומרת – הפושעים, הגנבים, הרוצחים מערוץ 10 שעבדו על החוק וכל הזמן באו לבקש הקלות, מראש – הכנסתם היתה קטנה בצורה מאד מאד משמעותית מההכנסות שהיו מחויבים להן, ושברוב חוסר כשרונם לא עמדו פה.

יוסי ורשבסקי: בסך הכל השקיע ערוץ 10 בשוק הישראלי עד עכשיו כ- 3.1 מיליארד שקל- עובדים, יוצרים וחברות הפקה, אולפנים, משרדי פרסום, אוצר, רשות שניה.

יוסי ורשבסקי: אני אפרט בהמשך.

יוסי ורשבסקי: על אף תיקוני החקיקה שבוצעו במהלך השנים הסיכום הוא – מחויבות גדולה מההכנסות.

יוסי ורשבסקי: מתוך השקעות הערוץ – 1.3 מיליארד ₪ הושקעו מכיסם הפרטי של בעלי המניות, ללא בנקים, ללא משיכת שקל חזרה.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להגיד לכם, אני אפרט את זה בהמשך, כמה זה קשה.

יוסי ורשבסקי: אין לנו אשראי בבנק.

יוסי ורשבסקי: אנחנו עובדים בלי אשראי בבנק.

יוסי ורשבסקי: אנחנו עובדים רק מהזרמת בעלי מניות וממה שאנחנו מסוגלים להכניס בעצמנו.

יוסי ורשבסקי: אני אפרט את זה בהמשך.

אופיר אקוניס: זה בעל מניות, לא?

אופיר אקוניס: כי הסכום הזה ננקב על ידי מר מימן, הוא אמר שזה הסכום שהוא הכניס.

קריאה: לא, לא.

קריאה: זה הסכום הכולל.

אופיר אקוניס: כי בישיבה ביולי הוא אמר שזה הסכום שהוא - -

קריאות: - -

נחמן שי: האם גם בעלי המניות האחרים מפסיקים?

נחמן שי: כי נדמה לי שמר לאודר אמר שהוא מפסיק - -

יוסי ורשבסקי: אני אדבר על זה בהמשך.

יוסי ורשבסקי: אני חושב - -

אופיר אקוניס: תמסור לעצמך פשוט לתת לנו סקירה.

אופיר אקוניס: אני, אם אינני טועה – בסכום הזה נקב מר מימן כהשקעה שלו לא כהשקעה של - -

קריאות: - -

מנשה סמירה: אבל זה לא בדוק, זה לא דוח מבוקר.

יוסי ורשבסקי: אנחנו השקפנו את כל פעילות ערוץ 10 למשרד האוצר, ואני אדבר על זה גם בהמשך.

יוסי ורשבסקי: ביצענו פעולות בהמלצת אנשי האוצר.

יוסי ורשבסקי: ביצענו פעולות כואבות וקשות מנשוא, והם נפעמו מזה שהשוק מותאם לגודל הכיסים של בעלי המניות ולא לשוק.

יוסי ורשבסקי: במסגרת המכרז התחייבו בעלי המניות להעמיד לטובת ערוץ 10 סך של 20 מיליון שקל.

מנשה סמירה: זה מרגש לשמוע שבאוצר יש רגשות – "נפעמים ונדהמים".

מנשה סמירה: קריאות: - -

יוסי ורשבסקי: אני חייב לענות להערה של מנשה – אני מרגיש צורך עמוק: אנחנו עוברים תקופה לא פשוטה.

יוסי ורשבסקי: בשנה וחצי שאני עובד בערוץ – אני חושב שזה משול לשנת חתול, עשר שנים של בן אדם.

יוסי ורשבסקי: לא גיליתי אנשים רעים, מנשה.

יוסי ורשבסקי: אף אחד.

יוסי ורשבסקי: כל אחד עושה את עבודתו.

יוסי ורשבסקי: במסגרת המכרז התחייבו בעלי המניות להעמיד לטובת ערוץ 10 סך של 120 מיליון שקל.

יוסי ורשבסקי: עד היום הזרימו בעלי המניות למעלה מ-1.3 מיליארד ₪.

יוסי ורשבסקי: בעלי המניות הזרימו פי 10 מהתחייבותם המקורית במכרז.

יוסי ורשבסקי: סך ההוצאה למימון רכישה והפקה של תוכניות – 1.7 מיליארד ₪, גבוה בכ-320 מיליון ₪ מעל הדרישה בחוק.

יוסי ורשבסקי: היוצרים, ניהנו מהכספים שהוזרמו לשוק היצירה הישראלית לצורך רכישת הפקות מקור.

יוסי ורשבסקי: ערוץ 10 מעסיק' באופן ישיר מאות עובדים ועיתונאים.

יוסי ורשבסקי: הערוץ יצר מקור פרסה לאלפי עובדים ונותני שירותים במכלול תחומי העיסוק הנוגעים לשוק הטלוויזיה המסחרית.

יוסי ורשבסקי: קופת המדינה.

יוסי ורשבסקי: עד כה שולם בגין דמי זיכיון ותמלוגים בסך של 179 מיליון ₪.

יוסי ורשבסקי: במסגרת ההסדר התחייב ערוץ 10 לשלם את יתרת החוב בגין דמי זיכיון ותמלוגים בסך למעלה מ – 30 מיליון ₪.

יוסי ורשבסקי: דמי הזיכיון בהם מחויב ערוץ 10 זהים לאלה של ערוץ 2 בלא קשר לגודלו היחסי בהכנסות משוק הפרסום.

יוסי ורשבסקי: מי עוד ניהנה מההזרמות?

יוסי ורשבסקי: הציבור- ניהנה מהתחרות ומתוכן טלוויזיוני מגוון ופלורליסטי ומבמה מרכזית נוספת לחדשות ואקטואליה.

יוסי ורשבסקי: הדמוקרטיה – הקמת חברת חדשות עצמאית בערוץ 10 חוללה שינוי חשוב, חיזקה את השיח הדמוקרטי בישראל והפכה את שידורי החדשות בארץ לזירה של תחרות והצטיינות עיתונאית שממנה מרוויחים בעיקר הצופים.

אופיר אקוניס: יש כאלה שיגידו לך שכשהיה רק ערוץ אחד, הדמוקרטיה בישראל היתה יותר יציבה ויותר חזקה.

אופיר אקוניס: ודאי שכן.

נחמן שי: לא נכון.

נחמן שי: למה?

אופיר אקוניס: מה אני יכול לעשות?

אופיר אקוניס: יש כאלה שאומרים את זה.

אופיר אקוניס: היתה יותר יציבות, היה יותר - - מצב קצת שונה.

אופיר אקוניס: יש כאלה שאומרים את זה, זה תיזה.

יוסי ורשבסקי: אם נצטרך לדון במצבו של ערוץ 1 --

אופיר אקוניס: לא דיברתי על מצבו של ערוץ 1.

אופיר אקוניס: דיברתי על מצבה של הדמוקרטיה.

יוסי ורשבסקי: המשק הישראלי ניהנה מתחרות גוברת ומהשקעות עצומות, ובכלל זה השקעות זרות של מאות מיליוני ₪ ממשקיעים בינלאומיים מהשורה הראשונה – זה, לשאלתו של חבר הכנסת שי לגבי מר לאודר ומר מילצ'ן, שהם השותפים של מר מימן.

יוסי ורשבסקי: המפרסמים והפרסומאים ניהנו מירידה של עשרות אחוזים במחירי הפרסום, הפרסומאים ניהנו מעליית העמלות, מהגדלת ההיצע ומנגישות למפרסמים בינלאומיים וקטנים.

יוסי ורשבסקי: מה מקור החובות של ערוץ 10?

יוסי ורשבסקי: בניגוד לשיח הרווח, ערוץ 10 עמד ברוב המכריע של מחויבויותיו ובעליו לא לקחו שקל לביתם – רק הזרימו עוד ועוד מאות מיליונים.

יוסי ורשבסקי: מה הם חובות התוכן?

יוסי ורשבסקי: אני מבקש פה, באמת – מערוץ 2 מבקשים גזירה שווה, להזכיר לחבריי מערוץ 2 שעבדו במשך שנים כמונופול, בנו מותג יוצא מן הכלל ברוב כישרון, הרוויחו הרבה מאד כסף, ואני חושב שמחובתם להרוויח הרבה מאד כסף וראוי שימשיכו להרוויח גם היום הרבה כסף.

יוסי ורשבסקי: אני חושב שאין גזירה שווה בין חברות שהרוויחו כסף והזרימו דיבידנדים לבעליהן, ובצדק אני אומר – עיני לא צרה בהם, לבין מצבו של ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אין מצב שעולם שגם אם נאריך את הזיכיון ונקבל רישיון בשנים הבאות – אין מצב בעולם שבעלי מניות ערוץ 10 יחזירו את השקעתם.

יוסי ורשבסקי: רבותיי, אני רוצה שתבינו את זה.

יוסי ורשבסקי: אני כל פעם מרגיש נבוך מול ההתקפות – אתם פושעים, אתם לא עומדים במה שהתחייבתם.

יוסי ורשבסקי: זה כאילו שאנשים לוקחים כסף הביתה ומעלימים מהציבור, או מעלימים ממישהו.

קריאה: למה אתם רוצים את זה, אם ככה?

יוסי ורשבסקי: כי אנחנו חושבים שבהסדרה הבאה, מפה והלאה, עם עניין של הרישיון, וברישיון יש פה חזון עסקי שאפשר יהיה להרוויח כסף.

יוסי ורשבסקי: במצב הנוכחי, אם לא תעבור הרפורמה בשידורים, ואני מאמין, לפי מה שאני רואה פה, היא תעבור, במצב הנוכחי באמת אין טעם להמשיך.

יוסי ורשבסקי: אני חושב, וזה לא איום, גברת בנדלר, למה שאת רמזת קודם – אנחנו לא מאיימים ואנחנו לא רוצים לשנות שום דבר מההסדר שהגענו עם הרשות השניה, ואנחנו בהכנעה רבה אומרים שנבצע את כל המוטל עלינו.

יוסי ורשבסקי: אין פה שום שמץ של איום, לשאלתו של מר וייס.

יוסי ורשבסקי: אין מחלוקת שמבחינה כספית עמד הערוץ בכל ההשקעות הנדרשות להפקת תוכניות מקוריות, ואף הרבה מעבר לכך.

יוסי ורשבסקי: עודף של כ- 320 מיליון ₪ מעל למחויבויות המינימום בחוק.

יוסי ורשבסקי: כמו כן עמד הערוץ במלוא ההוצאה הנדרשת לחדשות בחוק.

יוסי ורשבסקי: חובות התוכן שאותן על ישראל 10 ל - -

אופיר אקוניס: חוץ מהמיקור חוץ.

יוסי ורשבסקי: שגם על זה נתעכב אחר כך.

יוסי ורשבסקי: חובות התוכן שאותם על ישראל 10 להשלים הינם שידורים בחסר של תוכניות מהסוגה העלית.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה גם פה להזכיר – אנחנו, בשנת 2008 ובשנת 2009, כששנת 2008 מבחינתנו, לא חשבנו שיהיה משבר כזה, זאת אומרת, לא היתה לנו איזושהי מחשבה לטווח ארוך: הנה, אנחנו עומדים במחויבויות, אלא – זה היה חלק מהאסטרטגיה של הערוץ לעמוד במחויבויות ולקבל הארכת זיכיון ולקבל אחר כך רישיון.

יוסי ורשבסקי: שנת 2008 – ערוץ 10 הוא היחיד שעמד במחויבויות – אני קורא פה לידידי, מר סמירה, לפרסם את דו"ח הרשות השניה על מנת להראות את זה לכולם.

יוסי ורשבסקי: 2008 – ערוץ 10 הוא היחיד שעמד במחויבויות.

נחמן שי: העליתי בעבר את השאלה – התייחס עכשיו מנכ"ל ערוץ 10 לדו"ח מסוים שנמצא אצלכם ושאתם לא מציגים אותו.

נחמן שי: הבנתי מהיועץ המשפטי שיש איזושהי סיבה – כי המועצה טרם אישרה אותו, והמועצה מתפרקת.

נחמן שי: אז יש פה ביצה ותרנגולת.

נחמן שי: האם אפשר להביא לוועדה את הדו"ח הזה ונדע מי עמד ומי לא עמד – יש לזה חשיבות גדולה.

נחמן שי: נכון שיש לו חובות היסטוריים שהוא גורר אותם אבל - -

מנשה סמירה: - - - לגבי דו"ח 2008 כפי שנאמר כאן, וכפי שוודאי חבר הכנסת שי מכיר את הנוהל – צריך לאשר את הדו"ח במועצה וזה נמצא בתהליך, וזה יקרה.

מנשה סמירה: מן הסתם הרשות והמועצה היו עסוקים קצת בענייני ערוץ 10 ו - -

אופיר אקוניס: מתי - -?

מנשה סמירה: זה נתון להחלטת המועצה וזה קשור, באמת, למה שנגע חבר הכנסת שי שהמועצה היתה אמורה לסיים את תפקידה - -

קריאות: - -

אופיר אקוניס: לא משנה, העובדה היא שהמועצה בהרכב הנוכחי.

אופיר אקוניס: אז מה אם היא היתה אמורה לסיים את תפקידה?

אופיר אקוניס: מנשה סמירה; הנתונים נמצאים על שולחננו בצורה מסודרת, החל מחודש אוגוסט – ספטמבר.

אתי בנדלר: השנה?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: צריך להבין – לוקח תמיד 9 חודשים.

מנשה סמירה: אנחנו מחכים לדו"חות מבוקרים של הזכיינים שמגיעים באפריל-מאי ולאחר מכן עושים בדיקה ונותנים להם אפשרות לערער.

מנשה סמירה: זה תהליך שלוקח - -

נחמן שי: בתהליך שאנחנו נמצאים בו – זה כל כך חשוב לדעת.

מנשה סמירה: מה שכן התפרסם מהדו"ח וכן אפשר לשים אותו על השולחן - - המספרים בהצעת החוק שמונחת לפניכם.

מנשה סמירה: כשנדרשנו לסוגיית ישראל 10 היינו חייבים לדעת מה קרה להם ב- 2008.

מנשה סמירה: אז אין דו"ח שיצא לאור והציג את התמונה של כלל הזכיינים.

מנשה סמירה: לגבי ישראל 10 בנקודת התוכן, נקודה של הסוגה העלית – זו השנה הראשונה שהוא עמד בסדר גודל של 50 מיליון שקל סוגה עלית, שזו המחויבות שלו.

קריאה: למעט קולנוע.

מנשה סמירה: רגע, תנו לי.

מנשה סמירה: רגע.

מנשה סמירה: סוגה עלית – כ- 50 מיליון שקל, הוא עמד כמעט באופן מלא.

מנשה סמירה: נדרשים שם תיקונים של 2-3 מיליון שקלים והם מנוסחים בתוך החוק, ומאשרים אותם במסגרת החוק.

מנשה סמירה: אז זו באמת השאלה הראשונה, כי במרוצת 7 השנים הקודמות מעולם לא הצליח להגיע ל – 50 מיליון שקל סוגה עלית.

מנשה סמירה: אבל, בשביל הצדק ההיסטורי – ערוץ 2 נדרש לבצע כ- 180 מיליון שקל סוגה עלית בשנה, ביחד, אני מדבר, שני הזכיינים.

מנשה סמירה: על פי ההתחיבות המכרזית שלהם, זה לא שמישהו גזר עליהם.

מנשה סמירה: זו ההתחייבות המכרזית שלהם.

מנשה סמירה: והם לא ביצעו את כל ה – 180.

מנשה סמירה: הם לא הצליחו לבצע בשלוש השנים האחרונות את מלוא ההתחייבויות ש - -

אופיר אקוניס: מי, הזכייניות של 2?

מנשה סמירה: כן.

אופיר אקוניס: הם לא היגיעו ל – 90 מיליון.

מנשה סמירה: הם לא הגיעו ל – 180 - -

אופיר אקוניס: 90-90, לא?

טלי גורן: ערוץ 2 עומד על פי 4 מההשקעה של ערוץ 10, עומד מאד קרוב למחויבות שלו, כשיש לנו באמת פערים, בעיקר ב - - של תתי הז'נרים.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: רציתי לקבל מושג , אתה אמרת שלאחרונה הם לא עמדו.

טלי גורן: אם היו - - רגולציה - - 2007 היינו עומדים ב- 100 אחוז.

טלי גורן: אם היינו מתייחסים למיקוד הרגולציה ב- 2006 ו – 2007, אנחנו היינו עומדים במאה אחוז.

טלי גורן: יש לנו, ברמת ההשקעה האבסולוטית בסוגה עלית –עמדנו במאה אחוז.

טלי גורן: יש לנו באמת, - - פרשנות של - -

אופיר אקוניס: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת שי, אני לא יודע מתי אתם מתכוונים להתכנס בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני גם לא יכול לקבוע לכם את לוח הזמנים אבל תתכנסו בדחיפות ותעבירו את ה - - , זה הדבר שאנחנו עוסקים בו.

אופיר אקוניס: אם אתה אומר שב- 2008 התקרבו לעמידה?

אופיר אקוניס: – בסדר, חסרים - -

קריאות: - -

אופיר אקוניס: אבל תביאו את זה לכאן, תתכנסו בדחיפות, או – תתכנסו במהרה.

אופיר אקוניס: ותביאו את זה לכאן.

אופיר אקוניס: אני רק אעשה סדר בדברים - - נקבע ליום חמישי הבא, האם הדבר יובא ביום חמישי הבא?

מנשה סמירה: זה לא ניתן, טכנית.

קריאות: - -

קריאה: למה זה אמור להיות חסוי.

קריאות: - -

מנשה סמירה: נתתי תשובה שמאפשרת לקיים את הדיון במובן הבא – במובן הזה - - המועצה צריכה להחליט.

מנשה סמירה: נתתי נתון שמאפשר לקיים את הדיון.

מנשה סמירה: הוא אומר כך: ב- 2008, בתחום הסוגה העלית - - בתחום הקולנוע – אפס, לא בוצע.

מנשה סמירה: אני אומר את התמונה- -

אופיר אקוניס: אני מבין – מתקרבים ל – 2008 ואני מבקש לישיבה הבאה – רישומים של הדבר.

אופיר אקוניס: את הטיוטה, ה- guidelines.

מנשה סמירה: לגבי ישראל 10 זו לא טיוטה.

מנשה סמירה: המספרים נמצאים בתוך החוק, אחרת אי אפשר היה לדון בהם.

מנשה סמירה: בתחום הסוגה העלית – פער של 2-3 מיליון, עם התיקונים.

מנשה סמירה: קולנוע – אפס.

מנשה סמירה: יש פערים, יש חובות בתחום דמי הזיכיון ובתחום ה - -.

מנשה סמירה: זה ידוע וזה מתוקן כרגע בחוק.

מנשה סמירה: הזכיינים האחרים ביצעו הרבה מעבר למספרים האלה, אבל עם פערים.

מנשה סמירה: ואת הפערים הללו צריכים לאשר.

מנשה סמירה: מאחר והם לא יצאו אני לא יכול לומר אותם.

קריאה: פערים בתוכן?

מנשה סמירה: כן.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממשרד התקשורת להורות ליושב ראש המועצה של הרשות השניה להתחיל לבוא לישיבות האלה.

אופיר אקוניס: בלתי אפשרי הדבר הזה.

קריאות: - -

מנשה סמירה: היא משתתפת היום בוועדה אחרת מטעם המדינה.

קריאות: - -

מנשה סמירה: ברשותכם, חברי הכנסת, לנתון הזה נותנים משקל יתר בדיון.

מנשה סמירה: אם תרצה, אני אומר לך את כל התמונה המצטברת.

נחמן שי: אני רוצה להסביר לך- חושב שאנחנו צריכים מידע רב ככל האפשר.

נחמן שי: אני מדבר עם כרמל, כשהגשנו הצעת חוק בעצמנו, וגם כל חברי הוועדה.

נחמן שי: חשוב לנו לפעול על פי מידע, לא על פי תחושות רוח.

נחמן שי: אז אם יש לכם את המידע – תחלקו אותו אתנו.

מנשה סמירה: - - זה לא מקובל, זה המועצה.

קריאות: - -

מנשה סמירה: בשבוע שעבר - - מצגת שהצגנו.

מנשה סמירה: אתה רוצה עכשיו לדעת את סך החובות של ישראל 10?

מנשה סמירה: ברגע זה אפשר לתת לך.

קריאות: - -

מנשה סמירה: אז היא הנותנת.

מנשה סמירה: הנתון הזה נמסר לכם.

מנשה סמירה: סך החובות של ישראל 10 - --אני לא מבין למה פה נתפסים.

יוסי ורשבסקי: אני אגיד לך למה.

יוסי ורשבסקי: אני אגיד לך למה אנחנו מעלים את זה.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מרגישים נרדפים, אני אומר לכם את זה בכנות.

קריאות: גם אנחנו.

יוסי ורשבסקי: אני מבקש מהיוצרים – אנחנו מרגישים נרדפים, אנחנו מרגישים הפושעים היחידים, העבריינים היחידים שלא עומדים בחוק.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להזכיר, אני עומד על זה, אני רוצה להזכיר – גם לגברת טלי גורן, ובמיוחד לאדון דן תדמור.

יוסי ורשבסקי: בשנת 2005 היה מכרז לערוץ 2.

יוסי ורשבסקי: הזמן שעבר הוא הרבה יותר קצר מהמכרז שהיה בערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: הם נתנו את ההתחייבויות האלה, גב' גורן.

יוסי ורשבסקי: אתם נתתם את ההתחייבויות האלה של 180 מיליון שקל לסוגה עלית.

יוסי ורשבסקי: זה שאנחנו עומדים לפי חוק על 55 מיליון כי אנחנו לא עומדים בסך המינימום של ההכנסה שלנו, אנחנו רוצים שתבינו את זה.

יוסי ורשבסקי: הלכו לפני 3 וחצי שנים למכרז.

יוסי ורשבסקי: לא השתנה מאז כל כך הרבה כמו שהשתנה בנסיבות של ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אם מדברים פה על השקפה.

יוסי ורשבסקי: ואני רוצה להגיד עוד דבר – ש- - הרגולציה שלא נוגע בכלל, בכלל, בערוץ 10 – נותן הטבות בשווי של מאות מיליוני שקלים לערוץ 2.

יוסי ורשבסקי: עיני לא צרה בהם, אני גם אומר עוד פעם – אני רוצה שירוויחו כסף, חובתם שירוויחו כסף - -

טלי גורן: ואנחנו מפסידים פי 2 מכם, בשנה הזו.

טלי גורן: בוא נשים את זה גם על השולחן.

טלי גורן: "קשת, ו "רשת" ביחד.

יוסי ורשבסקי: מי זה "אנחנו,?

טלי גורן: "קשת" ו "רשת, ביחד - -

קריאות: - -

יוסי ורשבסקי: אני חושב שזה באמת מראה על כשל שוק, כשל שוק עצום, שחברות מצוינות כמו "קשת" ו "רשת" מפסידות כסף.

יוסי ורשבסקי: אני חושב שזה משהו מטורף.

קריאות: - -

יוסי ורשבסקי: אני לא רוצה להתנצח, אני באמת חושב שערוץ 2 עושה עבודה מצוינת.

יוסי ורשבסקי: יש הרבה מה ללמוד מהם ואני אשתדל ללמוד מהם, אבל הגזירה היא לא שווה.

יוסי ורשבסקי: אין גזירה שווה בין חברות של מונופול לבין ינוקא, שהוא רק בן 8 –אבל הוא ינוקא.

אופיר אקוניס: כמה שנים זה ינוקא?

קריאות: - -

קריאה: תלוי מה אורך החיים.

יוחנן פלסנר: אני חושב שאנחנו מנהלים את הדיון ברמה התיאורטית – מה היה בעבר, מה יהיה בעתיד, כדי שאנחנו נוכל להבין על מה אנחנו מדברים.

יוחנן פלסנר: אני חיפשתי בין כל האותיות מה הן ההקלות מעבר להקלה של הארכת הזיכיון – מה ההקלות בנושא תוכן , הרי בגדול החובות מחולקות לשניים: תוכן ותשלומים, תמלוגים וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: מה הן ההקלות, תקציר ההקלות בנושא תוכן- - בשנתיים הקרובות.

נגה רובינשטיין: אני התייחסתי לזה באופן כללי בהתחלה - -

יוחנן פלסנר: מספרים, מספרים.

נגה רובינשטיין: אנחנו נפרט את המספרים במצגת שנביא בפתח הישיבה - -

יוחנן פלסנר: זה כל נושא הדיון כאן, אחרת הוא תיאורטי.

נגה רובינשטיין: - -

קריאות: - -

יוחנן פלסנר: אם הכדור הוא במגרש שלנו אז זה נושא מהותי.

יוחנן פלסנר: אם אנחנו אומרים – או.

יוחנן פלסנר: קיי, אתה מאריך את זה אבל אתה מוריד במחויבויות התוכן, אתה מוריד בזה, אתה מוריד בזה –

קריאה: -

יוחנן פלסנר: אני מנסה להבין.

יוסי ורשבסקי: חבר הכנסת פלסנר.

יוסי ורשבסקי: אין הקלות.

יוסי ורשבסקי: אתה תראה את זה בחוק.

קריאה: אין הקלות?

קריאה: בוא נעבור למספרים.

נגה רובינשטיין: נעשה את זה לפי סדר הדברים, כפי שהם בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: קודם כל ההוראה המרכזית קובעת שעל ערוץ 10 לעמוד במחויבויות שלו כפי שהן יפורטו כאן, גם בתחום הקולנוע וגם בתחום שידורי הטלוויזיה - -

יוחנן פלסנר: כפי שיפורטו כאן.

קריאה: תן לה להשיב.

נגה רובינשטיין: - - - כאשר על ערוץ 10 יש חובה להוסיף 20 מיליון שקלים לערבות, שנוספת לערבות הקיימת שלו היום.

נגה רובינשטיין: זאת הנקודה הראשונה, בניסיון להבטיח, ככל שניתן, את העמידה במחויבויות –אני כבר לא רוצה להתחייב בשם אחרים.

נגה רובינשטיין: הנקודה השניה שאליה אנחנו עכשיו נתייחס זה נושא התוספת השניה.

נגה רובינשטיין: מה הם הסכומים שבעל הזיכיון חייב לעמוד בהם במסגרת המחויבויות לסוגה העלית שלו.

נגה רובינשטיין: במסגרת המחויבויות לסוגה עלית, הסכום שנקבע במסגרת הצעת החוק הוא 39 מיליון שקלים.

נגה רובינשטיין: כאן מדובר על השנה הראשונה- 43 מיליון שקלים, ובשנה הבאה, שלאחר מכן, בשנה השלישית מעכשיו – חזרה למחויבות כפי שהיא נמצאת היום בתוספת השניה, כאשר כאן מדובר על 56 - -

קריאה: 56.7

נגה רובינשטיין: או 56.7 - -

יוחנן פלסנר: זאת אומרת שיש כאן הקלה - -

נגה רובינשטיין: יש כאן הקלה.

נגה רובינשטיין: יש כאן הקלה.

יוחנן פלסנר: זה בסוגה העלית.

נגה רובינשטיין: כן, זה בסוגה העלית.

נגה רובינשטיין: בנוסף יש עוד 3 הוראות לנושא התוכן והוראה אחת נוגעת לקולנוע.

קריאה: איפה יש פה הקלה?

נגה רובינשטיין: ההקלה היא שהיום התוספת קובעת שכל שנה אנחנו אמורים להוציא 56.5 מיליון שקלים אבל לפי הנוסח שנמצא כאן, גם אם תשדרו בפועל, על חשבון מחויבויות עבר, ולזה, בעצם, - - המסך - - תראה יותר מ – 56.5 מיליון.

נגה רובינשטיין: יחד עם זאת, צריך להביא בחשבון שבחלק מהכספים מדובר בהשלמה של מחויבויות עבר והחובה שקבועה היום, אחרת לא היינו נזקקים לעשות את השינוי הזה, החובה שהיום נזכרת בהצעת החוק היא ש – 39 מיליון לשנה הנוכחית ו – 43 מיליון בשנה הבאה וחזרה למספר המקורי בשנה שלאחר מכן.

יוחנן פלסנר: או.

יוחנן פלסנר: קיי.

יוחנן פלסנר: אז סיימנו עם הקטגוריה הזו.

יוחנן פלסנר: קולנוע?

מנשה סמירה: רק צריך להוסיף – שההפחתה היא לא סתמית.

מנשה סמירה: יש נימוק להפחתה הזו.

נגה רובינשטיין: לעניין הקולנוע- היו סכומים מסוימים שנקבעו בכללים.

נגה רובינשטיין: הסכומים האלה שונו ויש מסגרת שנמצאת כאן.

נגה רובינשטיין: קריאות: - -

נגה רובינשטיין: סוגיית הקולנוע הוגדרה מלכתחילה במסגרת הכללים.

נגה רובינשטיין: במסגרת החלטות של הרשות השניה במהלך הדרך היו החלטות על הפחתת הסכומים - -

יוחנן פלסנר: הפחתה ממה שהיה כתוב בחוק?

אתי בנדלר: בכללים.

קריאה: החוק משנה את הכללים.

גה רובינשטיין: מלכתחילה הקולנוע הוזכר בכללים.

גה רובינשטיין: היום אנחנו באים לעגן את הכללים בגלל שזה נדרש במסגרת תיקון החקיקה הזה, לא שמבחינתנו - - .

גה רובינשטיין: אנחנו קובעים את המחויבויות של הקולנוע על סכום כפי שהומלץ או כפי שנקבע על ידי הרשות השניה, בתחום הקולנוע.

יוחנן פלסנר: ובסמכותה היה לקבוע את הדברים האלה?

נגה רובינשטיין: בסמכותה היה לקבוע את הדברים האלה, אנחנו אומרים את זה במפורש.

נחמן שי: איפה זה עומד, באופן פרקטי?

אתי בנדלר: בכמה זה היה בכללים, בכמה זה - - וכמה עכשיו?

קריאות: - -

קריאה: עמוד 90-91.

קריאה: נכון?

קריאה: אתי בנדלר: לא, מדובר על כמה הם יהיו מחויבים - - הצעת החוק - -.

נגה רובינשטיין: מכיוון שאנחנו, בקולנוע, קבענו את הסכומים, את הסכומים שנמצאים ברשות השניה, הסכומים הם – 4 מיליון שקלים לשנה על ידי - -

מנשה סמירה: הכלל שנקבע על 2003 דיבר על 8 מיליון לערוץ, לשנה, בנושא קולנוע.

מנשה סמירה: - - בשנת 2007, בוועדה שהמועצה מונתה ברשות השניה נבדק והוחלט להתאים את המטרה הזו על ערוץ 10, על ישראל 10, בהתאם לגודלה, ולכן זה הוקטן ל- 4 מיליון.

מנשה סמירה: לכן, על ערוץ 10 הוטל לבצע קולנוע ב- 4 מיליון לשנה.

קריאה: מ- 2007 ואילך.

מנשה סמירה: לא, אפילו לפני.

מנשה סמירה: מ- 2004.

קריאות: - -

קריאה: מההשקה המחודשת.

קריאות: - -

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: הקולנוע הותאם מההשקה המחודשת, בקיצור – החוב המצטבר עומד עד רגע זה על 20 מיליון שקל, ואם נספור את 2009 זה 24 מיליון שקל אחרי ההתאמה, כלומר – לפי 4 מיליון.

מנשה סמירה: זו תמונת המצב לרגע זה.

יוחנן פלסנר: ובשנתיים הקרובות מדברים על - - בלי קשר למצטבר.

יוחנן פלסנר: אז אם אני משתמש בשיטת החישוב שהראו לנו לפי ה- 56 אז בעצם אומרים: 24זה מה שהיה, פלוס 8 זה 32, ומוציאים 8, כלומר - -

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: התכנית מדברת על כך שהם צריכים להשלים 32.

אתי בנדלר: מה זה התכנית, הצעת החוק/

מנשה סמירה: הם נדרשים על פי הצעת החוק –

אופיר אקוניס: זה בעלמא, זה לא בחוק.

קריאות: - -

אמיר רוזנברג: אני חושב שאין על זה מחלוקת מהותית, אני אגיד את המספרים המדויקים, די שנדע את גודל הוויתור, את מה שיש בחוק.

אמיר רוזנברג: לא תהיה על זה מחלוקת משפטית עם הרשות השניה.

אמיר רוזנברג: ועדת תורג'מן שהתכוון אליה מנשה סמירה היא לא ב- 2007, 2008 – למען הדיוק והיא התייחסה לחובות חלוטים של 2004, 2005, 2006.

אמיר רוזנברג: היא קבעה בעצמה בתוך הדו"ח שלה של חובות הקולנוע – ב- 2005-6 – 8 מיליון, גם לתקופה שלה, 2007-8 – 8 מיליון וגם ל – 2009 – 8 מיליון.

אמיר רוזנברג: כאן בא המספר 48.

אמיר רוזנברג: 8 מיליון שקל כפול 6 שנים – 48.

אמיר רוזנברג: ועדת תורג'מן המליצה להפוך את זה ל- 4.

אתי בנדלר: 4 לשנה.

אמיר רוזנברג: 4 לשנה.

אמיר רוזנברג: קודם כל – אז יש ספק כי גם היועץ המשפטי של הרשות השניה נתן להם חוות דעת שלא ניתן למחוק חובות רטרואקטיביים, אבל בכלל לא צריך להיכנס לשאלה הזו כי כבר בדו"ח ועדת תורג'מן היא קבעה, כשהיא המליצה את זה, שצריך לשנות בשביל זה את הכללים.

אמיר רוזנברג: היא כמובן יודעת, ברור, כי החובה מכוח 8 מיליון שקלים – זה לא שוועדת תורג'מן או המועצה יכולה בעצמה, היא חייבת לשנות את הכללים בשביל - -

קריאות: - -

יוחנן פלסנר: בחקיקה?

אמיר רוזנברג: לא, בכללים.

אתי בנדלר: כללים זה סוג של חקיקה.

אתי בנדלר: חקיקה שלא טעונה את אישור הכנסת.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: אני אגיד לך למה, חבר הכנסת שי – היא נוגעת בדבר בצורה כל כך מז'ורית, בעיקר בשנה האחרונה, ולא לבוא היום זה בעיניי פשוט ביזיון הכנסת.

אופיר אקוניס: אם הוועדה עוסקת בנושא ביטחוני מהמעלה הראשונה- אני מבין את זה.

אופיר אקוניס: אם לא- היא היתה צריכה להיות פה.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאנחנו, כל חברי הכנסת, צריכים לחשוב על הצעת חוק עלצווי הבאה.

אופיר אקוניס: לא רק לוועדה הזו – גם לוועדת העבודה והרווחה, גם לוועדת החוץ והביטחון.

אופיר אקוניס: לא בגלל הגב' דאבוש, בגלל אחרים.

קריאות: - -

אמיר רוזנברג: פרט מאד חשוב בהקשר הזה – לפני מספר חודשים יצאו כללים מתוקנים של המועצה, זה שנה לאחר ועדת תורג'מן.

אמיר רוזנברג: בכללים החדשים מופיע – 8 מיליון שקלים.

אמיר רוזנברג: זאת אומרת, גם כשבאים ואומרים שוועדת תורג'מן החליטה – 4, בכללים החדשים כבר לא קיבלו את זה.

אמיר רוזנברג: היתה להם הזדמנות לתקן את זה ל – 4 מכאן ואילך, אפילו את זה לא עשו.

אמיר רוזנברג: אז פשוט, בחוק הזה נקבע שערוץ 10 צריך להגיש במשך שנתיים תוכנית ל- 20 מיליון שקלים קולנוע, כלומר, פשוט צריכים להגיד, בין אם מסכימים ובין אם לא, להגדיר מה מהות ההנחה שנותנים לו.

אמיר רוזנברג: נותנים לו 28 מיליון שקל הנחה, פשוט צריך לקרוא לילד בשמו.

יוחנן פלסנר: כמה הוציאו על קולנוע עד היום?

קריאות: אפס.

נחמן שי: אנחנו יודעים שיש כאן נקודת תורפה.

מנשה סמירה: אדוני, יושב ראש הוועדה – אני מבקש רגע.

מנשה סמירה: אנחנו חייבים להתייחס משום שזרקו פה ואמרו פה - - מכמה כיוונים ומאחר וזה במנדט שלנו אני מבקש שהדברים יובהרו.

מנשה סמירה: בנושא הקולנוע היתה החלטה שאושרה, ותכף היועץ המשפטי של הרשות השניה יאשרר אותה – היתה החלטה שהתקבלה על ידי המועצה בדין ובצדק שהמחויבות תעמוד על 4 מיליון ולכן, לגבי ישראל 10 הכוונה היתה שזה יעוגן במסגרת ההסדר הכולל כי אני מזכיר לכם שאנחנו, בדיונים על ההסדר של ערוץ 10 מזה שנה בגלל הארכת הזיכיון או מכרז, וכיוצא בזה.

מנשה סמירה: לכן, הסכומים המצטברים, ואני מציע שבנושא של מספרים – כל אחד יכול לומר איך שנוח לו ולהציג את זה מזווית ראייתו.

מנשה סמירה: צריך לתת לבעל הסמכות לומר את הדברים כי זה מה שמחייב.

מנשה סמירה: אם נלך לבית המשפט, רק על מספרים שהרשות השניה תאמר – זה מה שיחייב.

מנשה סמירה: מותר ללכת לערער על זה בבית המשפט.

מנשה סמירה: המספרים הם – החובות של ערוץ 10 נכון לרגע זה, בתחום הקולנוע, 20 מיליון שקלים חוב שאותו הם נדרשים להציג תוכנית החזרה בחוק.

מנשה סמירה: 2.

מנשה סמירה: הם צריכים לבצע 4 מיליון בשנת 2009, כי היא עדיין לא הסתיימה, 4 מיליון ב- 2010 ו – 4 מיליון ב- 2011.

מנשה סמירה: זה הסכום המצטבר של הקולנוע לגבי ישראל 10.

מנשה סמירה: כמה הם ביצעו, לשאלתך?

מנשה סמירה: נכון לרגע זה, מתוך הדבר הזה – הם ביצעו אפס.

יוחנן פלסנר: אבל על ה- 20 מיליון, על החוב המצטבר, בחוק שאנחנו עכשיו מתבקשים לדון בו – מדברים על איזושהי מחויבות כלפיו?

אתי בנדלר: כן.

קריאות: - -

דורון אבני: אני רוצה להזכיר לוועדה שהוועדה למעשה דנה בדו"ח ועדת תורג'מן שהוצג כאן, בפני הוועדה.

דורון אבני: היתה אפילו התייחסות, למיטב זכרוני, של היועץ המשפטי של הוועדה בכתובים לנושא הזה.

דורון אבני: ההחלטה של ועדת תורג'מן התקבלה בהתאם לסמכות ספציפית שהיתה למועצה בכל הקשור לערוץ 10 אותה עת, "נקודת הבדיקה", מה שקרוי.

דורון אבני: המחוקק קבע שהמועצה תבצע נקודת בדיקה.

דורון אבני: ועדת תורג'מן ביצעה את נקודת הבדיקה, קבעה ממצאים באשר להיקף החובות של ערוץ 10 וגם קבעה, בהתאם לסמכות שהוקנתה לה בחוק מה הערוץ צריך לבצע, עד תום תקופת הזיכיון, כדי שלא יישלל זיכיונו.

דורון אבני: והיו עוד כל מיני בקשות שהובאו בפני הוועדה.

דורון אבני: במסגרת זו, הוועדה היתה מוסמכת, וכך היא אכן נהגה, והיא הפחיתה את המחויבויות של הקולנוע.

דורון אבני: היא הפחיתה, כפי שצויין פה, ל – 20 מיליון ₪, וזו תמונת המצב, כך שהמועצה פעלה בדין, ואין שום - -

אתי בנדלר: - - למחלוקת, היועצת המשפטית של הוועדה אכן נתנה חוות דעת בקשר לסמכויות המועצה, בקשר לערוץ 10.

אתי בנדלר: מכל מקום, בקשר לנקודה שהצביע עליה עכשיו דורון אבני האומרת שבדין הפחיתה המועצה את המחויבויות - הנושא הזה בהחלט – הבעתי באותה חוות דעת ספק בקשר לסמכות הזו.

אתי בנדלר: כך, שהנושא נשאר פתוח.

נחמן שי: זה עקב אכילס של ערוץ 10.

נחמן שי: צריכה להיות אמירה מאד ברורה של הוועדה שצריכות להיות השקעות בקולנוע.

נחמן שי: אני לא יודע באיזה סדר גודל, אבל לא יכול להיות שערוץ אחד מהשניים ישקיע בקולנוע, וערוץ 10 לא ישקיע.

נחמן שי: זו תעשיה - -

נגה רובינשטיין: הצעת החוק אומרת - - במפורש.

מנשה סמירה: אמרת דבר בעניין יושבת ראש המועצה – אני מבקש לומר שהיא נמצאת בדיון מטעם המדינה.

מנשה סמירה: היא עדכנה, למיטב ידיעתי והרבה מעבר לכך, את שר התקשורת, ולכן אני מבקש - -

יוחנן פלסנר: הוא לא דיבר על הדיון הזה הוא דיבר באופן כללי על חוסר העניין בתהליך כולו, על חוסר המעורבות.

קריאה: שמה עלה כאן

קריאה: בדקות האחרונות אז היא מבקשת לומר - -

אופיר אקוניס: לא, אל תקרא לי מה SMS, בבקשה.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה, ברשותכם: עמידה במלוא מחויבויות התוכן – החל משנת 2008.

יוסי ורשבסקי: בשנים 2008-2009 ערוץ 10 הוא היחיד שעמד במלוא המחויבויות להפקה ושידורי תוכניות מהסוגה העלית.

יוסי ורשבסקי: בשנים 2008-2009 ערוץ 10 החזיר בפועל מחצית מחובותיו בגין השנים שלאחר הקפאת ההליכים.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להסביר פה שאנחנו בשנת 2009 מחזירים, מעבר למחויבות שלנו, סכום נכבד מאד, לדעתי של 25 מיליון שקל חובות עבר בסוגה העלית.

יוסי ורשבסקי: לשם השוואה – חובות ערוץ 2 ב- 4 שנות פעילותו גבוהים מחובות ערוץ 10 ב- 8 שנות פעילות ועומדים על יותר מ- 20 מיליון ₪.

שאול מגנזי: אנחנו לא מקבלים את הנתונים האלה, יוסי.

שאול מגנזי: זה נתונים שלכם - -

קריאות: - -

אופיר אקוניס: הוויכוח הזה הוא מיותר, כי אין כרגע.

אופיר אקוניס: המספרים הם בסמכותה של הרשות השניה בסופו של דבר, על פי חוק, לספק לנו, והם יסופקו ביום חמישי הבא, אחרת לא נמשיך בדיון.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה לסכם, לפני כמה דברים אישיים.

יוסי ורשבסקי: המשך הפעילות הפעילה של ערוץ 10 מבטיחה – הזרמה שנתית של 300 מיליון לשוק ההפקה והטלוויזיה שמספק אלפי מקומות עבודה ומפרנס אלפי משפחות.

יוסי ורשבסקי: המשך התחרות לטובת ציבור הצופים, פלורליזם תקשורתי וחברת חדשות עצמאית.

יוסי ורשבסקי: עכשיו, ברשותכם, אני רוצה לומר כמה דברים מלב אל לבבות.

יוסי ורשבסקי: יושבים פה, ותסלחו לי שאני מתרגש, יושבים פה אנשי ערוץ 10 שבמשך השנים הפכו שק חבטות של תקשורת, של באמת איזשהו קמפיין ציבורי נגד ערוץ שלא מחזיר את חובותיו, שלוקח כספים לא לו.

יוסי ורשבסקי: חוסר הידע במושג "חובות", במושג "אי עמידה במחויבויות" זה דבר עצום שכנראה אנחנו אשמים בו.

יוסי ורשבסקי: אני אומר - כנראה אנחנו לא יודעים לעשות יחסי ציבור.

יוסי ורשבסקי: יושבים פה עובדים שמשלמים מחיר כבד ושילמו מחיר כבד.

יוסי ורשבסקי: תגידו גם כישלון ניהולי?

יוסי ורשבסקי: אני מקבל גם כישלון ניהולי.

יוסי ורשבסקי: אני לא חושב שאני המנהל הכי טוב ואני לא חושב שהמנהלים לפני היו מנהלים הכי טובים.

יוסי ורשבסקי: אבל אני חושב שכאשר בעלי מניות מזרימים כל כך הרבה כסף והבוץ שהם חוטפים – גם במקום הזה, רבותיי, הבוץ שהם חוטפים על אי עמידה במחויבויות שנשמע בציבור כמו גניבה, כאילו הם גנבו כסף – בעלי המניות, אני רוצה להזכיר, השקיעו מכיסם סכומים מטורפים.

יוסי ורשבסקי: אין לזה אח ורע, לפחות לא בישראל.

יוסי ורשבסקי: לא מגיע להם.

יוסי ורשבסקי: אני אומר לכם: אני עובד רק שנה וחצי.

יוסי ורשבסקי: לא התערבו לי בתכנים.

יוסי ורשבסקי: אין לי מושג למה הם עושים את זה, באמת.

יוסי ורשבסקי: שאל מר וייס.

יוסי ורשבסקי: אין לי מושג למה.

יוסי ורשבסקי: אני רק אומר לך, ואתה יודע את זה: לפחות בשנה וחצי האחרונות אף אחד לא התערב בתכנים – לא של חדשות 10 ולא בתחקיר.

יוסי ורשבסקי: לא כלום.

יוסי ורשבסקי: זאת אומרת – אינטגריטי מוחלט.

יוסי ורשבסקי: השקעת כספים מטורפת, ובאמת – אין לי מושג למה.

יוסי ורשבסקי: לא מגיע להם הבוץ שזורקים עליהם.

יוסי ורשבסקי: לא מגיע לעובדים הנפלאים של ערוץ 10, הקשיים המטורפים שהם עוברים.

יוסי ורשבסקי: לא חוויתי את תקופת כינוס הנכסים, שאנשים עבדו בתקופת חוסר ודאות מטורפת.

יוסי ורשבסקי: אני רק יכול לספר לכם מה הם עברו בשנה וחצי האחרונות, העובדים האלה: קיצוץ שכר מטורף, קיצוץ שכר מטורף שלא קרה במקומות אחרים, ואני לא מאחל שיקרה במקומות אחרים.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה שיהיה ברור.

קריאה: קצת דמגוגיה.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: לא היתה פרומיל טענה אל העובדים של ערוץ 10.

אופיר אקוניס: ההפך.

קריאות: - -

אסף עמיר: - - להקפאת הליכים, חברות ההפקה העצמאיות לא נכנסו להקפאת הליכים וסבלו קשות - - התמוטטו ופשטו את הרגל.

אסף עמיר: ואין הקפאת הליכים לחברות קטנות, אנחנו יודעים את זה.

אסף עמיר: אז אנחנו סבלנו יחד עם - -

יוסי ורשבסקי: אז יש לך טענה לערוץ 10?

אסף עמיר: לא.

קריאות: - -

יוסי ורשבסקי: אני לא חשבתי לרגע שיש למישהו טענה אל ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: עובדי ערוץ 10 הם נפלאים.

יוסי ורשבסקי: אני רק רוצה שתבינו את המצוקות שהם חיים בהם, זה הכל.

יוסי ורשבסקי: אתם שומעים את המצוקות של היוצרים, ואני מודע למצוקות של היוצרים – אף אחד לא שמע את המצוקות של עובדי ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אף אחד לא יודע מה זה לבוא לעבודה כשכל יום חרב הסגירה מונחת על הצוואר.

יוסי ורשבסקי: אף אחד לא יודע מה זה לעבוד בתנאים כל כך קשים - -

אופיר אקוניס: - -

קריאה: סחטנות רגשית.

יוסי ורשבסקי: אני מבקש להמשיך – יכול להיות – אמר את זה מר מימן, וגם אני אומר את זה - -יכול להיות שחטאנו בניהול שלא היה הטוב ביותר.

אופיר אקוניס: הוא אמר את המשפט האלמותי – לא היתה טעות שלא עשינו.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני רוצה לתקן, גם לפרוטוקול, דברים שאני אמרתי - מר מימן באמת דיבר בישיבת הוועדה ב- 20 ביולי על השקעה של 1.3 מיליארד על ידי בעלי המניות והוא עצמו השקיע אישית 650 מיליון- -

יוסי ורשבסקי: אני חוזר על מה שמר מימן אומר, וגם אני אומר:

יוסי ורשבסקי: אני בשנה וחצי עשיתי המון טעויות.

יוסי ורשבסקי: אין ספק שעשיתי המון טעויות, ואין ספק שקודמיי עשו טעויות.

יוסי ורשבסקי: אני לא חושב שהטעויות האלה הביאו למצבו העגום של הערוץ.

יוסי ורשבסקי: אני חושב שאנחנו עומדים במצב שהוא בלתי אפשרי.

יוסי ורשבסקי: אני לא חושב שפה מישהו בא בזדון לא לעמוד בהוראות – גנב כספים או העלים כספים.

יוסי ורשבסקי: יש פה מצב שאני רוצה שחברי הכנסת יהיו מודעים לו: יש פה מצב של אי עמידה בחלק מסוים של החובות, ממכסות לסוגה עלית – זה ליוצרים ולציבור.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מודעים לחוב הזה, אנחנו מחזירים אותו.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נחזיר אותו.

יוסי ורשבסקי: יעיד פה חברי, מנכ"ל הרשות השניה, מר סמירה- אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא בשנה וחצי האחרונות עם הרשות, בשקיפות מלאה, כוונותינו טהורות.

יוסי ורשבסקי: אין לנו שום כוונה לחתום על הסכם שלא נוכל לעמוד בו, אין לנו שום כוונה ללחוץ את הכנסת על מנת לשפר את תנאינו.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נחושים לעמוד בכל חובותינו, להחזיר אותם - -הקולנוע, כמו שהוא מוצג כעת - - יש לנו מוניטין של שנתיים של עמידה במחויבויות.

יוסי ורשבסקי: אנחנו נעמוד במחויבויות.

יוסי ורשבסקי: אני חושב שראוי גם לכנסת, גם לערוץ 10, לישראל 10 ולציבור שנקבל הארכת זיכיון ואני רוצה להגיד תודה.

יוחנן פלסנר: אני אגיד רק שתי הערות – לכל היעדים, אי החשכת מסך וכן הלאה- ברור שכולנו מסכימים.

יוחנן פלסנר: השאלה היא מה עושים.

יוחנן פלסנר: יש לי שתי בעיות: אחת, בשביל להבין בכלל על מה אנחנו דנים, אני רוצה לקבל תמונה ברורה בדיוק של כל ההקלות שנכללות בחוק הזה, כי גם הארכת זיכיון יש לה משמעויות מבחינת מי שניגש במקור למכרז.

יוחנן פלסנר: כל הטיעונים האלה, שפתאום אין לנו זמן – זה נשמע לי הדבר הכי לא ענייני והכי לא מוצדק.

יוחנן פלסנר: אז אני רוצה – אני חושב שבסופו של עניין - - אני רוצה להבין בדיוק את כל מסגרת ההקלות שמוצעות, כי בנושא ההקלות, אם בכלל, תפיסת העולם שלי אומרת:

יוחנן פלסנר: אם להאריך ואם לשקול את זה, אז למה עכשיו גם לדון בשורה מרחיבה של הקלות?

יוחנן פלסנר: אלא להפך, וזו השורה התחתונה של הדברים שלי- אנחנו ממשיכים כאן, אמרתי את זה גם בשיחות פרטיות – וגם - - שאנחנו ממשיכים כאן בגישת טלאי על טלאי.

יוחנן פלסנר: מדברים על הסיפור של זיכיונות – רישיונות.

יוחנן פלסנר: יש לנו את כל הגורמים הרלבנטיים – משרדי הממשלה, השר, הוועדה, הגורמים המסחריים.

יוחנן פלסנר: במקום לדון בספציפית – חוק מיוחד של ערוץ 10, ספציפית ללכת על נושא רגולציה ולחכות, -- לכפות על המשרדים, לכנס את הוועדה, ולראות את כל הסיפור.

יוחנן פלסנר: לא בכדי אמרת, בחצי חיוך – הם בוכים, הם בוכים והם בוכים.

יוחנן פלסנר: נכון, כי כל השוק לא מוסדר, כל השוק בבעיה, ואם נמשיך לפתור את זה טלאי על טלאי – זה לא ייפתר ולא נעמוד במחויבות שלנו.

יוחנן פלסנר: לכן צריך להתייחס להכל כאל חבילה אחת.

יוחנן פלסנר: אני מציע לחבר את כל הדברים ולהסתכל בראיה כוללת.

יוחנן פלסנר: שיענו לנו מה קורה, ממשרד התקשורת - - עוד מילה אחרונה – הרגולציה נכשלה.

יוחנן פלסנר: הרגולטורית שכבר לא טורחת להגיע לכאן - - סליחה - -

מנשה סמירה: אוי, באמת - -

יוחנן פלסנר: כשהיא עדיין טרחה להגיע היא אמרה שכבר לאורך השנה האחרונה החוק לא מאפשר לה לעשות את הרגולציה, והיא בעצם לא מקיימת את החוק, כי אין כלים, אין זה ואין זה.

יוחנן פלסנר: אז עכשיו אנחנו מדברים על דרישות חדשות.

יוחנן פלסנר: בלי לדון ברגולציה – זו פארסה, ולכן אני חושב שכאן האחריות שלנו לקחת אחריות כוללת.

יוחנן פלסנר: יש לנו את היכולת ואת הזמן לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: הגישה שלי ברורה וידועה- צריך לעשות כל מאמץ כדי שערוץ 10 יוכל להמשיך לעמוד על הרגליים, הן בשל שוק התקשורת, זה משרת את האינטרס של שוק התקשורת, זה משרת את האינטרס של הצופים, זה משרת את האינטרס של העובדים, שהוא גם חשוב – שאנחנו צריכים גם להגן על הזכויות שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, כל הדברים האלה צריכים להיעשות – בטח כשיש הצעת חוק ממשלתית, בשים לב לעקרונות אחרים שהם לא פחות חשובים, ואחד הוא עיקרון השוויון והשני זה העיקרון שלא לפגוע בזכויות של אף אחד אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אז אם יושבים כאן אנשי הקולנוע, צריך לקחת את זה בחשבון, ואם המדינה צריכה לעשות פה עוד מאמץ – צריכים לעשות את זה כדי שהם לא ייפגעו.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין עיקרון השוויון – יש זכייניות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: אין שום סיבה שיהיה סעיף בהצעת החוק הממשלתית שיפלה אותם לרעה, ושלא יהיה שוויוני כלפיהם.

כרמל שאמה-הכהן: שיוצגו הסעיפים, ובכל סעיף יסבירו למה זה פוגע בשוויון.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: אמרתי בתחילת הישיבה- שיישמר השוויון בין הגורמים בשוק הטלוויזיה ושלא תינתן לגורם אחד עדיפות על מישנהו.

אופיר אקוניס: כך פתחתי וכך גם אסיים.

אופיר אקוניס: אני אבקש מחברי הכנסת סוויד ושי – אנחנו חייבים לסיים, אלא אם כן - -

נחמן שי: אני מוכן לוותר.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שהעניין של העובדים שעלה כאן הוא עניין מאד חשוב ואחד השיקולים שאנחנו צריכים לקחת פה בחשבון.

חנא סוייד: המהומה שעלתה סביב העניין הזה לא מוצדקת.

חנא סוייד: זה פרמטר שהוא בהחלט חשוב.

חנא סוייד: העניין של ההשקעה בקולנוע הוא עניין מאד חשוב, אי אפשר לחפף בעניין הזה בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: משך את תשומת ליבי העניין של פלורליזם תקשורתי שכאילו ערוץ 10 מצטיין בו.

חנא סוייד: אני ארצה לשמוע איך הם מפרטים את העניין הזה – איזה סוג של פלורליזם תקשורתי ערוץ 10 נוקט כשמדובר בקבוצות תרבותיות אחרות.

אופיר אקוניס: אני מודה לכם, אנחנו בישיבה הבאה נביא גם את הדברים של משרד התקשורת וגם - - הישיבה הזו נעולה.