ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 211, 2009-11-25 09:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים את הדיון ב-שווי שימוש, נושא שלא דנו בו בישיבה הקודמת.

בועז סופר: תקנות השימוש ברכב, בשבוע שעבר הסברנו שבעצם אנחנו בחרנו בטכניקה כזאת כך שאת כל ההטבות שאנחנו רוצים לתת לרכב ירוק נקי יותר, אנחנו עושים דרך מסי הקנייה.

בועז סופר: בהכרח זה מתגלגל לצרכן, או למעלה או למטה.

בועז סופר: יש כמובן כוחות שוק כאלה ואחרים, אבל בגדול אנחנו סבורים שזה יתגלגל.

בועז סופר: אלא מה, כל עוד לא עברנו לשווי שימוש רציף, קרי, שזה יכול לזוז למעלה ולמטה בהתאם לקנס או לפרס, אין הרבה טעם לעשות את המיסוי הירוק כי בעצם כל כלי הרכב מתרכזים בגבולות הקבוצה.

בועז סופר: כלומר, יוצא מצב שבו לא רק שאנחנו משרתים את איכות הסביבה, אלא אנחנו במקרה הזה גם מפזרים את הריכוזיות ואני חושב שחלק מחברי הכנסת שנכחו בשנים הקודמות זוכרים שבכל פעם שבאנו לעדכן את קבוצות המחיר, שאלו שאלה מאוד פשוטה: למה צריך קבוצות מחיר.

בועז סופר: אמרנו להם שהם צודקים, לא צריך קבוצות מחיר, יש החלטת ממשלה מינואר 2008 ואנחנו מבטלים אותה מינואר 2010.

בועז סופר: צריך להבין שההסכם שלנו עם ההסתדרות, עם המעסיקים ואם הארגונים הכלכליים אומר את הדבר הבא: שווי השימוש לא על השולחן.

בועז סופר: כלומר, מה שהיה, הוא שיהיה.

בועז סופר: לקחנו ממוצע מסוים, לא נוגעים בו, לא למעלה ולא למטה.

בועז סופר: בסיטואציה הזאת ישבנו ועבדנו הרבה מאוד זמן מול המעסיקים וההסתדרות, כדי להגיע לאחוז שמשקף את הממוצע, כדי שבאמת לא תהיה גביית יתר.

בועז סופר: אנחנו לא רוצים לדבר על גובה השימוש, לא רוצים מזה כסף, ובזה מסתיים הדיון על גובהו של שווי השימוש.

בועז סופר: 2.5 אחוזים מהמחיר לצרכן – ותכף נדבר על הוראת השעה – משקף את הממוצע ואפילו טיפה פחות, אבל לא נורא, וזה יחול החל מ-2011.

בועז סופר: רק לסבר לכם את האוזן עם נתונים לגבי התרכזות בגבולות הקבוצה.

בועז סופר: בגבול קבוצה אחת שיש בה כ-5,000 כלי רכב, 4,000 כלי רכב, יש 78 אחוזים מכלי הרכב, ואני אומר בגבול קבוצה אחת.

בועז סופר: זה 1,000 שקלים על גבול הקבוצה.

בועז סופר: בגבול קבוצה שתיים, יש 71 אחוזים מכלי הרכב.

בועז סופר: בגבול קבוצה ארבע, אלה כלי רכב שנקראים משפחתיים או מיני-ואנים קטנים עם שישה ושבעה מקומות, 77 אחוזים מכלי הרכב נמצאים שם.

בועז סופר: אלה לא דגמים, אלא אלה הן המכירות בפועל.

בועז סופר: כלומר, לא צריך שוק, לא צריך תמחור, לא צריך תחשיב, לא צריך כלום.

בועז סופר: אפשר לראות מה גבולות הקבוצה ובזה מסתיים העניין.

בועז סופר: אומרים ליצרן שזה מה שיש ואין שום תחרות.

בועז סופר: אם 60 אחוזים מסך כלי הרכב במדינת ישראל נמכרים על ארבע או חמש רצועות, ברור לגמרי שזה מעוות וברור לגמרי שזה מפריע לתחרות.

בועז סופר: יש לנו מספיק דוגמאות ליבואנים שנצמדים למעלה כי זה מאוד נוח.

בועז סופר: נצמדים למעלה, נותנים הנחות, הצרכן הפרטי לא מעניין וצריך להבין שבכל הסוגיה של שווי שימוש בכלל, ואני לא מדבר על גובה שווי השימוש, נוגעת גם לצרכן הפרטי.

בועז סופר: רק 10 אחוזים בקירוב ממצבת הרכב הפרטי והמסחרי היא צמודה.

בועז סופר: רוב כלי הרכב במדינת ישראל לא צמודים, אבל אם מישהו חושב שזה לא משפיע, זה כן משפיע.

בועז סופר: אם המחירים – אני לא רוצה לומר מנופחים כי זאת מילה שלילית – מוטים כלפי מעלה בגלל כוחות שוק כאלה ואחרים, אני לא חושד שמישהו עושה תרגיל.

בועז סופר: אלה כוחות השוק.

בועז סופר: ברור לגמרי שהצרכן הפרטי בסוף משלם יותר על רכב חדש ועל רכב משומש בן שנה או בן שנתיים.

בועז סופר: נוצר מצב שאדם יכול לקנות רכב בן שנתיים במחיר גבוה יותר ממה שחברה או צי הרכב – אני לא רוצה לומר חברת ליסינג – רכשה אותו כחדש לפני שנתיים.

בועז סופר: לכן בסיטואציה הזאת אנחנו לא מבקשים אגורה אחת יותר.

בועז סופר: החל מינואר 2010, שכל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

בועז סופר: השוק יתפתח, השוק יתפזר, אנחנו לא נוגעים – וזה קטיגורית 0 ברכב קיים.

בועז סופר: לא נוגעים.

בועז סופר: רכב שעלה על הכביש עד 31 בדצמבר 2009, לא נוגעים בו, נקודה.

בועז סופר: מה שהיה, הוא שיהיה.

בועז סופר: יש שיטה, ולא נוגעים.

בועז סופר: כלומר, רק רכב חדש שיעלה לכביש מה-1 בינואר 2010, רלוונטי לגבי השיטה.

בועז סופר: אדם יבחן את ההיצע, יראה אם המחיר גבוה, נמוך, אולי הוא לא רוצה רכב גדול אלא הוא רוצה רכב בינוני או רכב קטן, שיעשה מה שהוא רוצה.

בועז סופר: בהיבט הזה, התחרות במקרה הזה תשרת לא רק את מי שמשתמש ברכב צמוד אלא גם את כלל השוק.

בועז סופר: הריכוזיות, כפי שאמרתי, היא מאוד ברורה.

בועז סופר: אנחנו לוקחים, כדי להסתמך על המחירון, וזה בסך הכל מאוד פשוט, 2.5 אחוזים ממחיר המחירון לצרכן.

בועז סופר: השיטה עובדת, יש דיווחים של היבואנים ואין בעיה.

בועז סופר: אנחנו בעצם רוצים להסתכל על המחיר הממוצע בשנה כי אדם יכול לקבל רכב בינואר, בדצמבר, ביוני ובמהלך כל השנה ואנחנו בתוך שנת מס לא רוצים לשנות ולא רוצים לשגע את כולם.

בועז סופר: לכן אנחנו מבקשים את הדיווח לגבי הממוצע אבל דיווח לגבי הממוצע שנעשה בסוף השנה, עלול קצת לסרבל ולכן מה שעשינו זה את הדבר הבא: מדווח היבואן בינואר על המחיר, יש לו את האפשרות לסטות בהתאם לשערי חליפין.

בועז סופר: יש כאן שתי סיבות: ראשית, אנחנו לא רוצים לשנות לאדם עצמו שקיבל את הרכב, אם היבואן העלה בגלל שער החליפין.

בועז סופר: זה בסדר.

בועז סופר: מצד שני אנחנו גם לא רוצים לבוא אל היבואן ולשאול אותו מה פתאום הוא העלה, והאם הוא עשה עסקה מלאכותית או הוא חשוד ברמאות כזו ואחרת.

בועז סופר: לכן אנחנו בעצם מאפשרים את הגמישות הזאת.

בועז סופר: מעבר לשערי חליפין, תהיו סמוכים ובטוחים שעשינו עבודה, זה לא קורה.

בועז סופר: בפועל אין כמעט חריגה, אבל להיות בטוחים, העלינו בעוד אחוז.

בועז סופר: כלומר, אלה שערי חליפין פלוס אחוז נוסף כדי באמת להיות בטוחים שאדם לא ייפגע בגלל שינויים כאלה ואחרים, אבל אפשר לומר שאנחנו תופסים את הרוב וזה בסדר גמור אם חלק נשאר בקצוות.

בועז סופר: הסדרנו את סוגיית החשש מעליית מחירים.

בועז סופר: חלק מהתקנות נוגעות רק לך-2010 והן אומרות את הדבר הבא: מסיבה כלשהי, וכרגע זה בכלל לא משנה, הארגונים הכלכליים אמרו שייתכן מצב שבגלל שאין כבר קבוצות ולכאורה אין פיקוח מחירים, עכשיו לכאורה יכול להיות מצב שהמחירים יעלו ואין אף אחד שמפקח עליהם.

בועז סופר: אמרתי שאין שום בעיה, בואו נכניס מנגנון, לא נבטיח אלא נכניס מנגנון שאומר שאם המחירים עלו בממוצע מעבר לרף מסוים, שווי השימוש ירד.

בועז סופר: אין לנו שום בעיה ואנחנו מבינים את זה כי אנחנו דבקים באמירה ששווי השימוש הממוצע יישאר זהה, אפילו לא אגורה.

בועז סופר: לכן, אם המחיר בסוף יעלה ב-10 אחוזים ולא נעשה שום תקנון לשווי השימוש, ברור שמה שעשינו זה בעצם העלינו את ההכנסות והעלינו את שווי השימוש הריאלי.

משה גפני: אני סיכמתי עם בועז סופר שהוא ידבר קצר ובמלים פשוטות, אבל הוא לא עומד בסיכום הזה.

בועז סופר: אני מתנצל.

בועז סופר: אני מסיים את שווי השימוש.

משה גפני: לא, אל תסיים אלא תאמר את הדברים כפי שסיכמנו, בעברית פשוטה.

משה גפני: תאמר מה הייתה ההצעה ומה הפשרה.

בועז סופר: גם שגית ביקשה שמבחינה משפטית נציג את הנושא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא מתערב.

משה גפני: מצדי אתה יכול לדבר שלוש שעות, ב-11 אנחנו מסיימים את הישיבה.

בועז סופר: ברשותכם, אני אציין שכל מה שאני אומר עכשיו מופיע בתקנות ועליהן אנחנו מבקשים כמובן שתצביעו.

בועז סופר: להלן ההסכמות.

בועז סופר: ראשית, לגבי ניכוי הוצאות, אני חוזר.

בועז סופר: מוניות, הפחת על מוניות עולה ל-25 אחוזים.

משה גפני: אתה נותן לנו את הסוכרייה לפני שאנחנו מסכמים את הנושא.

בועז סופר: לא, מה שאמרתי כרגע זה מה שהיה בשבוע שעבר.

בועז סופר: אני רק חוזר על הדברים לפרוטוקול.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: תגיד, אבל בקצרה.

בועז סופר: תקנות ניכוי הוצאות.

בועז סופר: מוניות ואוטובוסים ציבוריים זעירים, 90 אחוזים פחת עולה ל-25 אחוזים.

בועז סופר: רכב אשכול 80 אחוזים, הכל בהתאם לסיכום עם חבר הכנסת אמנון כהן.

משה גפני: היחיד שיוצא מרוצה מהישיבה הזאת, זה חבר הכנסת אמנון כהן.

בועז סופר: אני חושב שכולם יצטרפו אליו ויצאו מרוצים.

אמנון כהן: אדוני, ישבנו שעות.

בועז סופר: המהלך הזה ייעשה רטרואקטיבית לאור הסיכום ב-2007 ואנחנו עומדים בסיכום.

משה גפני: זה באמת פתרון מצוין ואנחנו תומכים בו.

בועז סופר: לגבי מורי נהיגה, אני אציין את המספרים, 77.5 אחוזים למורה שיש לו רכב בודד ו-68 אחוזים למורה נהיגה שיש לו שני כלי רכב כאשר אחד מהם הוא אוטומטי כדי באמת לא להעמיס יתר על המידה על המורה לנהיגה.

בועז סופר: הכל בהתאם לסיכום.

בועז סופר: ברשותך, אני אציין את הסיכומים לגבי שווי השימוש.

בועז סופר: לגבי שווי השימוש, עלתה הסוגיה הבאה: נוצר מצב או עלול להיווצר מצב בו במעבר – הכל בסדר וצריך לפזר את הריכוזיות, ושכל אחד יעשה מה שהוא רוצה אבל עדיין עלול להיווצר מצב, לפחות בשנה הראשונה – השוק עוד לא התרגל ולכן עלול להיווצר מצב שיש כאן, נקרא לזה, פגיעה עודפת שלא לה כיוונו.

בועז סופר: לכן מה שהצענו, ואומר את הצעת הפשרה עם היושב ראש, את הסיכום עם היושב ראש.

משה גפני: הצעת הפשרה כי הסיכום הוא רק עם הוועדה.

משה גפני: אני לא בעל הבית.

משה גפני: יש לי בוועדה קול אחד כמו ליתר חברי הכנסת.

בועז סופר: הצעת הפשרה שתואמה עם היושב ראש אומרת את הדבר הבא: רכב שמחירו עד 130 אלף שקלים, שזה פחות או יותר רכב בקבוצה 3, אנחנו רוצים להתנתק מהקבוצות, אנחנו מציינים את המחיר, ובעצם כל ה-1,600 המאובזרות, הלא מאובזרות, כולם בפנים עד 130 אלף שקלים.

בועז סופר: שווי השימוש, במקום ההצעה המקורית שלנו, אני מבקש שתאשרו 2.05 ברכב גדול יותר, קרי, מעל 130 אלף שקלים.

בועז סופר: מה שאנחנו עושים, אנחנו נאלצים להעלות כי זה פשוט עניין פיסקלי.

בועז סופר: מה שאנחנו נעשה זה שאנחנו נתקרב לשיעור ב-2011 שהוא 2.5 אחוזים וב-2010 אנחנו מציעים 2.48 אחוזים.

בועז סופר: כדי לא להפסיד הכנסות שהורדתי, אני חייב להעלות.

בועז סופר: בסיטואציה הזאת ההצעה שלי אומרת שנפרק רק ל-2010.

בועז סופר: אני מציין שוב, רק ל-2010.

בועז סופר: בוא ניקח את המסה והמסה היא כלי רכב משפחתיים, עממיים, שעולים עד 130 אלף שקלים.

בועז סופר: אלה רוב כלי הרכב במדינה.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה הייתה הצעת הפשרה שהצעת ליושב ראש?

בועז סופר: 2.48 ולא 2.5.

משה גפני: אני היושב ראש.

משה גפני: זה מה שהצעת לי?

שי חרמש: רמזו בשמך שזה 2.19.

שי חרמש: לכן עלינו את כל הדרך מהנגב לכאן, כדי לתמוך בזה.

שי חרמש: אנחנו עומדים מאחורי היושב ראש.

בועז סופר: אני מתקן.

בועז סופר: 2.04, הבנתי שהייתה כאן התחייבות של מנהל רשות המסים.

משה גפני: מה?

שי חרמש: לא.

שי חרמש: 2.05.

בועז סופר: 2.04 על רכב עד 130 אלף שקלים.

שי חרמש: מר נסרדישי אמר לי בחוץ 2.05.

שי חרמש: תחליטו.

בועז סופר: אני מתקן עכשיו.

בועז סופר: זאת ההצעה.

בועז סופר: 2.04 על רכב עד 130 אלף שקלים, 2.48 על רכב מעל 130 אלף שקלים.

בועז סופר: זה לא על רכב קיים אלא רק על רכב שנרכש החל מינואר 2010.

בועז סופר: רק רכב חדש.

בועז סופר: לאף אחד מהיושבים כאן, גם מי שיש לו צמוד, זה לא רלוונטי לגביו, רק אם הוא ירכוש רכב, וזה רק לשנה אחת.

בועז סופר: לשנת 2011 זה 2.5 אחוזים.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני פותח את הדיון על שווי שימוש.

משה גפני: נשתדל לעשות אותו ממצה וקצר.

משה גפני: יש לי שלוש שאלות שאני מבקש שתרשום את שאלות חברי הכנסת, אם יהיו להם.

משה גפני: השאלה הראשונה היא מה קורה עם רכב ישן.

משה גפני: זאת אומרת, אני מקבל ממקום העבודה שלי רכב ואני מחזיק אותו הרבה שנים.

משה גפני: השווי שלו מטבע הדברים שווה פחות אחרי חמש שנים.

משה גפני: השאלה השנייה היא אם אני מקבל ממקום העבודה שלי אחזקת רכב אבל אני מקבל קילומטרג' מוגבל.

משה גפני: המעביד אומר לי שאני מקבל לדוגמה אלף קילומטרים ומעבר לזה, שאני אשלם על חשבוני.

משה גפני: השאלה היא מה זה עושה לי לגבי שווי השימוש.

משה גפני: השאלה השלישית היא מה קורה אם אני מקבל רכב ממקום העבודה, נניח רכב קטן או רכב זול, בעיקר רכב קטן ואני רוצה לשדרג את זה, ועל חשבוני אני לוקח רכב יותר גדול.

משה גפני: מה קורה עם שווי השימוש?

משה גפני: אלה שלושת השאלות.

משה גפני: אל תשיב עליהן עכשיו כי כנראה יהיו עוד שאלות.

משה גפני: אם לא יהיו שאלות, תשיב רק על השאלות האלה.

משה גפני: רבותיי, מי רוצה להתייחס לנושא?

אמנון כהן: שאלת את השאלות הנכונות.

נועם קום: בוקר טוב.

נועם קום: אני מדבר בשם ארגוני התחבורה בישראל שמייצגים את 300 אלף הנהגים שמחזיקים ברכב צמוד.

נועם קום: אנחנו רוצים להתייחס לנושא של ההסדר, של הסדר הפשרה שנראה לנו בעייתי ולא פותר את הבעיה אלא בסך הכל הוא יאפשר נחיתה קלה לשווי שימוש ליניארי.

נועם קום: כמו שבועז סופר הדגיש, זה אך ורק לשנת 2010.

נועם קום: בשנת 2011 תתעוררנה כאן שתי בעיות: האחת, תהיה הצמדה למדד, והשנייה, סביר להניח ששווי שימוש יעלה ל-2.5 אחוזים וזאת גזרה מאוד כואבת.

שי חרמש: זה כבר אותו הדבר.

שי חרמש: 2.48 ו-2.5 זה אותו הדבר.

נועם קום: אלה פערים של קרוב ל-40 שקלים ועדיין אנחנו לא יודעים את מחירי המכוניות בשנת 2010 וזה פועל יוצא למחיר מכונית.

נועם קום: לא סביר שמחירי המכוניות בקבוצה הדומיננטית, קבוצה 2, יפחתו.

נועם קום: לכן נראה שהפערים אולי ישביעו קצת רצון בשנת 2010, אבל בשנת 2011 זאת תהיה גזרה מאוד כואבת לעובדים.

דורון אובז'נק: רק ל-10 אחוזים מהעובדים.

נועם קום: לא, לא רק ל-10 אחוזים מהעובדים.

נועם קום: בעקבות הצעת הפשרה, על המודל שלה, אנחנו רוצים להציע לרשות המסים שתשב ותבחן את הנושא, שגם בעתיד, ב-2011 ואילך, תהיה איזושהי חלוקה לפי רמות מחירים.

נועם קום: כלומר, אפשר אפילו ללכת על מודל שיעור האחוז שרשות המסים הציעה, של מ-2.43 ועד 2.6, לבוא ולומר שכל הרכבים שמחירם עד 130 אלף שקלים – וזה משנת 2011 – שלא יעלו לשיעור אחוז של 2.5, אלא יעלו לשיעור אחוז של 2.43 וכל אותם רכבים של מעלה 130 אלף שקלים יהיו לפי חישוב של 2.6.

נועם קום: מבחינת רשות המסים, זה יוריד לה את כל הצורך במנגנון לחישוב האחוז שהוא מאוד מורכב ומסובך.

משה גפני: תחזור שוב.

נועם קום: הפתרון הוא פתרון יצירתי והוגן.

נועם קום: בשיטה הליניארית אנחנו רואים ששכבות הביניים הולכות להיפגע כאן בצורה מאוד משמעותית וכאשר אני מדבר על שכבות הביניים, אלה 250 אלף מחזיקי רכב צמוד במדינת ישראל שלא עושים את זה מרצונם.

בועז סופר: מה עם אלה שאין להם רכב צמוד?

בועז סופר: הם לא רלוונטיים?

נועם קום: אנחנו מדברים על רכב צמוד.

בועז סופר: צודק.

בועז סופר: לא רלוונטי.

נועם קום: אנחנו אומרים שאת אותה חלוקה לטווחי מחירים, גם מ-2011 ואז אני חוסך לך את כל מנגנון חישוב האחוז ואתה קובע שכל מכונית עד 130 אלף שקלים לפי 2.43 וכל מכונית שמעבר לזה, לפי 2.6.

נועם קום: אני חושב שזה פתרון הוגן.

נועם קום: אני יכול לומר לך כבר את הפערים.

נועם קום: מכונית שתעלה 115 אלף שקלים, עובד ישלם 80 שקלים פחות מאשר בתוכנית המקורית.

נועם קום: יש בעיה נוספת והיא נושא ההצמדה למדד.

נועם קום: אני רוצה שחברי הוועדה ידעו שבהסכמים של שנת 2007 על הרפורמה הקיימת, קודם כל אנחנו בעיצומה ואנחנו לא דוחים את הרעיון להכניס כרגע את שווי השימוש, אבל הנושא של הצמדת מדד הוא הנקודה הכי כואבת לציבור עובדים שהשכר שלו לא צמוד למדד.

נועם קום: אנחנו לא רואים כאן קשר.

נועם קום: זה יגרום לבעיות שבעתיד מי שקיבל מכונית, עלויות אחזקת הרכב לא צמודות.

נועם קום: לכן אנחנו לא רואים למה שווי השימוש צריך להיות צמוד למדד.

נועם קום: אנחנו רואים כאן פערים וחוסר שוויון.

נועם קום: ככל שנחזיק יותר מכוניות, העלות שלהן תהיה יותר גבוהה.

נועם קום: דבר נוסף, לסיכום.

נועם קום: אנחנו מצפים בנוסח נאה דורש נאה מקיים, שיטילו גזרות על רכב צמוד שיהיו פתרונות אלטרנטיביים והולמים במדינת ישראל להסעת המונים ואותם אנשים שנאלצים לקחת רכב צמוד לצורכי עבודה, יהיו להם פתרונות בטוחים.

משה גפני: תודה רבה.

נדב הכהן: לשכת רואי חשבון.

נדב הכהן: אני מצטער שאנחנו שופכים מים צוננים.

נדב הכהן: ראשית, יש לנו התנגדות עקרונית לתקנות.

נדב הכהן: כולנו צריכים לדעת שהעיוות הוא בתקנות ולא בפקודה.

נדב הכהן: הפקודה רק אמרה ששר האוצר, באישור ועדת הכספים, יכול להתקין תקנות בדבר שווי השימוש על טובת ההנאה של העובד.

נדב הכהן: זה אומר החוק.

נדב הכהן: העיוותים הם בתקנות.

נדב הכהן: התקנות הקיימות, יש בהן שלושה עיוותים קשים ביותר.

נדב הכהן: העיוות הראשון הוא שאין שום הבחנה בין עובד שצריך להשתמש ברכב לצורכי עבודה לבין עובד שבכלל לא צריך להשתמש ברכב.

נדב הכהן: העיוות השני הוא שאין שום עידוד למי שממעט בנסיעות פרטיות.

נדב הכהן: יש אנשים שמשתמשים ברכב בעיקר לענייני עובדה ולא נוסעים הרבה, יש גם שומרי שבת וכולי, ויש אנשים שנוסעים 30 ו-40 אלף קילומטרים בשנה שזה שימוש פרטי, וכולם משלמים אותו הדבר.

נדב הכהן: זה דבר אבסורדי.

נדב הכהן: הדבר השלישי שכבר נאמר כאן הוא שגם רכב ישן, פגום, שערכו נחות באופן דרמטי, יש אותו שווי שימוש.

נדב הכהן: אני חייב להקריא לכם משפט אחד מפסק דין של השופטת בסקי קרוק שניתן רק לפני שבועיים בעניין עיריית נהרייה.

נדב הכהן: בין היתר בפסק הדין ציטטה רשימה של פרופסור אדרעי שאמר: "תקנות מס הכנסה בנושא רכב צמוד שרירותיות ומעודדות בזבוז.

נדב הכהן: המצב היום אינו מהימן, שעה שעובדים רבים משתמשים ברכב הצמוד רק לצורכי עבודתם כגון כדי להגיע לפגישות או נסיעות עסקיות, אך משלמים סכומי מס גבוהים ואינם רשאים לנכות את ההוצאות לצורכי מס".

נדב הכהן: זה פסק דין טרי.

נדב הכהן: זה באופן עקרוני.

נדב הכהן: אנחנו היינו שמחים אם במקום לאשר את השינוי, שאני אומר עליו כמה מלים, היו דוחים את הכל וחושבים חשיבה חדשה כי התקנות מעוותות והן גורמות לבזבוז, לתסכול, לשרפת דלק ולפקקים.

נדב הכהן: לגופו של עניין.

נדב הכהן: גם לגופו של עניין אנחנו לא חושבים שהשינוי הוא שינוי מבורך ואומר למה.

נדב הכהן: זה לא שקבוצות הרכב זה טוב, אלא זה לא טוב, אבל בקבוצות הרכב יש לפחות ודאות.

נדב הכהן: אנחנו הולכים למצב בו ייווצר מצב בו במשך השנים לעובדים לא יהיה מושג איך מחושב שווי הרכב.

נדב הכהן: רבותיי, זה שווי סינתטי.

נדב הכהן: זה לא מחיר הקנייה המקורי של הרכב אלא זה שווי סינתטי של רכב סינתטי עם תוספות סינתטיות.

נדב הכהן: החברים לא בקיאים בפרטים.

נדב הכהן: לא מדובר במחיר האמיתי של הרכב אלא במחיר סינתטי שהוא משתנה לפי כל מיני ממוצעים ולאחר מכן, לאחר השנה הראשונה, הוא צמוד למדד וצמוד למטבע וכל מיני חישובים שהחשבים לא מסוגלים לעשות.

נדב הכהן: לא כולם, אלה מקומות עבודה עם שלושים אלף מכוניות אלא יש אנשים עם ארבע מכוניות והם לא מסוגלים לעשות את זה.

נדב הכהן: זה יהפוך לזוועה, זה יהיה סיוט וזאת גם תהיה אפליה בין עובדים כי עובד שיש לו רכב מודל 99 ישלם סכום אחד, עובד שיש לו רכב מודל 2010 ישלם סכום אחר וזה על אותו רכב.

נדב הכהן: זאת מבוכה, בלגן, השינוי לא שווה בצער המלך.

נדב הכהן: אני רוצה להעלות עוד שני דברים קצרים ביותר.

נדב הכהן: בעבר הצענו ואנחנו גם מציעים היום שכאשר עובד ומעביד נותנים הצהרה משותפת שעיקר השימוש הוא עסקי, צריך לחייב אותם רק בשליש משווי השימוש.

נדב הכהן: יש דבר כזה במע"מ.

נדב הכהן: אנחנו מציעים כבר היום לעשות את זה ולעתיד, ענישה חמורה ביותר.

שי חרמש: מי יכול לבדוק את זה?

נדב הכהן: אפשר לבדוק.

נדב הכהן: במע"מ הולכים לעשות שינוי שזה בדיחה לעומתו וכל המשק יהיה משועבד.

שי חרמש: איך אתה רוצה לעקוב אחרי הרכב?

שי חרמש: לנסוע אחריו כשהוא נוסע לגליל?

נדב הכהן: אני לא צריך לעקוב.

נדב הכהן: קודם כל, גם את זה אפשר לעשות אבל לא צריך להיות קיצוני.

נדב הכהן: הצהרה משותפת של עובד ומעביד, כל שנה מחדש, הגדרה מה זה שימוש.

נדב הכהן: רבותיי, יש מדריכים שנוסעים עם רכב לשטחים, יש טכנאים, אנשים שנוסעים 80 אחוזים מהקילומטר לצורכי עבודה.

נדב הכהן: לא כולם מנהלים שנוסעים במכוניות נוצצות.

נדב הכהן: תרשו לי לסיים בדבר אחד.

נדב הכהן: שמי נדב הכהן ולכן אני כהן ולא נביא, אבל אילו הייתי נביא, הייתי אומר אל תאשרו את זה כי יצא שכרנו בהפסדנו.

משה גפני: מה זה קשור לנביא?

נדב הכהן: יש מאמר מפורסם על כהן ונביא.

שי חרמש: אני אתן לך לקרוא אותו.

שי חרמש: הוא לא בכתבי הקודש אלא בכתבי החול.

איתן צחור: לשכת עורכי הדין.

איתן צחור: עקרונית אנחנו מודעים להסדרים שהגיעו לה"ב, לשכת העצמאים, עם בועז סופר ואנחנו נוטים לכבד הסדרים מהסוג הזה.

איתן צחור: יחד עם זאת, יש כאן עיוותים מרחיקי לכת, לפחות בכל מה שנוגע למקרה אחד.

איתן צחור: יש מקרה אחד עליו הייתי מבקש לתת את הדעת.

איתן צחור: אותו עובד שמקבל רכב לפני עשר שנים, אנחנו נמצאים בשנת 2020, הרכב הזה מחושב אצלו לפי מחיר של רכב חדש – זה עיוות כי אתה מחייב אותו במס מעבר לכל פרופורציה.

איתן צחור: אנשים כאן פשוט יוותרו על רכבים ואתם הרי לא מעונינים בזה אלא אתם כן מעונינים שיהיה כאן רכב לאדם.

איתן צחור: אתה לוקח ואתה עושה עיוות דין.

איתן צחור: פשוט עיוות דין.

איתן צחור: מה שנקרא מס לא טוב.

איתן צחור: אני רוצה להזהיר את הוועדה – ואני מדבר כאן בשם לשכת עורכי הדין – ולומר שזאת הוראה בלתי חוקית.

איתן צחור: כלומר, אגב, פסק הדין של השופטת בסרי קרוק ביטל חוק.

איתן צחור: אם אתם מודעים לפסק הדין הזה, הוא ביטל חוק.

איתן צחור: זה חוק, זה דין, זה אותו הדבר.

איתן צחור: ישנם דברים בלתי חוקיים בכל הנוסח הזה, בין היתר מה שהזכיר נדב הכהן לגבי השווי ולגבי המכירה של הרכב, ובין היתר לגבי הנושא של הרכב העתיק, כאשר אתה מקבל רכב ישן.

איתן צחור: לכן בנושא הזה, למרות ההצטרפות שלנו להסדרים עם לה"ב וכולי, אני מבקש לומר שבאותם נושאים ספציפיים שהוזכרו כאן, יש מקום לעשות חשיבה נוספת ולבוא אתנו בדברים.

איתן צחור: בועז, אני מוכן להוציא לכם חוות דעת שמשקפת את אותם דברים בלתי חוקיים בעליל שהולכים להתרחש בתקנות האלה ותנו על זה את הדעת כי אתם עושים כאן דבר שהוא פשוט לא הגיוני.

איתן צחור: יש מקרה מסוים, לפחות אחד, שאדם ישלם מס על רכב ישן ללא כל הצדקה חוקית.

רובי גינל: לצורך העניין אני מייצג כאן את הארגונים הכלכליים ואת ההסתדרות.

רובי גינל: אנחנו היינו במהלך של הידברות עם בועז סופר ועם רשות המסים.

רובי גינל: מתווה מתואם, להוציא השינוי האחרון שבו יש הטבה לקבוצה 2 ופגיעה בקבוצה 4, אבל מאחר שזה רק לשנת 2010, אנחנו מוכנים לשינוי הזה בתנאי שבשנת 2011 נחזור למתווה שהוחלט עליו.

רובי גינל: אנחנו מתנגדים לשינוי שהוצע כאן, למעשה שתי דרגות עד 130 אלף ומעל 130 אלף שקלים, מאחר שזה בניגוד לרציונל של כל השינוי הזה בו המחוקק לא מתערב במתווה המסים.

רובי גינל: נאמר כאן על ידי נדב הכהן שיש להחיל תיקון שונה על רכבים של טכנאים שמרבית השימוש שלהם הוא לצורכי עבודה.

רובי גינל: במקרה הזה המגזר העסקי, ברוב המקרים, מגלם את שווי השימוש ואנחנו לא חושבים שזה צריך להיות כך.

רובי גינל: מדובר בטנדרים וכדומה שמשמשים רק כרכבי שירות.

רובי גינל: נעשה איזשהו מהלך של הידברות מול רשות המסים כדי להחריג את הרכבים האלה ואני חושב שכדאי להתייחס לזה.

משה גפני: אתה תומך בתקנות?

רובי גינל: כן.

אינגריד הר אבן: איגוד המוסכים.

אינגריד הר אבן: אני רוצה להזכיר על מה אנחנו מדברים.

אינגריד הר אבן: אנחנו מדברים על הטבת מס שהיא בלתי שוויונית ובלתי סבירה שיצרה את בועת הליסינג הזאת מלכתחילה.

אינגריד הר אבן: בואו לא נדבר על אלו שנהנים ממנה אלא על אלו שלא נהנים ממנה.

אינגריד הר אבן: הצרכן הפרטי, כאשר הוא בא לקנות רכב חדש, מסבסד את הרכבים שנמכרים בזול, הליסינג, והוא כבר מפסיד.

אינגריד הר אבן: אחר כך, אחרי שנתיים או שלוש, הוא קונה רכב משומש בדרגת תחזוקה ירודה ביותר כי כידוע חברות הליסינג רוצות לחסוך ולא רוצות בהכרח לספק רכב איכותי.

אינגריד הר אבן: שווי הרכב המשומש עולה ללא הצדקה.

אינגריד הר אבן: בואו נדבר על התחזוקה הנמוכה של הרכבים האלה, שמתבטאת לעתים בחלפים בלתי בטיחותיים ובלתי הולמים.

משה גפני: זאת אומרת, את אומרת שלא צריך להיות רכב צמוד?

אינגריד הר אבן: קודם כל, לדידנו צריך לבטל את הטבת המס הזאת.

משה גפני: בכלל לבטל את הטבת המס.

אינגריד הר אבן: קודם כל לבטל אותה כי היא בלתי שוויונית, היא בלתי סבירה והיא גורמת עיוותים.

משה גפני: בסדר, את זה אמרת.

משה גפני: אני שואל רק אם הבנתי אותך נכון.

משה גפני: את רוצה שלא יהיה חוק, לא תהיה פקודה ולא יהיו תקנות ולא יהיה רכב צמוד.

אינגריד הר אבן: אנחנו חושבים שצריך לבטל את החוק.

משה גפני: גם אני חושב כך.

אינגריד הר אבן: ההצעה שבועז סופר מציע כרגע, בוא נגדיר אותה כצעד בדרך הנכונה.

אינגריד הר אבן: אנחנו תומכים בו כי זה כרגע הרע במיעוטו, אבל אנחנו רוצים לא לשכוח על מה אנחנו מדברים ומה נקודת המוצא שלנו.

משה גפני: טוב שהזכרת לנו.

אינגריד הר אבן: כל הסיפור הזה מעודד ביקוש מלאכותי לרכב, רמת נסועה גבוהה, זיהום אוויר, אנשים נוסעים סתם כי יש להם רכב צמוד, בזבוז משאבים, אפליית צרכנים.

אינגריד הר אבן: אני שוב מזכירה שיש צרכנים שהם לא בין אלה שנהנים משווי השימוש.

משה גפני: לבטל את הרכבים הצמודים.

משה גפני: שגם השרים יתחילו לרכב על אופניים.

אינגריד הר אבן: לא אמרתי אופניים.

אינגריד הר אבן: אמרתי לשלם מס ריאלי על ההטבה הזאת.

משה גפני: מה שהבנתי עד עכשיו הוא שאת נגד רכב צמוד.

אינגריד הר אבן: אני נגד הטבת מס.

משה גפני: אני מתכוון להטבת מס.

אינגריד הר אבן: שישלמו מס ריאלי.

משה גפני: תני לי להבין אותך.

משה גפני: את נגד ההטבה במס של רכב צמוד ולא צריך לעודד רכב צמוד.

אינגריד הר אבן: נכון.

משה גפני: שלמשל לשרים לא יהיה רכב צמוד אלא ירכבו על אופניים.

אינגריד הר אבן: זה לא מה שאמרתי.

משה גפני: אבל זה אני אומר.

אינגריד הר אבן: אמרתי שמי שיש לו רכב צמוד, שישלם את מלוא המס.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אמרת שאת תומכת בתקנות הללו.

אינגריד הר אבן: נכון.

משה גפני: שזה נושא הדיון עכשיו בגלל שזה הרע במיעוטו.

אינגריד הר אבן: נכון.

משה גפני: את מייצגת את המוסכים.

אינגריד הר אבן: את איגוד המוסכים.

משה גפני: אני מודה לך.

דורון אובז'נק: אני דובר איגוד המוסכים ואני גם דובר פורום ארגוני הרכב בישראל שמייצג את כל ארגוני הרכב בישראל.

דורון אובז'נק: אני לא יודע למה אמרת שאתה מייצג את כל ארגוני הרכב בישראל כי אתה מייצג את משתמשי הליסינג ברכב בישראל.

משה גפני: זה הכל במשרה אחת?

דורון אובז'נק: הכל במשרה אחת, באותה משכורת.

דורון אובז'נק: אדוני היושב-ראש, ברשותך, תוספת קטנה לדבריה של עורכת-הדין הר אבן.

דורון אובז'נק: אני רוצה לצטט את דוד בועז, לשעבר הממונה על אגף התקציבים באוצר, בעבודה שהוא עשה לבחינה כלכלית על המבנה הפיננסי של חברות הליסינג בישראל.

משה גפני: מאיפה אתה מצטט?

משה גפני: קודם ציטטו לנו את דבריה של שופטת ואתה מצטט את דוד בועז.

משה גפני: איפה הוא אמר את הדברים?

דורון אובז'נק: בעבודה שהוא עשה על בחינה כלכלית על המבנה הפיננסי של חברות הליסינג והשפעתן על שוק הרכב בישראל.

דורון אובז'נק: "אפליית צרכנים במחיר רכישה של רכב חדש ומשומש, אפליית מס בין רוכשי רכב עלות פרטית לבין מקבלי רכב צמוד, עיוותים בשוק התעסוקה, הורדה מלאכותית ומסוכנת של עלויות תפעול רכב".

דורון אובז'נק: הבורסות ייפלו כאן בגלל הליסינג.

דורון אובז'נק: "מכשירי מימון בעלי מינוף גבוה שיצרו סיכון רב למשקיעים פיננסיים, הטיית משאבים ציבוריים להטבת המס, עיוות בהקצאת מקורות בהיבט הלאומי לרעת משתמשי רכב בתחבורה ציבורית".

משה גפני: עם כל הכבוד, היא לא הדוברת של איגוד המוסכים, אבל היא כבר אמרה את הדברים וזה לא נושא הדיון.

דורון אובז'נק: זה בדיוק נושא הדיון כי מתווכחים כאן על עשיריות האחוז כאשר אתם מדברים על הטבה לא שוויונית.

משה גפני: אדוני הדובר, אתה מדבר מאוד יפה.

משה גפני: זאת אומרת, אם לא היה לי דובר, הייתי אפילו שוקל לקחת אותך.

משה גפני: עם כל הכבוד, הדיון הוא לא זה.

משה גפני: הוא פשוט לא זה ואין לנו הרבה זמן.

דורון אובז'נק: זה בדיוק הדיון.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אני אסביר לך מה הדיון.

משה גפני: אנחנו לא דנים האם נותנים הטבת מס לרכב צמוד או לא.

משה גפני: אין דיון כזה עכשיו.

משה גפני: נקיים אותו, אני בעד שנקיים אותו ואני אפילו מסכים עם זה.

משה גפני: יש הטבת מס לרכב צמוד והשאלה היא האם אנחנו הולכים במתווה אחד, שניים, שלוש, כזה או אחר, מוניות, שווי שימוש, מיסוי ירוק, כן או לא.

משה גפני: זה הדיון.

דורון אובז'נק: אני מחזק אותך.

דורון אובז'נק: לכן הסחיטה הזו של בועז לא הגיונית על עוד עשיריות האחוז.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו לא נקבל את המילה הזאת.

דורון אובז'נק: בסדר, לא סחיטה.

דורון אובז'נק: הלחץ.

משה גפני: גם את זה אני לא מקבל.

משה גפני: מה שאומר בועז סופר הוא לא טוב.

משה גפני: למה?

דורון אובז'נק: לא אמרתי שהוא לא טוב.

משה גפני: הוא טוב?

דורון אובז'נק: דיברתי על הלחצים.

יצחק וקנין: רק שתדע לך, היחידים שסוחטים כאן, אלה הם החרדים.

דורון אובז'נק: הרי רוב החרדים מקבלים רכב צמוד מהמדינה.

דורון אובז'נק: זה פוגע גם בהם.

משה גפני: אתה בעד התקנות האלה?

דורון אובז'נק: אנחנו תומכים ואנחנו בעד שיאושרו כמו שהוצעו מלכתחילה ולא בכל מיני לחצים להוריד עוד ועוד.

משה גפני: אתה נגד הלחצים.

משה גפני: אלה הלחצים שלי.

דורון אובז'נק: הלחצים לא שלך.

דורון אובז'נק: הלחצים הם של אלה שמקבלים את ההטבה הזאת.

משה גפני: הלחצים שלי.

משה גפני: אני פשוט ראיתי את הטבלאות וחשכו עיניי.

משה גפני: ביקשתי לכן להוריד מ-90 אחוזים ל-83 אחוזים, לשנות את שווי השימוש וכל מיני דברים.

משה גפני: אני עוד לא יודע מה בועז סופר יאמר.

דורון אובז'נק: תנו את ההטבה לכולם.

דורון אובז'נק: שכל אזרח במדינה יוכל לקבל.

משה גפני: על זה הדיון הפילוסופי העקרוני.

דורון אובז'נק: דיון ריאלי.

משה גפני: בוועדה יושבים חברי כנסת מוכשרים ואתה יכול לבקש מאחד מהם שיניח הצעת חוק שלא קשורה לדיון הזה ושיאמר שהמדינה לא נותנת הטבת מס לרכב צמוד מכיוון שזה לא שוויוני.

משה גפני: יש כאן חברי כנסת מוכשרים.

משה גפני: אני לא מגיש את זה כי אני לא מספיק מוכשר.

משה גפני: תודה רבה.

עמי צדיק: הערה בנוסף לדברים שנאמרו כאן.

עמי צדיק: בעשור האחרון הגיל הממוצע במדינת ישראל עלה מ-6.3 ל-7.12 ובין יתר הסיבות זה גם השימוש הרב ביותר ברכב בישראל, מעל ומעבר למה שנהוג בעולם.

משה גפני: לכן הגיל עלה?

עמי צדיק: קונים פחות מכוניות.

ציון פיניאן: גיל המכוניות עלה, אבל תוחלת החיים של האדם ירדה.

משה גפני: בועז סופר, תתייחס.

משה גפני: אל תגיד לא על הכל, תחפש משהו שתוכל לתת תשובה חיובית.

בועז סופר: משהו חיובי.

משה גפני: כן, משהו חיובי.

בועז סופר: הדיון לגבי גובה שווי השימוש נערך ב-2007.

בועז סופר: מבחינתי הוא מוצה.

בועז סופר: רצינו יותר, רצינו פחות, זה לא מעניין.

בועז סופר: היה דיון, הכנסת קבעה מה שהיא קבעה, מבחינתי העניין הסתיים.

אמנון כהן: החרגנו מה שהחרגנו.

בועז סופר: החרגנו מה שהחרגנו, קבענו מה שקבענו, התפשרנו היכן שהתפשרנו, ובזה הסתיים העניין.

בועז סופר: בתוך הדיון ב-2007 - אני לא אסיים כאן ובכל זאת אני אעיר כי נשאלו השאלות – היו כמה סוגיות.

בועז סופר: סוגיה ראשונה הייתה לגבי רכב משומש.

בועז סופר: אנחנו הסברנו אז, ואני מסביר גם היום, שאנחנו בעת קביעת גובה שווי השימוש לוקחים רכב משומש בן שלוש שנים.

בועז סופר: רוצה לומר, אנחנו מניחים הנחה סבירה שאם אדם לא יקבל רכב ממעבידו, הוא ירכוש רכב משומש בן שלוש שנים.

בועז סופר: יכול להיות שההנחה היא נכונה ויכול להיות שהיא לא נכונה אבל את מחיר ההון אנחנו מייחסים לרכב משומש בן שלוש שנים ואת מחיר התחזוקה לרכב משומש בן שלוש שנים.

בועז סופר: רוצה לומר שאם אנחנו מסתכלים על מרבית הרכב הצמוד במדינת ישראל, הוא מסתופף תחת שלוש השנים.

בועז סופר: כלומר, למרבית כלי הרכב הצמודים אנחנו נותנים מענה.

בועז סופר: יש ציי רכב שמחזיקים גם שנה רביעית ושנה חמישית, אבל בממוצע אנחנו די בסדר.

בועז סופר: בדרך כלל כלי רכב ישנים שמשמשים בסקטור העסקי, בדרך כלל נמצאים אצל עצמאים ושם אין בעיה כי 45 אחוזים שהסדרנו ב-2007 תקפים גם היום, גם לגבי רכב חדש וגם לגבי רכב משומש.

בועז סופר: אני מזכיר עוד פעם שכאשר אנחנו מדברים על חישוב לפי 2.5 אחוזים, לקחנו את מה שיש היום בממוצע ובכלל זה שווי השימוש על רכב משומש, שלוש שנים וכולי, ועשינו המרה אחד לאחד, לא יותר ולא פחות.

בועז סופר: לכן בסוגיה הזאת אנחנו סבורים שזה נותן מענה מהימן וסביר.

איתן צחור: איפה זה בא לידי ביטוי?

משה גפני: לא.

משה גפני: עורך דין צחור, אני מבקש לאפשר לבועז סופר לומר את הדברים.

בועז סופר: אני הגשתי לוועדה ב-2007 ואני מוכן להגיש שוב את התחשיב.

בועז סופר: לעניין ההגבלה.

בועז סופר: אתם חייבים להבין שאנחנו כאן מנהלים 317 אלף כלי רכב צמודים.

בועז סופר: מי שמנהל את כל ה-317 אלף, אלה כל מעסיק ומעסיק אבל בסוף אנחנו כמערכת מסתכלים על 317 אלף כלי רכב צמודים נכון להיום.

בועז סופר: אין שום דרך לעקוב אחרי הקילומטרג' של כל רכב ורכב, להיכנס לנבכי ההסדרים אם יש לו הגבלה לגבי דלק כזה או דלק אחר.

בועז סופר: יש חברות גדולות במשק שרק בתוך אותן חברות יש שלושה הסדרים וכל אחד ייקח מה שהוא רוצה.

בועז סופר: אם אדם לא נוסע "מספיק" ברכב צמוד, יש לי רעיון מצוין: שלא ייקח רכב צמוד.

בועז סופר: אנחנו לא מתערבים.

בועז סופר: אנחנו אומרים שלאור חוסר היכולת שלנו, אנחנו מודים – וגם בעולם ניסו לעשות את זה ונכשלו – שלעשות איכשהו לעשות חישובים לפי קילומטרג', זה פשוט לא עובד.

בועז סופר: אין לנו שום יכולת לעשות את זה.

בועז סופר: יתרה מזאת, ואנחנו אמרנו את זה ב-2007 ואני אומר את זה גם היום, תסתכלו מה עלול להיווצר.

בועז סופר: אני אענה גם לסוגיית רכב השירות ואומר שאנחנו במהלך של התדיינות ואני אומר מה אנחנו עושים.

בועז סופר: אם ניקח טכנאים, הם נוסעים הרבה, עכשיו נתחיל לעקוב אחרי הקילומטרג' שלהם ואז עלול להיווצר מצב שאדם שגר רחוק או אדם שנוסע הרבה לצורכי עבודתו, ימוסה יותר בהשוואה למי שנוסע פחות.

בועז סופר: למה?

בועז סופר: כי אין לנו את היכולת בדיוק לרדת לכל קילומטר וקילומטר.

בועז סופר: לכן התוצאה תהיה אנרכיה גמורה.

בועז סופר: אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה.

בועז סופר: אנחנו בעצם אומרים שזה הסכום הנורמטיבי.

בועז סופר: זה מסתדר היטב עם אותו חישוב של רכב משומש.

בועז סופר: אנחנו לא חושבים שכל אחד שלא יקבל רכב מהמעביד שלו יקנה רכב משומש אבל אנחנו אומרים שזה הכי טוב שאפשר, זה הכי פחות גרוע שאפשר, הכי פחות גרוע שאנחנו יכולים לעשות.

בועז סופר: עושים חישוב נורמטיבי.

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: תמשיך.

בועז סופר: לגבי המדד.

משה גפני: ענית על רכב ישן.

בועז סופר: עניתי גם על הגבלה.

בועז סופר: לגבי רכב קטן משודרג.

בועז סופר: היום אנחנו לא משנים שום דבר.

בועז סופר: אדם שמגיע לו ממעבידו - לצורך העניין כחלק מתנאי השכר שלו - רכב במחיר של 100 אלף שקלים או 120 אלף שקלים, זה לא משנה, ובוחר לשדרג את הרכב.

בועז סופר: הוא משדרג את הרכב ומשלם תוספת.

משה גפני: יש לו סיבות לכך.

בועז סופר: נכון.

בועז סופר: אני הדוגמה.

בועז סופר: לי מגיע מהמעביד שלי רכב מקבוצה 2 או מה שזה לא יהיה, ורצה הגורל ועוד כמה גורמים ויש לי ארבעה ילדים, ולכן אני נאלץ לשדרג את הרכב.

בועז סופר: אני כמובן אשלם על זה תוספת ואני גם אשלם על זה עוד סכום בנטו.

בועז סופר: גם היום אני והרבה שכמותי משלמים את התוספת.

בועז סופר: אין שום שינוי ביחס למצב ב-2010 ואילך.

בועז סופר: צריך לזכור שהמעביד שלי או כל מעביד אחר כאשר הוא מעמיד לרשות העובד רכב יותר גדול, מלוא ההוצאות מותרות לו.

בועז סופר: לא 99 אחוזים.

בועז סופר: נניח שאני עובד בסקטור הפרטי, למעביד עכשיו יש הוצאות של 30 אלף שקלים על רכב בשנה, ועכשיו אני מבקש רכב יותר גדול.

משה גפני: על חשבונך.

בועז סופר: אני אסביר מה זה על חשבוני.

בועז סופר: העלות עכשיו היא 40 אלף שקלים במקום 30 אלף שקלים.

בועז סופר: למעביד שנותן לי את הרכב, כל ההוצאות מותרות.

בועז סופר: הכל מותר עד השקל האחרון.

בועז סופר: ההסדר ביני לבין המעביד, יכול להיות שאני לא משלם על התוספת, יכול להיות שאני כן משלם על התוספת, יכול להיות שאני משלם 300 שקלים מהנטו כפי שאני עושה במקרה שלי, יכול להיות שיש כאלה שמורידים להם מהברוטו, יש מיני הסדרים, אבל יש כאלה שאומרים שחלק מתנאי השכר, אנחנו נותנים לך.

בועז סופר: זה לא משתנה בכלל.

אמנון כהן: כלפי המעביד לא משתנה.

בועז סופר: לא, גם כלפי העובד.

אמנון כהן: למה?

אמנון כהן: הוא משלם.

אמנון כהן: הוא משתתף.

בועז סופר: העובד משתתף משכרו ברוטו או משכרו נטו, כמו שאצלי קורה.

בועז סופר: אני משלם מהנטו.

אמנון כהן: נכון.

בועז סופר: אמרו לי שאם אני לא רוצה רכב צמוד, שלא אקח.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתה חוזר על המשפט הזה כל הזמן.

משה גפני: אתה חייב רכב צמוד בשביל העבודה?

בועז סופר: אני לא חייב כלום.

בועז סופר: לא.

בועז סופר: אני יכול לקנות רכב משלי.

אמנון כהן: הוא יוצא מנקודת הנחה שאתה חייב.

משה גפני: אני זכאי לרכב קטן ואני חייב לצורך העבודה רכב צמוד.

משה גפני: המעביד אומר לי שאני חייב רכב צמוד והוא עוזר לי.

משה גפני: אני אומר שמגיע לי רכב קטן, אבל אני רוצה רכב גדול יותר.

שי חרמש: הוא יכול לתת לך אחזקת רכב.

משה גפני: אני חייב רכב צמוד.

משה גפני: מה זה משנה למה?

משה גפני: תיאורטית.

משה גפני: אני רוצה על חשבוני רכב יותר גדול.

בועז סופר: מה זה על חשבונך?

משה גפני: אני משלם את ההפרש.

בועז סופר: מהברוטו.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני משלם את ההפרש.

בועז סופר: מהברוטו.

בועז סופר: זה הבדל דרמטי.

בועז סופר: אני אפילו משלם מהנטו אבל לא משנה.

בועז סופר: מורידים לך משכרך, אני אומר שאין לי שום בעיה.

משה גפני: למה על שווי השימוש אני צריך לשלם?

בועז סופר: כי זאת הטבה.

בועז סופר: אתה עכשיו מקבל רכב שעולה 150 אלף שקלים במקום 100 אלף שקלים.

משה גפני: אבל אני שילמתי את ה-50 אלף שקלים.

אמנון כהן: לא, אתה לא משלם 50 אלף שקלים.

משה גפני: אני כן משלם.

בועז סופר: אתה משלם את התוספת.

שי חרמש: רק את הדלתא.

משה גפני: את ה-50 אלף שקלים אני משלם.

בועז סופר: לא.

בועז סופר: 30 הרי זה חלק מתנאי העסקה.

משה גפני: חבל שלא למדתי באוניברסיטה.

משה גפני: תשמע, אני מקבל רכב שהוא שווה 100 אלף שקלים.

משה גפני: אני אמרתי למעביד שהוא משתתף ב-100 אלף שקלים ואני מוסיף 50 אלף שקלים מכיסי ולוקח רכב יותר גדול.

משה גפני: עד כאן בסדר?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: אני אסביר.

בועז סופר: המעביד, סביר להניח, אומר שהוא מאפשר לך את זה, אבל הוא משלחם הכל כי אחרת זה לא רכב צמוד.

אמנון כהן: המעביד משלם לך את הכל.

בועז סופר: כל ה-150 אלף שקלים, המעביד משלם.

אמנון כהן: נכון.

אמנון כהן: כך צריך להיות.

אמנון כהן: אז בהשתתפות אתה נותן יותר כסף.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: טוב שלא למדתי באוניברסיטה.

בועז סופר: אני עובר למדד.

בועז סופר: שווי השימוש צמוד, נקודות הזיכוי צמודות.

משה גפני: אני מקבל מהמעביד קילומטרג' מוגבל.

בועז סופר: עניתי על זה אבל אני אענה שוב.

בועז סופר: אין לנו שום יכולת להיכנס למגבלות האלה.

בועז סופר: מה שבעצם אנחנו אומרים זה שיש כאן פן נורמטיבי – רוצה, תיקח, לא רוצה, אל תיקח.

בועז סופר: אני מתנצל שאני חוזר על זה.

בועז סופר: במקרה הזה אנחנו רואים שעובדים בוחרים בהסדרים שונים ומי שבעצם ההסדר לא מתאים לו בגלל מגבלות על הנהג הנוסף או על ילדים, לא לוקח רכב.

משה גפני: זאת אומרת, התשובה לשאלה הראשונה היא לא.

משה גפני: התשובה לשאלה השנייה היא לא.

בועז סופר: לגבי המדד.

משה גפני: זוהי טענה נכונה.

בועז סופר: נכון.

בועז סופר: שווי שימוש צמוד למדד, יש שני רכיבים קטנים נוספים שצמודים למדד שקוראים להן נקודות זיכוי ומדרגות המס.

בועז סופר: כאשר עובד, שכרו הנומינלי נשאר זהה משנה לשנה, אבל יש גידול במדד, נקודות הזיכוי מתעדכנות, מדרגות המס מתעדכנות, וגם אם שכרו לא עלה בשקל, הוא משלם פחות מס.

משה גפני: למה הוספת את נקודת הזיכוי?

בועז סופר: כדי לומר שהכל צמוד.

בועז סופר: נקודת זיכוי באשר היא.

משה גפני: המשכורת שלו צמודה או לא צמודה?

בועז סופר: אני עונה שוב.

בועז סופר: אין לי מושג.

משה גפני: המשכורת שלי.

בועז סופר: לא צמודה.

בועז סופר: ראשית, היא צמודה.

שי חרמש: אתה הקפאת אותה.

שי חרמש: היא הייתה צמודה.

בועז סופר: המשכורת לא צמודה.

משה גפני: אני עובד בתדיראן בעפולה.

משה גפני: המשכורת שלי צמודה או לא צמודה?

שי חרמש: זה תלוי בהסכם שלך.

בועז סופר: נניח לא.

משה גפני: עובדי המדינה.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: המשכורת צמודה או לא צמודה?

בועז סופר: נניח שזה לא צמוד.

משה גפני: מה זה נניח?

קריאה: היא לא צמודה.

בועז סופר: אני לא יכול לענות.

משה גפני: נקודת זיכוי, המשמעות שלה היא מאוד שולית.

בועז סופר: מדרגות מס זה שולי?

בועז סופר: אלה הסדרים של מיליארדים.

משה גפני: כמה יוצא לי שאני עובד בתדיראן עפולה?

משה גפני: נקודת הזיכוי ומדרגת המס.

משה גפני: כמה זה יוצא לי?

בועז סופר: נניח ששכרך לא השתנה.

משה גפני: אני מקבל משכורת של 2,200 שקלים לחודש.

מיכל דויטש הנר: אז אין לך רכב צמוד.

בועז סופר: אין לך רכב צמוד ואין לך גם זכות.

משה גפני: אבל השכר שלי צמוד?

מיכל דויטש הנר: אבל אין לך רכב צמוד.

בועז סופר: אתה תשלם פחות מס.

משה גפני: למה מצמידים את זה למדד?

משה גפני: תצמידו את זה חלקית.

משה גפני: קחו את החשבון באחוזים, כמה בשכר.

בועז סופר: אנחנו מוכנים להצמיד את שווי השימוש לשכר הממוצע.

בועז סופר: אני מבקש להתנגד להצעה שלי כי היא תזיק לעובדים.

בועז סופר: אם השכר הממוצע לא עולה, אין בעיה, זה לא יעלה.

משה גפני: עכשיו הבנתי.

משה גפני: אתה טענת טענה נכונה שהתקבלה על דעתי.

משה גפני: המשכורת לא צמודה למדד ולכן עלתה השאלה למה אתה מצמיד את שווי השימוש למדד.

משה גפני: אומר בועז סופר שהוא מקבל את עמדתי, מצמידים את זה לשכר הממוצע במשק.

משה גפני: אתה בעד?

נועם קום: לא.

נועם קום: יש לי הצעה אחרת.

נועם קום: אני אומר שיהיה הוגן להצמיד את זה לדלתא.

משה גפני: בוויכוח הזה הוא ניצח.

משה גפני: הטענה הייתה ממש נכונה.

משה גפני: אן הוא אומר שהוא מסכים להצמיד את זה לשכר הממוצע במשק, הוא נתן לך תשובה.

נועם קום: בוא נגיד שזאת תשובה שצריך לבחון אותה על ידי אנשי מקצוע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תבחן.

משה גפני: תכף נדבר על מנגנון הידברות.

נועם קום: שוב, המשמעות של המדד היא מעל 50 שקלים בשנה.

בועז סופר: אני רוצה לציין שני דברים נוספים שעלו כאן.

בועז סופר: קודם כל, הסוגיה של פסק הדין שמדבר על הוצאות עודפות במלכ"רים וזה בכלל קשור למעסיק רגיל, אבל אני רוצה לומר משהו לגבי רכבי השירות.

בועז סופר: אנחנו בהתדיינות מאוד ממושכת וקשה כי זאת סוגיה בעייתית ואין לנו פתרון.

בועז סופר: אנחנו יושבים עם הארגונים הכלכליים ואנחנו מנסים לגבש פתרון.

בועז סופר: אני לא מבטיח שום דבר.

בועז סופר: אני חושב שרובי יאשר את הדברים שאני אומר.

בועז סופר: אנחנו ממש בהידברות כל הזמן ומחפשים פתרונות.

בועז סופר: כאשר נמצא אותם, נבוא אתם.

בועז סופר: הדבר האחרון שאני רוצה להדגיש.

בועז סופר: אותם 2.5 אחוזים, אותו שווי שימוש נוכחי, הגם שאנחנו מתייחסים בחישובים לרכב משומש, אנחנו מכפילים את זה במחירו של הרכב כחדש, מחיר המחירון, כי אין דרך אחרת.

בועז סופר: הדבר היחידי השקוף והנקי ביותר הוא מחיר המחירון לצרכן, בין בשיטה הקודמת ובין בשיטה הנוכחית.

בועז סופר: אני מציין את זה לצורכי הפרוטוקול.

בועז סופר: עד כאן.

משה גפני: בוא נעבור עכשיו למיסוי הירוק.

קריאה: לא התייחסת לרכב ישן.

בועז סופר: הערה אחרונה.

בועז סופר: אין שום שינוי – אני מתנצל אם אני חוזר על עצמי – במתווה הקיים כולל כל ההצמדות, כולל כל מה שנקבע ב-2007.

בועז סופר: אנחנו לא משנים לא למעלה ולא למטה.

בועז סופר: זה בכלל לא על השולחן.

בועז סופר: אני רק מדגיש ומבהיר את זה שמה שנעשה ב-2007, כולל המדרגות, כולל סכומים, כולל הפשרות, כולל ההצמדות, בפנים ולא נוגעים לא למעלה ולא למטה.

משה גפני: המיסוי הירוק.

אמנון כהן: אנחנו לא מצביעים על כל נושא?

משה גפני: אנחנו נצביע.

אמנון כהן: סיימנו נושא, בוא נצביע עליו.

משה גפני: לא.

משה גפני: קודם ניתן להם להסביר.

משה גפני: אתה רוצה שלא נצביע על הפחת?

בועז סופר: הפחת בסוף.

משה גפני: זהו.

משה גפני: הם לא מסכימים.

משה גפני: רציתי להצביע על הפחת.

אמנון כהן: על מה אתה מדבר עכשיו?

משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27) (תיקון), התש"ע-2009.

בועז סופר: הוועדה ביקשה שני דברים, ואני מתמצת, כאשר הראשון הוא לגבי מס הקנייה, וברשותכם, אני אענה קודם על הדבר היותר קל, לגבי מס הקנייה ושנבחן הצעה אלטרנטיבית.

בועז סופר: הדבר השני היה לגבי הנוסחה, אותו מדד ירוק.

בועז סופר: יש לי כאן מכתב, לאחר שישבתי עם מנכ"ל צ'מפיון, שהיה אחד המתנגדים.

בועז סופר: אני התחייבתי ואני מתחייב לוועדה כמובן לבחון במתואם עם העמיתים שלי במשרד להגנת הסביבה ובמשרד התחבורה את הסוגיה עוד שנה.

בועז סופר: אנחנו תמיד רוצים לראות שלא טעינו ולא שגינו, ולכן אנחנו נבחן את זה.

משה גפני: לא הבנתי.

בועז סופר: אני אומר לגבי הנוסחה של המדד הירוק.

בועז סופר: עלו טענות האם הנוסחה שלנו היא נכונה או לא נכונה.

בועז סופר: אנחנו סבורים שהיא נכונה ועדיין, אחרי שנה בה נלמד את הנושא, יכול להיות שנגיע למסקנות אחרות.

בועז סופר: לכן אנחנו אומרים שאנחנו מתחייבים לבחון את הסוגיה ולומר שאם זה טוב, אנחנו ממשיכים, ואם זה לא טוב, אנחנו נחזור לוועדה כמובן.

בועז סופר: זאת ההתחייבות שלי כאן.

בועז סופר: התחייבתי אתמול בפני מנכ"ל צ'מפיון והוא הודיע על הסרת התנגדותו לסוגיה הזאת.

בועז סופר: אני לא יכול לרצות את כולם.

מגלי והבה: למה לא לדחות בשלושה חודשים?

בועז סופר: אי אפשר לדחות לשלושה חודשים.

בועז סופר: מדובר במהלך כבד.

בועז סופר: אנחנו סבורים שסוגיית ה-CO2 קיבלה מענה הולם.

בועז סופר: אדוני לא היה בישיבה הקודמת, אבל אם תרצה, משרד הגנת הסביבה יגיר את הנושא.

מגלי והבה: כן, אבל אני מסתכל על העולם והעולם מסביבי קובע.

בועז סופר: העולם קובע ולכן המדד הירוק, ה-CO2 בתוך המדד הירוק, הממוצע שלו הוא 90 אחוזים בלי לוותר על דברים אחרים, ואם אתה רוצה, ישנם כאן המומחים כי אני לא המומחה.

מגלי והבה: על חשבון מה שעושים המומחים של איכות הסביבה.

בועז סופר: אבל 90 אחוזים ה-CO2 מתוך המדד הירוק.

בועז סופר: רוצה לומר שגם אם ועדת קופנהגן שמדברת על ה-CO2 העולמי תסתכל על ישראל, זה הולך כך: ישראל אחראית לחצי אחוז מה-CO2 העולמי.

בועז סופר: מתוך חצי אחוז, 0.1 זה כלי רכב, מתוך 0.1 – 0.05 זה רכב נוסעים, לא רכב כבד, משאיות ואוטובוסים.

בועז סופר: כלומר, גם אם לצורך העניין מישהו חושב שאנחנו אולי טעינו, מדובר באלפית.

בועז סופר: אנחנו סבורים שזה מידתי, ישבנו על זה שלוש שנים, ואנחנו חושבים שהנוסחה הולמת, היא מידתית, היא ראויה.

משה גפני: אנחנו שלחנו אותך בפעם הקודמת לעשות שינוי.

משה גפני: מה החלטת?

משה גפני: מה אתה מציע לנו?

בועז סופר: מה שאני מחזיק בידי זה צו שחתום בידי שר האוצר שאמנם הוא לא פורסם רשמית.

משה גפני: אל תאמר את זה בדרך אגב.

משה גפני: זה לא פורסם.

בועז סופר: לא, אני לא אומר את זה בדרך אגב.

משה גפני: אל תאמר את זה בדרך אגב.

משה גפני: לא הסכמתי.

משה גפני: תבוא לכאן עם הצעה והחברים יביעו את דעתם.

משה גפני: ההצעה לפרסם את זה קודם ולהביא את זה לכאן, בסופו של דבר לא הסכמתי.

משה גפני: אני אומר משהו לא נכון?

בועז סופר: אני מחזיק בידי צו שחתום על ידי שר האוצר.

משה גפני: על זה אתה מבקש את האישור שלנו.

בועז סופר: על זה אני מבקש את האישור של הוועדה.

בועז סופר: האישור של הוועדה כרגע יהיה אישור טנטטיבי כי הוא לא פורסם אבל זה לא משנה.

ציון פיניאן: זה נכון להיום או זה המתוקן?

בועז סופר: זה המתוקן.

בועז סופר: ברשותך, אני אקריא אותו.

משה גפני: הוא לא פורסם.

משה גפני: הוא יכול לפרסם את זה והוא הרי לא צריך את הוועדה.

משה גפני: אמרתי שאם אתה מפרסם את זה בלי הוועדה, אז לא צריך את הוועדה בכלל.

בועז סופר: אמרתי.

בועז סופר: אני אקריא את הצו ואני אסביר את הפן הטכני או היועצת המשפטית תסביר.

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: לא חשוב.

בועז סופר: אנחנו מביאים כמובן לפני הפרסום כדי לא להביא מעשה מוגמר.

בועז סופר: אנחנו מביאים צו שהוא חתום על ידי שר האוצר.

בועז סופר: הנה ההעתק.

בועז סופר: הוא מופקד כרגע ברשומות ומחכה לאישורה של הוועדה.

בועז סופר: הצו אומר את הדבר הבא: מס הקנייה החל מהלילה – מהיום ב-12 בלילה – יופחת ל-83 אחוזים.

משה גפני: לא 90 אחוזים כפי שהצעת.

בועז סופר: לא 90 אחוזים כפי שהצענו במקור.

בועז סופר: במקביל אנחנו מבטלים את ההטבה שיש למערכת בקרת יציבות והסיבה לכך היא פשוטה.

יצחק וקנין: זה מזכיר לי את המערכון של הגשש החיוור, תיקח מהכיס הזה ותשים בכיס השני.

בועז סופר: מערכת בקרת יציבות.

בועז סופר: קל מאוד להפוך את זה למגוחך, אבל אם תקשיבו, אני אשמח.

בועז סופר: מערכת בקרת יציבות בתיאום בין המשרדים, וכמובן זאת החלטה של שר התחבורה שכבר נלקחה, החל מינואר 2010 מערכת בקרת יציבות היא חובה.

בועז סופר: המשמעות שמיותר לתת הטבת מס.

בועז סופר: אנחנו לא רוצים את הכסף, לא רוצים להעלות מסים, לא רוצים שום דבר.

בועז סופר: אנחנו מבקשים לבטל את ההטבה ולהוריד ל-83 אחוזים.

בועז סופר: המשמעות של ההסדר הזה הוא ששיעור המס האפקטיבי יורד.

בועז סופר: כלומר, ההסדר הזה לא מאוזן פיסקלית אלא הוא עולה כ-110 מיליון שקלים.

משה גפני: הוא עולה לרשויות המדינה.

בועז סופר: הוא עולה לרשות המסים 110 מיליון שקלים.

בועז סופר: ההשפעה שלו היא בעיקר בשני סקטורים, ואני לא מתבייש לומר את זה ואני אומר את זה ולא אתם.

בועז סופר: אחד, בכלי רכב יותר גדולים באשר הם ובכלל זה, מה לעשות, כלי רכב שהם שישה ושבעה מושבים.

משה גפני: ההגיון שעומד מאחורי העניין הזה, מכיוון שאנחנו מדברים על מיסוי ירוק, ובמיסוי ירוק, כאשר נוסעים יותר נוסעים ברכב אחד, במקום לנסוע בשני רכבים, הזיהום הוא יותר נמוך.

בועז סופר: זה בהחלט דחף אותנו למחשבה, נקרא לזה, שונה.

בועז סופר: אנחנו כמובן לא יכולים לעשות את ההפרדה, אבל ההשפעה היא מאוד משמעותית ביחס לכלי רכב אחרים.

בועז סופר: בחנו את הסוגיה מול היבואנים, בחנו את הסוגיה מול הנתונים שיש לנו, כמובן אני הייתי מנוע מלחשוף כל מיני נתונים אבל יש הבנה ברורה מצד היבואנים שכאשר מורידים מס וכאשר רוצים להסתכל על אוכלוסייה ממוקדת – ותכף אני אדבר על אוכלוסייה שונה, כי זה לא רק רכב למשפחות ברוכות ילדים – חזקה, אני לא רוצה לומר כל המס אבל אני רוצה לומר רוב המס, אני מקווה שאפילו כל המס, יופחת ויעבור לצרכן, ואני רוצה לומר עד השקל האחרון ואכן אני מקווה שכך יהיה.

בועז סופר: זה יכול להגיע לאלפי שקלים, תלוי ברכב, אם זה 160 אלף או 180 אלף או 200 אלף שקלים.

בועז סופר: זה יכול להגיע לאלפי שקלים.

בועז סופר: הסיוע כאן הוא כמובן מבורך.

בועז סופר: יש השפעה נוספת שגם היא ברוכה בעיניי והיא על כלי רכב מסחריים.

בועז סופר: זה לא משנה אם זה שירות ולא משנה אם זה טנדר .

בועז סופר: למה על כלי רכב מסחריים?

בועז סופר: כלי רכב מסחריים היום, הגם שהם מחויבים החל מינואר 2010 בבקרת יציבות, יש הוראת שעה שאם היצרן לא יכול לספק ב-2010, הוא יכול לדחות את זה לינואר 2011.

בועז סופר: דבר נוסף הוא שאם כבר יש מלאי קיים של כלי רכב שנמצאים בשטחי מדינת ישראל, התקנה לא חלה לגביהם.

בועז סופר: לכן אנחנו מעריכים שבחצי השנה הקרובה בוודאי כלי הרכב המסחריים, אלה שאין, לא יצוידו כמובן, אבל גם אלה שיש להם, בטח ובטח בחצי השנה הקרובה, אם לא בשנה הקרובה, מדובר בעצם רק בהפחתה ואין שום רלוונטיות לביטול הטבה כאשר אין את המערכת הזאת.

בועז סופר: לכן שם ההשפעה תהיה אפילו גדולה עוד יותר ומבחינתנו גם זה בסדר גמור כי אנחנו לא מכחדים את מה שהרב אמר לגבי משפחות ברוכות ילדים ואנחנו גם לא מכחדים את זה שרכב מסחרי, גם אם הוא מאוד מזהם את הסביבה, בסוף הוא משמש לעבודה.

בועז סופר: אנחנו סבורים שזה פתרון ראוי ומידתי.

בועז סופר: הוא ייכנס לתוקפו החל מהלילה כדי למנוע אי ודאות וכדי להסיר כל עיכובים במלאים וכן הלאה וכן הלאה.

בועז סופר: החל מהלילה, 83 אחוזים.

שי חרמש: במקום 90 אחוזים היום.

בועז סופר: כן.

בועז סופר: 90 אחוזים היום.

בועז סופר: בניגוד לצו המקורי שלנו אנחנו מפחיתים מ-90 ל-83 אחוזים.

בועז סופר: הצו כמובן חתום וכמובן הוא מיד ייכנס לתוקף ברגע שהוועדה תאשר אותו, אבל אני מבקש, ברשותך אני מבקש, להצביע על הכל כמכלול, להצביע כמובן על הצו הקיים והצו הזה נכנס לתוקפו באופן מיידי כפי שהצהרתי.

בועז סופר: הנה החתימה של שר האוצר.

בועז סופר: אני מבקש להצביע ברמה העקרונית, ויש לזה משמעות.

בועז סופר: כאשר זה יתפרסם מחר, טכנית זה יחזור לוועדה בשבוע הבא כי אין דרך להצביע בלי שזה יתפרסם לפני כן.

בועז סופר: בהנחיית היושב ראש, ואני חושב שזה בסדר גמור, הבאנו לא מעשה מוגמר.

בועז סופר: כלומר, הבאנו צו שלא נכנס לתוקפו אם הוועדה לא נותנת לו אישור.

בועז סופר: אני יכול לפרסם אותו, אבל כמובן אנחנו עושים את הדברים בשיתוף פעולה עם ועדת הכספים ואנחנו מבקשים לאשר אותו.

משה גפני: שאלה ליועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: אני שואל האם אנחנו יכולים להצביע גם על הצו הקיים שהבאתם אותו וגם על הצו שאתה עומד לפרסם כאשר הוא מותלה בכך שאתה תעמוד בדיבורך ותפרסם אותו כך שאם הוועדה תאשר למליאה יובאו בסופו של דבר – כדי לחסוך את הישיבה של יום שני וכדי למנוע את כל ההליך הזה - שני הצווים, גם הצו הזה של ה-83 אחוזים.

משה גפני: אני שואל את היועצת המשפטית של הוועדה.

ציון פיניאן: אתה לא יכול לבדוק את זה בעוד שלושה חודשים, אחרי קופנהגן?

בועז סופר: יכול להיות שנספיק לפרסם את הצו היום, אז תוכל להצביע בעוד שעתיים.

משה גפני: אבל בעוד שעתיים יש מליאה.

שגית אפיק: צו תעריף המכס צריך להיות מפורסם ברשומות לפני שהוא מגיע לוועדת הכספים וחוק מסי מכס ובלו קובע שבמשך שישים ימים עד להגעתו לוועדת הכספים הוא בתוקף, כלומר, מהרגע שבועז יפרסם את התיקון.

שגית אפיק: מה שבועז מבקש מכם למעשה זה לאשר את הצו שמונח בפניכם, בו קבוע מס קנייה של 90 אחוזים.

שגית אפיק: בועז אומר שהוא יפרסם תיקון לצו הזה אחרי שתאשרו אותו, תיקון שמפחית מה-90 אחוזים ל-83 אחוזים לפי ההסכם עם הוועדה.

שגית אפיק: כל עוד בועז לא מפרסם את זה ברשומות, למעשה זה לא מונח בפני ועדת הכספים לאישור.

משה גפני: אי אפשר להצביע על השניים.

שגית אפיק: אפשר להצביע על אישור עקרוני ולומר שוועדת הכספים מאשרת את הדברים.

בועז סופר: ומאפשרת לנו לפרסם.

שגית אפיק: ומאפשרת לפרסם.

משה גפני: אז נצטרך לדון עוד פעם?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: צריך להזכיר שממילא זה צריך לעבור את אישור המליאה.

שגית אפיק: זה צריך להיות מונח במשך שבעה ימים.

משה גפני: בידיי לא להביא את זה למליאה?

שגית אפיק: בדיוק.

משה גפני: אם הכוח אצלי, אני רגוע.

שגית אפיק: יש שתי אופציות.

שגית אפיק: אופציה אחרת היא לא להצביע על הצו הנוכחי של 90 אחוזים.

משה גפני: אם צריך את האישור שלי להביא למליאה, זה בסדר.

משה גפני: אנחנו נצביע עקרונית גם על הצו השני.

שגית אפיק: והוא יפרסם אותו.

משה גפני: כן.

משה גפני: הוא יפרסם אותו.

שגית אפיק: וביום שני תהיה הצבעה.

משה גפני: כן.

משה גפני: ביום שני נביא את הכל.

משה גפני: אחרי שהצבענו עקרונית, נצטרך להצביע שוב?

בועז סופר: זאת הצבעה טכנית.

שגית אפיק: למעשה אין משמעות להצבעה היום.

שגית אפיק: זאת הצבעה שרק אומרת שזאת החלטת הוועדה.

ציון פיניאן: האם ההצבעה היא האם לאפשר לבועז לפרסם?

משה גפני: לא, לפרסם הוא יכול גם בלעדינו.

בועז סופר: אני לא אפרסם בלי אישור הוועדה.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: זה הסיכום.

בועז סופר: הגם שפורמלית אני יכול לפרסם.

בועז סופר: מונחת בפניי שאלה.

אמנון כהן: כן, לא ענית עליה.

בועז סופר: אני מתנצל.

בועז סופר: אני לא יודע מה לענות.

מיכל דויטש הנר: מה הייתה השאלה?

אמנון כהן: התייחסות לכתבה.

בועז סופר: סוגייה שעלתה.

בועז סופר: אם אתם רוצים שמשרד להגנת הסביבה יענה, הוא יענה, אבל זה ממש לא קשור.

בועז סופר: השאלה הייתה האם כלי רכב היברידיים הם ראויים לסביבה.

בועז סופר: אני לא יודע לענות על זה.

בועז סופר: אני לא מומחה לזה.

בועז סופר: יש את המשרד להגנת הסביבה.

אמנון כהן: אתה פשוט מטיל עליהם.

בועז סופר: אני לא מטיל כלום.

בועז סופר: אני לא יודע לענות.

משה גפני: אנחנו עוברים לתקנות מס הכנסה (פחת) (תיקון), התש"ע-2009

בועז סופר: כבר הסברנו את זה, אבל בקצרה אני אתייחס.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתה צריך קודם להתייחס לניכוי הוצאות רכב.

משה גפני: תגיד עכשיו הכל.

משה גפני: את שני הדברים האלה אתה יכול להסביר יחד.

בועז סופר: לגבי פחת, כפי שציינתי כבר בישיבה הקודמת, אנחנו הסדרנו את ההגדרות ואנחנו מגדילים את הפחת למוניות ל-25 אחוזים בלי שום תנאי ובלי שום הגבלה.

בועז סופר: בתקנות הפחת, מעבר להסדרת הגדרות, אנחנו מגדילים את הפחת לשני כלי רכב, למוניות, כאשר זה עולה מ-20 ל-25 אחוזים בלי שום תנאי ובלי שום הגבלה, ולרכב כבד היברידי, אם יש, אנחנו נשמח לתת לו פחת מועט, 25 אחוזים במקום 20 אחוזים.

משה גפני: זאת הטבה.

בועז סופר: כן.

בועז סופר: בוודאי.

בועז סופר: זה רק על רכב שנרשם מה-1 ביולי.

בועז סופר: במקרה הזה, אני רוצה להבהיר, אנחנו מכבדים את ההסכם כי כבר מונית שנרכשה ואם שולם בגינה מס קנייה יותר גבוה, היא כמובן תהיה זכאית.

בועז סופר: זה בדיוק בהתאם לסיכום ולהסכם.

בועז סופר: בסיפא, מכיוון שזה התעכב, אנחנו רוצים עד 2013 ולא עד 2012, לגבי מתקנים חוסכי אנרגיה שזה בתקנה מספר 1.

בועז סופר: לגבי ניכוי הוצאות, אני מתקן ביחס למה שהיה מונח על שולחן הוועדה.

בועז סופר: מונית ואוטובוס ציבורי, 90 אחוזים במקום 80 אחוזים כפי שהיה כתוב.

בועז סופר: רכב סיור או רכב אשכול או רכב מדברי וכן הלאה, כפי שסוכם בתת הוועדה בראשות חבר הכנסת אמנון כהן, במקום 70 אחוזים כפי שכתוב בתקנות, 80 אחוזים.

בועז סופר: כלומר, אנחנו מגדילים.

בועז סופר: לגבי רכב להוראת נהיגה, אנחנו קובעים שהסכום יהיה 77.5 אחוזים "ובלבד שבבעלות הנישום רכב כאמור אחד בלבד ולגבי מי שבבע

בועז סופר: לותו רק שני כלי רכב כאמור שלגבי אחד מהם בלבד צוין ברשיון הרכב שהוא בעל תיבת הילוכים אוטומטית, במקום 77.5 אחוזים יקראו 68 אחוזים".

בועז סופר: בדיוק בהתאם לסיכום והכל כמובן כפוף להגשת דוחות.

בועז סופר: התחולה היא כמובן כפי שהתחייבנו, מה-1 בינואר 2008.

אבי קרמר: קיבלנו אישור עד סוף נובמבר לדחיית הגשת דוחות.

אבי קרמר: אנחנו מבקשים עוד חודש ימים כדי שנוכל להגיש את הדוחות.

בועז סופר: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: פעם ראשונה בועז אומר כן.

בועז סופר: עד סוף השנה.

בועז סופר: הערה שלא ציינו ואני מתנצל אבל אני אומר אותה כי אין ברירה.

בועז סופר: לגבי תקרה.

בועז סופר: במסגרת הסיכום עם הארגונים הכלכליים, אנחנו נתבקשנו לקבוע תקרה כדי לוודא שהשיעור הממוצע נשאר אותו הדבר מחד, ועדיין לא תהיה חריגה מאידך.

בועז סופר: לכן אנחנו הסכמנו לתקרה של 450 אלף שקלים.

בועז סופר: הכל כמובן בהתאם למדד המחירים לצרכן.

בועז סופר: רכב היברידי באשר הוא, שעלה לכביש, לא משנה מתי, מקבל מאתנו הטבה עד סוף 2014 שמשמעותה מהשווי שימוש, מה שהוא לא יהיה, פחות 500 שקלים.

בועז סופר: ההטבה הזאת תהיה בתוקף החל מינואר 2010.

בועז סופר: זה חל הן על רכב ישן והן על רכב חדש.

משה גפני: מה התשובה שלך לגבי הוראת שעה?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: בשום אופן לא.

שי חרמש: חצי שנה?

שי חרמש: לתת היום חצי שנה לבחינת הניסיון.

בועז סופר: אנחנו מתחייבים לעדכן את הוועדה, אבל בשום אופן אי אפשר לחיות עם הוראת שעה.

משה גפני: אני מביא הצווים להצבעה, כל נושא בנפרד כמובן.

משה גפני: הסיכום הוא כדלהלן והוא בהסכמה עם רשות המסים ועם בועז סופר.

משה גפני: מה שאני אקבע זה את המועד, אבל לגבי הנושא עצמו.

משה גפני: יוקם פורום שישב עם רשות המסים בראשותו של בועז סופר כדי לבחון עד פסח.

משה גפני: אנחנו נמצאים היום ב-ט' בכסלו.

בועז סופר: תעשה את זה עד סוף יוני.

בועז סופר: חצי שנה ראשונה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בתוך חצי שנה.

משה גפני: את הביקורת הרי אני אקבל.

משה גפני: אתם עושים את עבודתכם, אני איש ציבור ואני אחטוף את הביקורת.

משה גפני: בתוך חצי שנה אני מבקש לקבל מסקנות של הפורום הזה לאחר שנבחנו כל ההשלכות, גם של המיסוי הירוק, גם של שווי שימוש, את הפחת אתם לא צריכים לבדוק ואני מוותר לכם.

משה גפני: אבל את המיסוי הירוק, גם עם ה-CO2 וגם עם הטענות שהועלו כאן, שחלקן הגדול הן טענות נכונות, וקשה לי לשפוט בעניין הזה, וגם את הנושא של שווי השימוש שהוא נוגע לרבים מאוד מאזרחי המדינה, חלקם הגדול עושה את מלאכתו נאמנה וצריך להתייחס לזה בכובד ראש.

משה גפני: אני מאוד מכבד אתכם על זה שאתם דנים על זה בוועדה בין משרדית במשך שלוש שנים, אבל עכשיו, כאשר זה יוצא אל הפועל, אני דורש את הבחינה הזאת למשך חצי שנה.

משה גפני: עד חצי שנה אני מבקש שיונחו על שולחן הוועדה מסקנות הדיון שיתקיים גם עם יבואני הרכב, גם עם לשכת עורכי הדין, גם עם לשכת רואי חשבון ועם ארגוני התחבורה בישראל.

בועז סופר: חשבנו שכדאי לתאם שנה ממועד התחילה.

משה גפני: חצי שנה.

בועז סופר: ברשותך, אדוני.

בועז סופר: מועד התחילה היה 2 באוגוסט ולכן אני אומר שנה, כך שזה לא עד סוף דצמבר.

בועז סופר: אני אומר שנה ממועד התחילה.

שי חרמש: כל הוויכוח הוא בין מאי לאוגוסט.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: עד ל"ג בעומר.

ציון פיניאן: מאי.

שי חרמש: הוא רוצה ט"ו באב.

בועז סופר: אני לא רוצה כבר כלום.

משה גפני: ל"ג בעומר, זה בסדר?

איריס וינברגר: יש בבג"ץ עתירה תלויה ועומדת לנושא הנוסחה והשאלה היא אמיתית, האם באמת אפשר לבחון את הדברים בחצי שנה או שנכון יותר לתת תקופה אחרת.

משה גפני: אני אומר שלושת-רבעי שנה.

איריס וינברגר: התחילה הייתה ב-2 באוגוסט.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה ל"ג בעומר.

משה גפני: זה כל כך עקרוני?

אמנון כהן: אנחנו יכולים לקבל את התשובות ביוני-יולי.

משה גפני: עד ל"ג בעומר.

משה גפני: בועז, עד ל"ג בעומר.

משה גפני: אם תבואו ותאמרו שקרה משהו ואתם רוצים עוד זמן, בסדר, אבל עד ל"ג בעומר.

משה גפני: רבותיי, אני עובר להצבעה.

משה גפני: אנחנו מצביעים על תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות רכב), התש"ע-2009, על כל השינויים שנעשו במהלך הדיונים וכל מה שנלווה לעניין הזה, שינוסחו במשרד המשפטים.

משה גפני: ה צ ב ע ה

משה גפני: נגד – אין נמנע – 2

משה גפני: אנחנו מצביעים על תקנות מס הכנסה (פחת) (תיקון), התש"ע-2009, על כל השינויים שנעשו במהלך הדיונים וכל מה שנלווה לעניין הזה, שינוסחו במשרד המשפטים.

משה גפני: התקנות אושרו פה אחד אנחנו מצביעים על תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברכב) (תיקון), התש"ע-2009 על כל השינויים שנעשו במהלך הדיונים וכל מה שנלווה לעניין הזה, שינוסחו במשרד המשפטים.

משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 5 נמנע - 2

משה גפני: אנחנו מצביעים על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27 והוראת שעה), התשס"ט-2009, על כל השינויים שנעשו במהלך הדיונים.

משה גפני: לפני שאני מצביע על הצו הזה, אני מבקש להצביע באופן עקרוני על מה שהביא בועז סופר, את הצו שהוא עומד לפרסם היום ואני רוצה לאשר אותו באופן עקרוני.

משה גפני: אני מבקש לא להביא למליאה את צו תעריף המכס עד שלא מאשרים את זה לא רק עקרונית אלא גם פורמלית.

משה גפני: זה יבוא למליאה רק אחרי שאנחנו נאשר את הצו שאנחנו מאשרים עכשיו באופן עקרוני.

משה גפני: מי בעד האישור העקרוני של הצו שהביא בועז סופר?

משה גפני: בעד – 5 נמנע – 2

משה גפני: אנחנו מצביעים צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27) (הוראת שעה), התשס"ט-2009, על כל השינויים שנעשו במהלך הדיונים.

משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 5 נמנע – 2 הצו אושר

אמנון כהן: עד ל"ג בעומר, סיכמנו.

משה גפני: כן.

משה גפני: עד ל"ג בעומר.

משה גפני: תודה רבה.