ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 102, 2009-11-24 11:30

דב חנין: ברוכים הבאים לכל האורחים שלנו.

דב חנין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דב חנין: סדר היום שלנו הוא הצעה לדיון מהיר של סגן יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת מגלי והבה, בנושא מצבם של הדרוזים, תושבי רמת הגולן, בכל הקשור לתושבות ארעית ואיחוד משפחות.

דב חנין: חבר הכנסת והבה, בבקשה.

מגלי והבה: שלום לך ולאורחים הנמצאים.

מגלי והבה: סך הכל אני חושב שזה הדיון הראשון, או בין הראשונים, שנעשה בנושא רמת הגולן, אי פעם.

מגלי והבה: ראיתי שזה כל כך חשוב לכנסת, אז כל חברי ועדת הפנים פה, וכל אלה שצריכים להיות, גם נמצאים ואכפת להם מהאוכלוסייה, אבל גם משרד הפנים וגם המשרדים האחרים, שבישיבה הקודמת אפילו לא טרחו לשלוח נציגים בהתאם---

אביטל שטרנברג: טעות בזימון.

מגלי והבה: אני מציין עובדה, עדיין לא תלינו אף אחד.

אביטל שטרנברג: זה לא היה מכוון בכלל.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על סוגיית רמת הגולן, רבותיי, אז חלק מהאנשים לא יודעים את הסיטואציה; מ-67', מספר האוכלוסין היה קרוב ל-13,000, היום אנחנו מדברים על 21,000 תושבים שחיים כמובן תחת שלטון ישראל.

מגלי והבה: בשנות השמונים חוקק חוק רמת הגולן, שסיפח את האוכלוסייה הזאת להיות אזרחים בתוך מדינת ישראל.

מגלי והבה: אני לא אכנס להיסטוריה של האוכלוסייה הזאת, מי קיבל אזרחות, מי לא קיבל, כל הסוגיה, אבל בסופו של דבר, עובדתית היום יש 21,000 תושבים בארבעה יישובים ברמת הגולן.

מגלי והבה: רג'ר, אנחנו יודעים, זו סוגיה אחרת, אבל אני מדבר על מג'דל אל שמס, בוקעתא, מסעדה ועין קיניא.

מגלי והבה: כאשר אנחנו, ויסכים איתי היושב ראש, בקושי יודעים לטפל באוכלוסייה של ישראל, אז ודאי וודאי לאוכלוסייה שנמצאת תחת שלטון לא ברור, אם הם אזרחים, אם הם נתינים, כל אחד וההגדרה שלו.

מגלי והבה: עובדתית, אותם אנשים שיש להם קשרי משפחה הדוקים עם הצד השני, לא מצליחים מצד אחד לבקר, למעט כמה ביקורים שתיכף אני אתייחס אליהם.

מגלי והבה: רק כדי לסבר את אוזניכם, מאז 67' עד היום, לפי הנתונים שהכינו לנו, וזה הזמן להודות למרכז המחקר והמידע של הכנסת, קרוב ל-2,500 תושבים ביקרו בסוריה וקרוב ל-2,500 סטודנטים.

מגלי והבה: אני אתייחס גם לנושא הזה בהמשך, אדוני היושב ראש, שמה שהביא אותי לדיון הזה היום זו הבעיה של איחוד משפחות והבעיה של קבלת תושבות ארעית.

מגלי והבה: ב-2003 חוקקו את התקנות לנושא איחוד המשפחות וכולם, ודאי וודאי משרד הפנים, מכירים את חוק האזרחות והכניסה לישראל.

מגלי והבה: אנשי משרד הפנים והמשרדים השונים ניסו למצוא איזה סעיף מיוחד שנותן לאוכלוסייה הזאת מעמד מיוחד.

מגלי והבה: לא רצו להגיד, במלים אחרות, שכל אזרח דרוזי שהוא בעצם לפי החוק אזרח ישראלי, חייבים להתייחס אליו כאזרח ישראלי בנושא איחוד משפחות ובנושא קבלת אזרחות/תושבות לאותם אנשים.

מגלי והבה: המספרים הם לא גדולים, אבל כשאנחנו רואים את העינוי שעוברת האוכלוסייה הזאת, בשביל להגיש בקשה לאיחוד משפחות, בשביל להגיש בקשה ולקבל תושבות.

מגלי והבה: .. אני אביא רק דוגמה אחת, שהיא זו שהביאה אותי לדיון הזה; דוקטור, אזרח ישראלי, שגר ברמת הגולן, יש לו אזרחות ישראלית, התחתן עם סטודנטית קרובת משפחה והיא הגיעה לארץ לפני 15 שנים.

מגלי והבה: לא רק שהגיעה לארץ לפני 15 שנים, היא ילדה את הבנים שלה, הגדול בן 13, והיא היום בלי שום מעמד, לא תושבות ארעית, לא אזרחות.

מגלי והבה: איפה התחילו הבעיות, אדוני?

מגלי והבה: כשהיא באה לקבל שירותים.

מגלי והבה: נכנסה להיריון, צריכה להיבדק בבתי חולים, אומרים לה, 'את לא יכולה לקבל שום שירות, את לא אזרחית ישראלית, אין לך שום מסמך'.

מגלי והבה: התחלנו לעשות את הבדיקה ובעלה אזרח ישראלי לכל דבר.

מגלי והבה: יש לו אזרחות, הוא אמנם תושב רמת הגולן, אבל יש לו אזרחות ישראלית, ואז מתחילים במסע גיהינום, שאולי הפקידות בירושלים לא מכירה אותו, או שהיא מכירה אותו רק דרך הניירות, אתה מגיש מסמכים, אתה מגיש בקשות, ונותנים לך כל מיני תשובות גורפות.

מגלי והבה: במסגרת המאבק והמלחמה באותו חוק אזרחות, אותן תקנות שב-2003 אמרו 'כל מי שבא ממדינות אויב לא יוכל להתחתן ולקבל איחוד משפחות' או 'לקבל אזרחות', ואז באמת כשדנו על החוק הזה, אמרנו שהדרוזים זה מקרה מיוחד, כי אם אנחנו נתייחס לרמת הגולן.

מגלי והבה: ..

מגלי והבה: דרך אגב, וכמי שהיה קצין בכיר ושירת ברמת הגולן, בצבא, מעולם לא היה לנו אירוע של פעילות חבלנית עוינת שקשור לדרוזים של רמת הגולן, מעולם לא היתה פעילות חתרנית נגד מדינת ישראל, נעצרו פה ושם אנשים פעילים, אבל לא היתה פעילות שיש בה מאפיינים טרוריסטיים.

מגלי והבה: ואותה פקידות פירשה את החוק כפי שהיא רוצה.

מגלי והבה: ב-2003 אמרנו שצריך להתחשב באוכלוסייה הדרוזית ונאמר בסעיף, 'היה ומבקש הרישיון תושב סוריה או בן זוגו הוא בן העדה הדרוזית, השוהה כדין בישראל, או מתגורר בשטח רמת הגולן, שהוחל עליו המשפט, השיפוט והמינהל של מדינת ישראל לפי חוק רמת הגולן, התשמ"א-1981, רשאי שר הפנים לראות בכך טעם הומניטרי מיוחד'.

מגלי והבה: אז להגיד לך את האמת, אדוני היושב ראש, מבדיקה יסודית, זה כלאם פאדי.

מגלי והבה: לא מבצעים את החוק של מדינת ישראל.

מגלי והבה: כאילו יש ועדה, כאילו שיש מקרים הומניטריים.

מגלי והבה: שום דבר לא מבוצע.

דב חנין: ברשותך, אני רק רוצה להוסיף שלפי הנתונים שיש בידינו, לחזק את בקשתך, אותה ועדה הומניטרית, הופנו אליה 7 בקשות, מתוכן 4 סורבו ו-3 ממתינים.

מגלי והבה: זאת אומרת 0.

מגלי והבה: אז אני לא מבין, רגע, אתם רוצים להפוך אוכלוסייה נאמנה, אוכלוסייה שחיה ברמת הגולן, לאוכלוסייה עוינת בכח?

מגלי והבה: זו המשימה של משרד הפנים?

מגלי והבה: או משרדים המוסתרים או המוגדרים גורם ביטחוני כזה או אחר, אם זה שירותי הביטחון, או מישהו אחר?

מגלי והבה: או שאתם רוצים שבאמת נהפוך את האוכלוסייה הזאת, שכל יום מטען וכל יום חבלה וכל יום פעילות.

מגלי והבה: אני אומר לכם, הייתי קצין אג"ם של רמת הגולן, 22 חודש, לא היה אירוע של פעילות חבלנית עוינת אחד שהיה קשור לדרוזים של רמת הגולן.

מגלי והבה: אני היום חבר כנסת, אני מסתובב, רואה את האוכלוסייה הזאת.

מגלי והבה: לא יכול להיות שאנחנו נהפוך אזרחים נאמנים...

מגלי והבה: דרך אגב, הסורים יודעים לעבוד עם האוכלוסייה שלהם הרבה יותר טוב.

מגלי והבה: קודם כל הם נתנו לסטודנטים ללמוד בחינם.

מגלי והבה: כל שנה יוצאים סטודנטים.

מגלי והבה: דרך אגב, מספר הרופאים והמהנדסים של רמת הגולן יותר מכל אחוז אחר בישראל.

מגלי והבה: בחינם מלמדים אותם, וכשחוזרים לבקש, מה הם רוצים?

מגלי והבה: שיחיו בישראל, שתהיה להם אישה שתהיה לה תושבות, ואחר כך, אם מגיע לה, אזרחות, כי לפי החוק אחרי חמש שנים, בבקשה.

מגלי והבה: אבל ההתעללות הזאת, אני קורא לה התעללות, ואני שמח שאתה מנהל את הדיון, אדוני, כי אתה נחשף למקרים האלה יותר מכל אחד מחברי הכנסת שמסתובב ומעורה באוכלוסייה הזאת.

מגלי והבה: כשאני בא ומסכם ורואה את המקרים האלה, 0 אישורי בקשות של הגורמים השונים, יכולים לטעון כל מיני טענות, אבל עובדתית האנשים האלה סובלים מהסוגיה הזאת של איחוד משפחות ומתן תושבות.

מגלי והבה: אל תביאו את האנשים לחשוב מחשבות אחרות.

מגלי והבה: דרך אגב, אנחנו העדה היחידה, אדוני... היום העדות המוסלמיות יוצאות לחאג' בסעודיה, דרך ירדן, שם כשאתה נוסע יש לך מפגש עם אוכלוסייה ערבית שאתה פוגש, לפחות מ-80 מדינות מוסלמיות מכל העולם, כולל מדינות עוינות לישראל, ואותה אוכלוסייה דרוזית לא יכולה לצאת לרמת הגולן.

מגלי והבה: אני מדבר על אזרחי ישראל, שבכלל יכולים לחלום שיוכלו לבקר בסוריה.

מגלי והבה: זה קובעי המדיניות, לא אותה הפקידות, אבל ההערה היא לקובעי המדיניות שלא יכול להיות שאנחנו נמשיך לטמון את הראש בחול ומצד שני, אנחנו ומנהלים משא ומתן בדרך עקיפה, דרך ישירה, או כל דרך עם הסורים.

מגלי והבה: לכן אני רוצה לסכם בשלוש נקודות חשובות.

מגלי והבה: הנושא הראשון, אדוני, זה מדיניות משרד הפנים כלפי הדרוזים בנושא איחוד משפחות ונושא תושבות.

מגלי והבה: אני מכבד את כל הפקידות, אבל אני פניתי למנהלת מחוז במשרד הפנים בצפת, הרגשתי שאני מדבר עם הנציב העליון הבריטי שעזב אותנו ב-45'.

מגלי והבה: מדבר סגן יושב ראש כנסת, ככה היא מתייחסת לאוכלוסייה שלה?

מגלי והבה: 'לא מעניין אותי, אדוני, אתה רוצה לדבר?

מגלי והבה: שהאזרח הזה יפנה לשר, יפנה לאן שהוא רוצה'.

מגלי והבה: זו דוגמה.

מגלי והבה: אז תארו לעצמכם אזרח סורי מרמת הגולן, דרוזי תושב ישראל, שמגיע לבקש בקשה מאותה פקידה.

חמד עמאר: לפי דבריך, היא מגלגלת אותו מהמדרגות.

מגלי והבה: זה נכון.

מגלי והבה: אלה דוגמאות ממש שבעלי העניין צריכים להבין שאנחנו לא במשטר הצבאי.

מגלי והבה: לכן בנקודה הזאת אנחנו חייבים לקחת בחשבון את המדיניות הזאת בנושא איחוד משפחות ובנושא תושבות, שהנושא ישונה.

מגלי והבה: בנושא הביקורים בסוריה, וכאן נמצא איתנו עוזר שר הפנים למגזר הלא-יהודי, החבר מועדי.

מגלי והבה: לפעמים פונים אליו אנשים גם ביום וגם בלילה, במקרים הומניטריים ביותר.

מגלי והבה: היה המקרה האחרון של שתי הכלות הסוריות, שעשינו סרט גדול עליהן, שאבא שלהן כמעט על ערש דווי, בשעותיו האחרונות.

מגלי והבה: ..

מגלי והבה: אם לא היתה התערבות של היועץ ושל אחרים, לא היה מגיע ביקור כזה.

דב חנין: אני מבין שהיתה גם התערבות של ועדת הפנים.

מגלי והבה: כן, גם ועדת הפנים.

מגלי והבה: חברים, אי אפשר להוציא אוכלוסייה של 21,000 תושבים מן הכלל.

מגלי והבה: הם אזרחים טובים, הם לא מבצעים שום פעילות נגד ביטחון מדינת ישראל.

מגלי והבה: דרך אגב, הסורים הם יותר חכמים, אותה מדיניות כלפי האוכלוסייה הזאת שבשבילם תחת כיבוש, מתייחסים אליהם בכפפות של משי.

מגלי והבה: נלחמנו בשביל שייצאו תפוחים, כשהייתי סגן שר חוץ, הבאנו את זה לממשלה, אישרנו לייצא 17,000 טון תפוחים, לתת לאוכלוסייה הזאת באמת לצאת, על מנת שתהיה תנועה.

מגלי והבה: החבר'ה שלנו עדיין תופסים את עצמם, שאנחנו נכתיב גם לאוכלוסייה, גם לאזרחי ישראל, וגם לא לפעול בהתאם לחוק.

מגלי והבה: בשתי הנקודות האלה, בנושא הביקור, לא יכול להיות, יכול להיות שצריך לזמן דיון עם גורמי הביטחון, כי החברים כאן לא התייחסו לעמדות הביטחוניות, ולאפשר, כמו לעדות האחרות, המוסלמיות והנוצריות, כל אחד נוסע לערב הסעודית, או נוסע למקומות הקדושים לו, לאפשר ביקורי דרוזים גם במקרים הומניטריים.

מגלי והבה: אני ראיתי את הנשים שיצאו עכשיו, 43 נשים שיצאו במסגרת המשלחת של השייח'ים האחרונה.

מגלי והבה: מי שראה את הכתבה בטלוויזיה לא יכול היה להישאר אדיש.

מגלי והבה: הנשים האלה מ-67' לא ראו את הילדים שלהם.

מגלי והבה: הן אומרות, אנחנו אולי נישאר בחיים או נלך.

מגלי והבה: מה קרה?

מגלי והבה: אולי הדרוזים הם הסיבה למלחמת ששת הימים והסיבה לתוצאות שלה והסיבה לסכסוך?

מגלי והבה: אנחנו משחררים היום מחבלים מהגרועים ביותר, אבל לאוכלוסייה נאמנה לא מתייחסים כמו שצריך.

מגלי והבה: אותה פקידות, וצר לי שאני קשה בדבר הזה, ואומר את האמת, צריכה לשנות את הסטיגמה הזאת ולראות לגופו של עניין, גם בנושא הביקורים וגם בנושא איחוד משפחות.

מגלי והבה: יכולתי להביא לך דוגמאות, אבל אדוני, כפי שאמרתי לך, אתה יודע חשבון יפה, הוכחת לכולם בחישוב מהיר ש-0 אישור בקשות.

מגלי והבה: עם כל הכבוד, מה אתם רוצים, שאותו ילד שהוא היום בן 13, שאבא שלו רופא בישראל, דרך אגב, יש לו מרפאה בקרית שמונה ועוד שתי מרפאות בכל מיני מקומות, מטפל בכל הקיבוצים, הבן שלו לא יודע אם הוא אזרח ישראלי, אם הוא פליט, אם הוא תחת כיבוש.

מגלי והבה: הוא באוויר, אין לו שום הגדרה.

מגלי והבה: למה?

מגלי והבה: כי מישהו אמר שזו ההתייחסות וזו הטיפול.

מגלי והבה: אני יודע שאדוני נתן לי את הזמן, אבל חשוב לנו שנצא בהמלצות בנושא איחוד משפחות ובנושא הביקורים ואני יודע שתמיד היית לימין החלשים במדינת ישראל, וצריך להתייחס לאוכלוסייה הזאת כמו אזרחים שווים לכל דבר ועניין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אדוני ביקש להתייחס?

דב חנין: רק תציג את עצמך, למען הפרוטוקול.

מועדי סעיד: יועץ שר הפנים לענייני מיעוטים.

מועדי סעיד: הסוגיה שהועלתה פה מוכרת טוב מאוד עכשיו לשר הפנים החדש, מר אלי ישי, וזו בעיה כואבת, אנחנו מרגישים אותה כמעט יום יום בלשכה ולשר יש אוזן קשבת והוא מודע לסוגיה הזאת.

מועדי סעיד: בזמן האחרון חל שינוי לטובה במצבים הומניטריים, בביקור נשים, בביקור הנביא האביל, שהיה ב-24.9, גם מספר הימים, במקום 3, היה ל-6 ימים, כך שאנחנו מטפלים בנושא הזה ברגישות, בחשיבות מלאה, ואנחנו מכירים ומוקירים גם את האוכלוסייה שנמצאת ברמת הגולן, הדרוזים בארבעת היישובים האלה.

מועדי סעיד: אני אשאיר את התשובה המקצועית לידידי, מר אבי לקח, שהוא מנהל המינהל עכשיו.

מועדי סעיד: כל מה שהועלה פה על ידי סגן יושב ראש הכנסת, אני אעלה לשר והשר יטפל בזה על הצד החיובי, אני חושב.

דב חנין: אנחנו ניתן קודם לחברי כנסת, ואחר כך אתם תוכלו להתייחס לכל הדברים שנאמרו.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה להודות לחבר הכנסת מגלי, שהעלה את הנושא החשוב והכואב הזה, כואב להרבה משפחות ברמת הגולן, וכשאני אומר הרבה משפחות, אנחנו מדברים על שבע משפחות, אבל כל משפחה היא עולם ומלואו.

חמד עמאר: אין לנו כאלה כמויות של איחוד משפחות, אנחנו לא מדברים על מאות ואלפים המבקשים ורוצים להגיע ולחיות ברמת הגולן.

חמד עמאר: לפי הנתונים שלנו, אנחנו מקבלים נתונים של 110 סטודנטים שהלכו ללמוד, התחתנו בסוריה ונשארו בסוריה, אפילו לא חזרו לכאן.

חמד עמאר: אז אנחנו מדברים על אנשים שמחליטים להביא את האישה שלהם לכאן.

חמד עמאר: הם מחליטים להביא את האישה שלהם לכאן כי הם רוצים לחיות במדינת ישראל.

חמד עמאר: אנחנו, כמדינה, אני חושב שאם מגיע זוג מסוריה, שאחד מהם נולד וחי ברמת הגולן והלך ללמוד וחזר, צריכים לאפשר לו שגם אשתו תחיה כאן בכבוד ושגם הבן שלו יקבל את הטיפול הרפואי שהוא צריך לקבל.

חמד עמאר: אני אומר לכם, כמו חבר הכנסת מגלי והבה, כולם פונים אלינו.

חמד עמאר: כשיש להם צרות, הם פונים לכל חברי הכנסת, פונים לעוזרי שרים, פונים לכולם בשביל לפתור את הבעיה.

חמד עמאר: ומה שאמר חבר הכנסת מגלי, אני אומר לכם, אלה התגובות שאני מקבל בצפת מהאחראית שם.

חמד עמאר: אני אכנס לנקודה של יציאה לסוריה.

חמד עמאר: אני רואה נתונים, 445 איש שיצאו, מהם 22 נשים, 524 יצאו, מתוכם 43.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול את משרד הפנים, האם מניעת נשים מיציאה לסוריה היא בעיה ביטחונית?

חמד עמאר: הנשים הדרוזיות ברמת הגולן שנוסעות לסוריה מהוות סיכון ביטחוני למדינת ישראל?

חמד עמאר: או בכלל אצלנו יש אפליית נשים?

חמד עמאר: אנחנו מפלים את הנשים לרעה ולא מאפשרים לנשים לצאת לסוריה.

חמד עמאר: אלה שתי נקודות שאני באמת מבקש לקבל על זה תשובה, כי אתה נתקל בנשים שבאו והתחתנו ובאו מסוריה והתחתנו, נשים שאני פגשתי בעצמי, שנמצאות 30 שנה בארץ ולא הצליחו ללכת לראות את ההורים שלהן.

חמד עמאר: הן צריכות לצעוק מגבעת הצעקות.

חמד עמאר: שתי הנקודות, אם זה סיכון ביטחוני, אז מישהו אחר צריך לתת לנו את התשובה, ואם זה אפליית נשים, אנחנו, כמדינת ישראל, ואדוני היושב ראש, אני מכיר את העמדות שלך, אני חושב שאתה נגד אפליה כזאת.

חמד עמאר: אם זו אפליית נשים, אנחנו צריכים לבוא ולתקן את האפליה הזאת.

חמד עמאר: אם זה סיכון ביטחוני, תסבירו לנו שזה סיכון ביטחוני.

חמד עמאר: ובקשה אליכם, תיקחו כל מקרה ותטפלו בו.

חמד עמאר: יש לי 7 מקרים, 4 סורבו, 3 עדיין לא דנו בהם.

חמד עמאר: כמה זמן לא דנו בהם?

חמד עמאר: למה סירבו ל-4?

חמד עמאר: יש לנו 7 מקרים.

חמד עמאר: ללכת ולפתור את הבעיה הזאת, אחת ולתמיד.

חמד עמאר: תודה רבה.

דב חנין: משרד הפנים, בבקשה.

אבי לקח: קודם כל תודה על ההזדמנות גם לשמוע וגם להשמיע.

אבי לקח: אין ויכוח לגבי האוכלוסייה הדרוזית ברמת הגולן, ובעניין הזה אני אישית תמים דעים שכל דבר שהוא הומני וכל דבר שקשור למערך החיים של אותה אוכלוסייה, כמו כל תושבי ומדינת ישראל, הם זכאים לזה.

אבי לקח: על זה אין ויכוח.

אבי לקח: אבל בתוך הסוגיה הזו יש מורכבות שאיתה מתמודדים משרד הפנים במקרה הזה, ומשרדים נוספים.

אבי לקח: ההקשר כאן שמולנו, כל דבר שמתקשר לעניין בהקשרים שאתם העליתם כאן, אנחנו מדברים על עבודה מול מה שמוגדר מדינת אויב, ובתוך הדילמה הזו של לתת את השירות שצריך לתת לכל אזרח, גם בהקשר של מה שפה צוין, אם זה איחוד משפחות או יציאות, יש את המרכיב שאני ציינתי, וברשותך, אני גם לא אוכל לענות על שאלה שלא בתחום העיסוק שלנו, אם זה נושא ביטחוני ואני אתייחס רק ל---

דב חנין: אתה יכול לומר לנו, נניח באותן 4 בקשות שסורבו, מה היו ההנמקות ברמה הכללית?

דב חנין: היו הנמקות ביטחוניות, הנמקות אחרות?

דב חנין: או שזה לא נומק?

אבי לקח: אני לא יודע להגיד.

חמד עמאר: אבל אדוני היושב ראש, הם חיים בתוך רמת הגולן.

חמד עמאר: הם חיים שם, אבל הם חיים בלי זכויות.

חמד עמאר: הם חיים שם שנים בלי זכויות.

חמד עמאר: אם זה סיכון ביטחוני, היו צריכים לתפוס אותם ולהכניס אותם מאחורי סוגר ובריח.

חמד עמאר: הם חיים כאן בתוכנו.

אבי לקח: הנושא של בדיקת בקשות כאלה זה לא רק הנושא הביטחוני.

אבי לקח: יש כאן מרכיב של מרכז חיים של מי שמבקש את הבקשה.

דב חנין: אני שואל שאלה מאוד עניינית.

דב חנין: מדובר על תושבים דרוזים ברמת הגולן, אני מניח שמדובר באזרחים, או תושבים, אבל ככל הנראה אזרחים והם הגישו בקשות לאיחוד משפחות, להביא נשים שהם נישאו להן לארץ.

דב חנין: בעניין הזה הם פנו לוועדה ההומניטרית ואני מעוניין לדעת, מה קרה לאותן בקשות?

דב חנין: התקבלו החלטות?

דב חנין: יש הנמקות להחלטות האלה?

דב חנין: ההנמקות, למשל, מועברות למבקשים?

דב חנין: מסבירים להם 'אתם לא מקבלים בגלל נימוקים ביטחוניים/נימוקים אחרים'?

דב חנין: הם מקבלים הנמקות?

אבי לקח: אני אעביר את השאלה לגב' עדינה אגמון שהיא טיפלה בזה, שתתייחס לשאלה הזו.

עדינה אגמון: קודם כל אני מבקשת לתקן פה נתון.

עדינה אגמון: מדובר על 93% תושבי קבע לא-אזרחים.

עדינה אגמון: רק 7% הם אזרחים.

עדינה אגמון: הבקשות הללו שסורבו זה מפני לא עמדו בקריטריון של היות המזמין תושב רמת הגולן.

עדינה אגמון: המזמין, מרכז חייו לא ברמת הגולן.

עדינה אגמון: או שמרכז חייו בסוריה, כי הוא לומד שם והוא נמצא שם 10 ו-15 שנים, או שמרכז חייו בגרמניה, כי הוא מזמן עזב את רמת הגולן.

עדינה אגמון: זה המקרה של 4 הבקשות שסורבו, בגלל מרכז חיים.

נעמה פלאי: אני אסביר בהקשר שלא קשור לדרוזים.

נעמה פלאי: כל הנושא של איחוד משפחות, יש לו תנאים בסיסיים.

נעמה פלאי: כדי לאשר בקשות לאיחוד משפחות יש תנאים שאינם קשורים לדרוזים או לכל אוכלוסייה אחרת.

נעמה פלאי: אחד מהתנאים הבסיסיים הוא התנאי של מרכז החיים וזה נובע מהרציונל של איחוד המשפחות, שאם אנחנו באים ומאפשרים לישראלי להביא בן זוג לארץ, אנחנו רוצים למנוע ממנו את הדילמה אם להמשיך לחיות בארץ לבדו, או לעזוב את מדינת ישראל וללכת לגור עם בן זוגו הזר בחוץ לארץ, ולכן אומרים 'בסדר, אנחנו מוכנים לאפשר איחוד משפחות ובלבד שיתקיימו תנאים בסיסיים', אחד התנאים הוא כמובן קיומו של קשר משפחתי וקשר משותף, והדבר הנוסף כמובן מניעות ביטחוניות ופליליות וקיומו של מרכז החיים.

נעמה פלאי: זאת אומרת, העובדה שבני הזוג מתגוררים בישראל ולא במקום אחר.

דב חנין: אני רוצה להבין, אנחנו מדברים פה על 7 הבקשות, שמתוכן 4 סורבו.

דב חנין: 4 הבקשות שסורבו, מדובר בבקשות של אנשים שהם לא אזרחים, אלא רק תושבים?

עדינה אגמון: כן, לא אזרחים.

חמד עמאר: בגלל שהם לא מקבלים את החוק שחוקק.

דב חנין: כמו רוב הציבור הדרוזי שחי ברמת הגולן.

עדינה אגמון: אני חוזרת ואומרת, רק 7% מתושבי רמת הגולן הם אזרחים.

דב חנין: מאה אחוז, אני רק מנסה להבין.

חמד עמאר: תגידי לי, אם תושב קבע רוצה להפוך לאזרח, אתם מקלים איתו?

עדינה אגמון: הוא מגיש בקשה.

חמד עמאר: כמה בקשות שהוגשו לקבל אזרחות, קיבלו אזרחות?

חמד עמאר: אני מכיר הרבה אנשים שפנו ועכשיו רוצים לקבל אזרחות ולא מקבלים.

עדינה אגמון: בשנתיים האחרונות לא הוגשה ולו בקשה אחת.

עדינה אגמון: לא הוגשה.

עדינה אגמון: בשנים שלפני זה לא יותר מבקשה אחת לשנה.

דב חנין: אז למעשה אנחנו מדברים פה על 7 בקשות של תושבי קבע שמתוכן ב-4 בקשות אתם הגעתם למסקנה שאנשים, למרות שהינם תושבי קבע, בפועל הם לא מתגוררים בשטחי רמת הגולן, אלא או בסוריה או באירופה או במקומות אחרים, וזו היתה הסיבה שאתם לא אפשרתם את איחוד המשפחות.

עדינה אגמון: הוועדה ההומניטרית.

דב חנין: במידה והאנשים האלה יגיעו בחזרה לרמת הגולן, יחזרו שם, אז אין בעיה, הם יכולים להביא את נשותיהם.

מגלי והבה: לא ייתנו להם לבוא.

דב חנין: לא, הם תושבים, אי אפשר לשלול מהם---

מגלי והבה: אני הבאתי דוגמה של דר' עימאד חבוס.

עדינה אגמון: הוא לא מוכר לי.

מגלי והבה: לא מוכר לך?

מגלי והבה: אז הבאתי דוגמה של בן אדם, 13 שנים חי פה ועובד פה, ומרכז החיים שלו פה ויש לו כמה מרפאות בכל מיני קיבוצים ובכל מיני מקומות, לאשתו יש בן בן 13, הגדול, גם אזרחית פה, ועד עכשיו, אדוני, אין להם לא תושבות ולא כלום.

מגלי והבה: אחרי ההתערבות של השר, אז הוא אמר 'תפנו את הבקשה בחזרה ואנחנו נדון בה', אבל כך לא צריך להתנהל משרד פנים.

דב חנין: את מכירה את הדוגמה שחבר הכנסת והבה מזכיר?

דב חנין: את לא מכירה.

חמד עמאר: דרך אגב, הוא זומן, אבל בטח הוא בעיכוב.

חמד עמאר: הייתם רואים את הבן אדם.

דב חנין: אתם יכולים להגיד לי, הוועדה ההומניטרית זו ועדה הומניטרית ספציפית שעוסקת בבקשות של תושבי רמת הגולן?

נעמה פלאי: לא, הוועדה ההומניטרית הוקמה מכח הוראות חוק האזרחות והכניסה לישראל, הוראת שעה.

דב חנין: נכון.

דב חנין: שר הפנים יכול להקים לפי החוק כמה ועדות.

דב חנין: הוא הקים ועדה אחת, כמה ועדות?

דב חנין: איך זה עובד?

נעמה פלאי: זו ועדה אחת שהוקמה מכח סעיף 3א1 לחוק ה---

דב חנין: אז אני מבין ממך ששר הפנים בחר להקים ועדה אחת.

דב חנין: יש לו סמכות להקים כמה ועדות, הוא החליט להקים ועדה אחת---

נעמה פלאי: לפי חוק ועדה מקצועית.

דב חנין: לא, לא, גברתי.

דב חנין: בסעיף קטן (ב) כתוב 'שר הפנים רשאי להחליט על הקמת כמה ועדות לעניין סעיף זה, שהרכבן יהיה...'.

דב חנין: אז הוא החליט להקים ועדה אחת.

נעמה פלאי: הוקמה ועדה אחת, בראש הוועדה עומדת הגב' מרים רוזנטל, שהיתה פרקליטת מחוז מרכז בעבר.

נעמה פלאי: יש שם נציגים, בהתאם לדרישות של החוק.

דב חנין: כל כמה זמן מתכנסת הוועדה הזו?

דב חנין: אנחנו יכולים לדעת כל כמה זמן היא מתכנסת?

דב חנין: אתם לא יודעים.

דב חנין: היא מתכנסת?

נעמה פלאי: הוועדה הזאת מתכנסת.

נעמה פלאי: הוועדה לא דנה רק בתושבי רמת הגולן, הוועדה דנה במצבים שבהם, בהתאם להוראות החוק, לא ניתן לתת בכלל, או לא ניתן בעגה העממית, להשתדרג.

נעמה פלאי: החוק הרי מונע השתדרגות ממעמד מסוים למעמד יותר גבוה, מ-ב1 ל-א5, ו-א5 וכן הלאה.

נעמה פלאי: הוועדה דנה גם במקרים שבהם לא אושר, גם במקרים שבהם יש בקשה להשתדרג, והמחוקק נתן את דעתו באופן מפורש לסיטואציה שעליה אנחנו מדברים, כי בעצם החקיקה סגרה באופן הרמטי 4 מדינות שמהן לא מגיעים, אין הקלות לעניין גיל או כל דבר, והחקיקה קבעה באופן מפורש שעצם קיומו של בן זוג זה לא טעם הומניטרי, אבל לא לגבי תושבי רמת הגולן.

נעמה פלאי: זאת אומרת החוק נתן את דעתו באופן מפורש לסיטואציה הזו, סיטואציה שבהתאם להוראות החוק יכולה להתקבל החלטה רק באמצעות ועדה.

דב חנין: אני רוצה לדייק בעניין, כיוון שהחוק הזה נדון פה במקרה בוועדה הזו ולפחות שניים מחברי הכנסת התנגדו לו, אבל אנחנו מכירים את החוק הזה היטב היטב, כולל את הנושא של הוועדות ההומניטריות.

דב חנין: אני אומר את זה כמי שלא שבע רצון מהחוק, אבל אני מכבד את החוק כמו שהוא.

דב חנין: זה החוק של מדינת ישראל ואני רוצה שכולנו נתייחס אליו ככה.

דב חנין: סעיף קטן (ה) של סעיף 3א1 רבתי אומר שהעובדה שבן משפחה של מבקש ההיתר הוא בן זוגו, לא שהיא לא טעם הומניטרי, זה לא נאמר, אלא שכשלעצמה זה לא יהווה טעם הומניטרי.

דב חנין: זה יכול להוות טעם הומניטרי אבל לא בהכרח, כשלעצמו, הוא טעם הומניטרי.

דב חנין: על הניסוח הזה היו פה הרבה ויכוחים ומאבקים וזו התוצאה שבסופו של דבר המחוקק הגיע אליה.

דב חנין: זאת אומרת שבהחלט ייתכן שזה כן טעם הומניטרי.

דב חנין: בהחלט ייתכן, זה לא בהכרח טעם הומניטרי תמיד.

דב חנין: לעומת זאת, מה שאותי מטריד זה שבנושא של הדרוזים, תושבי רמת הגולן, המחוקק מצא במפורש להגיד בדיוק את ההיפך וזה מה שהוא אמר, שאם מדובר בדרוזי תושב רמת הגולן, עצם העובדה הזאת, שר הפנים רשאי לראות בה, בלי קשר לשום דבר אחר, טעם הומניטרי מיוחד.

דב חנין: למה אני מודאג?

דב חנין: אני מודאג כי אני אומר שאם פה, כאשר המחוקק קבע שזה כבר טעם הומניטרי מיוחד, ובכל זאת שום דבר לא קורה, אז מה קורה בכלל?

דב חנין: כנראה שבכלל המנגנון הזה, שאנחנו בכנסת חשבנו שבעזרתו אנחנו קצת מקלים מהחומרה של החקיקה, לא הצלחנו בזה, כי ההקלה הזאת לא נוצרה בעצם.

נעמה פלאי: כפי שהוצג פה, הסיבה שהבקשות האלה סורבו זה לא בגלל הוראת השעה, אלא מהסיבות הבסיסיות, תנאי הסף לקבל איחוד משפחות.

נעמה פלאי: מאותו טעם כל אחד אחר במדינת ישראל שהיה מבקש איחוד משפחות, לא היה יכול לקבל.

דב חנין: אנחנו יכולים לקבל פירוט של ה-4 בקשות שסורבו?

דב חנין: אתם בוודאי שלחתם הנמקות.

דב חנין: אנחנו רוצים לראות את זה, כי לי זה נראה קצת מוזר שאנשים שלא חיים בארץ.

דב חנין: ..

דב חנין: למה הם צריכים להביא את נשותיהם דווקא בארץ, להתאחד איתן בארץ, אם הם ממילא חיים בסוריה?

דב חנין: מה בוער להם להביא את האישה שלהם לארץ דווקא?

דב חנין: הם רוצים לחיות איתה בסוריה, מן הסתם.

דב חנין: או אם הם חיים באירופה, הם חיים איתה באירופה.

דב חנין: משהו פה לא מסתדר לי מבחינת ההיגיון, הרי האנשים האלה בסך הכל לא פועלים בכדי לעשות לכם עבודה בוועדה ההומניטרית.

דב חנין: עד שהם מגיעים לוועדה ההומינטרית זה בטח לוקח להם הרבה זמן ומאמץ ואנרגיה.

דב חנין: אני לא מבין, משהו פה לא עובד, אז אנחנו מאוד נשמח לקבל את הנתונים לגבי הבקשות.

דב חנין: גם 4 הבקשות שכבר סורבו וגם 3 הבקשות שנמצאות בצנרת, פשוט להבין איך זה קורה שאנשים שלא חיים בארץ, רוצים דווקא להביא את הנשים שלהם לארץ.

דב חנין: תופעה מעניינת.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, יש לי שתי שאלות.

חמד עמאר: אחת, אם תושב רמת הגולן מגיש בקשה לאזרחות עכשיו, מה עמדתו של משרד הפנים בנושא?

חמד עמאר: שתיים, אני רוצה להבין, כשתושב מתחתן עם אישה, מעמדה של האישה שהיא תייר עם רישיון, מה זה אומר?

חמד עמאר: האם הילדים שלהם יכולים לקבל טיפול רפואי?

חמד עמאר: האם מגיעות להם איזה שהן זכויות?

חמד עמאר: מה המעמד שלהם?

חמד עמאר: והנושא השלישי שאני רוצה וחשוב לי להעלות אותו, וגם שיירשם בפרוטוקול, אני מקבל הרבה הרבה הרבה תלונות בקשר למנהלת הלשכה בצפת.

חמד עמאר: אני חושב שתפקידו של פקיד ממשלתי לבוא ולשרת את האזרח, לתת לו את השרות, לשמוע אותו, להבין אותו אם הוא יכול להבין ולעזור לו, אם הוא יכול לעזור.

חמד עמאר: פקיד ממשלתי, בדרגה הכי גבוהה שתהיה, גם נבחר ציבור, כל בן אדם כבן אדם, לא יכול להתנהג לאנשים מלמעלה, לא יכול להתנהג לאנשים כאילו כיסא ריק יושב מולו ויכול לחבוט בהם איך שהוא רוצה ויכול להגיד להם גם 'אם תפנו לשר, השר לא מעניין אותי ואני מחליט כאן'.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית ואנחנו נמצאים במדינה שאמורה לתת את השירות ואת השירות הכי טוב לאזרחיה, וזו נקודה מאוד כואבת, ואני אומר לך, לא תלונה אחת קיבלתי ולא שתיים ולא עשר, הרבה תלונות, ואם כבוד סגן יושב ראש הכנסת בעצמו דיבר עם אותה פקידה, בכירה ככל שתהיה בכירה, אפילו מנהל כללי במשרד ממשלתי צריך גם להתייחס לאנשים, אני חושב שמשרד הפנים, שמתפקידו לתת שרות לאזרח והוא בקשר יום יומי עם האזרח, צריך לתת את הדעת ולתת לנו את ההסבר הפשוט למה היא מתנהגת כך עם האזרחים של רמת הגולן.

מגלי והבה: דרך אגב, הטיפול באוכלוסייה של רמת הגולן היה בטבריה, אחר כך העבירו את זה לעפולה, אחר כך החזירו את זה לצפת.

מגלי והבה: זה מוכיח בדיוק על מה שמנסה להציג חבר הכנסת עמאר, כמה האוכלוסייה הזאת לא קיימת בשביל חלק גדול ממשרד הפנים, או בשביל חלק גדול מהמדינה הזאת.

מגלי והבה: אנחנו רואים שהחוק קיים ויושב ראש הוועדה הסביר את הסתירות בהתנהלות מול אותה אוכלוסייה.

מגלי והבה: דרך אגב, גם כשהתנגדנו לחוק ב-2003 כתבו את הסעיף הזה כי אמרו שלא יכול להיות שנתייחס לאוכלוסייה הדרוזית של רמת הגולן כמו שמתייחסים לאוכלוסייה שעוסקת בפעילות חבלנית עוינת.

מגלי והבה: לצערי הרב, מי שיושב ומקבל החלטות, אם זה בוועדות ואם זה בפקידות, מתייחס לכולם אותו דבר ומכאן הבעיות שאנחנו נתקלים בהן כל פעם מחדש.

דב חנין: אני רוצה לשאול אתכם כמה שאלות באופן נקודתי לגבי הוועדה הזאת.

אבי לקח: אדוני, הוערה הערה לא הוגנת כלפי העובדת.

אבי לקח: אני מבין את ההערות, ברשותך, משפט אחד על זה.

אבי לקח: אנחנו מדברים על מנהלת שעוסקת בעניין הזה, בנושאים ההומניטריים בתוך מגבלה שאמרתי בראשית דבריי, היא נקראת לעבוד לפי החוק ולפי המגבלות ולפי כללים שהותוו לה על ידי ועדה, והתפקיד שלה זה לתת שרות לאזרחים או לתושבים, ואני לא מתווכח על אופי, סגנון וכולי, כאשר מתחילים לפנות אליה בלחצים מכל מיני מקומות, ואני לא מדבר על חברי כנסת שזה תפקידם וזכותם, הדרך המקובלת זה להגיע אליה דרך לשכת השר.

דב חנין: תודה, אדוני, הבנתי.

אבי לקח: עוד משפט אחד.

אבי לקח: ואז באים אליה בטענות שהיא עונה ב...

אבי לקח: היא חצויה.

אבי לקח: מצד אחד היא אמורה לתת את המענה דרך לשכת השר או דרך האנשים, כשמדובר על מקרים חריגים, מצד שני לוחצים עליה כדי שהיא תפסיק את עבודתה.

דב חנין: הבנתי, אדוני.

דב חנין: דבריך נרשמו.

אבי לקח: עם כל הכבוד, אני מבקש מידתיות גם לדברים שנאמרו.

דב חנין: דבריך נרשמו.

מגלי והבה: אני מציע שאולי נזמין אותה לוועדה ונוכיח אחד לאחד.

מגלי והבה: תסלח לי, אנחנו ניתן את כל ההערכה והכבוד לפקיד שעושה מלאכתו.

מגלי והבה: אני אומר לך, זו ההתייחסות של עדות ממקור ראשון, איך שהיא דיברה.

מגלי והבה: אני יודע איך היא מתייחסת לאותה אוכלוסייה.

מגלי והבה: רופא בישראל לא זורקים מהמדרגות, עם כל הכבוד לאותו פקיד ממשלתי.

מגלי והבה: המנהלים הכלליים הרבה יותר טובים, אבל יש פה בעיה ואני רוצה שיירשם בפרוטוקול, לפעמים לוחמי סיירת של הדרוזים באים, משתחררים, אדוני, מגיעים לתל אביב, רוצה לשכור דירה, הכל טוב ויפה, אתה סטודנט?

מגלי והבה: איפה אתה לומד?

מגלי והבה: הכל עד שהוא אומר להם 'השם שלי חמד עמאר', ואז הוא אומר לו 'אתה לא תוכל לקבל את הדירה'.

מגלי והבה: תתחילו לשנות שם בג'וק הזה של הבנה.

מגלי והבה: אנחנו אוכלוסייה שאוהבת את מדינת ישראל, אנחנו חלק ממדינת ישראל, נלחמנו על עצמאות מדינת ישראל, הגיע הזמן שאותה פקידות שעדיין מתייחסת אלינו כ...

מגלי והבה: אתה כל כך מכיר את זה, אתה מסתובב בקרבנו ואתה יודע איזה אפליות.

מגלי והבה: אז חבל, חבל.

מגלי והבה: אני אומר לך, צריך להעיר לאותה פקידה, לקרוא לה ולהגיד לה, 'עם כל הכבוד, תפעלי לפי החוק'.

עדינה אגמון: זה אני.

דב חנין: גברתי.

דב חנין: אני רוצה כאן לעצור את הדברים.

דב חנין: הדברים נשמעו, גם הערתו של מר לקח נשמעה.

דב חנין: אני מניח שאתם בוודאי תיקחו בחשבון גם את ההערות של חברי הכנסת.

דב חנין: אני רוצה לשאול כמה שאלות ברמה העקרונית---

עדינה אגמון: אתה לא תיתן לי להגיב?

עדינה אגמון: הוא מתכוון אליי.

עדינה אגמון: כל הזמן הוא מדבר עליי.

מגלי והבה: אם את לא מכירה את הבעיה של דר'.

מגלי והבה: .. את מצפת?

עדינה אגמון: אני לא מכירה ואתה מדבר עליי כל הזמן ואני זוכרת---

מגלי והבה: את הפקידה בצפת?

עדינה אגמון: אני הפקידה---

מגלי והבה: נו, מה אמרת לי בטלפון?

עדינה אגמון: אני הפקידה המאשרת בצפת, אין לי מדרגות, אני לא---

מגלי והבה: אני יודע, אבל מה אמרת לי?

עדינה אגמון: ואני מקבלת אזרחים שמגיעים אליי כמו---

מגלי והבה: את מכירה את הסוגיה של דר' עימאד חבוס?

עדינה אגמון: כשמתקשר אליי חבר כנסת, אני מפנה אותו לפניות הציבור של משרד הפנים או ללשכת השר.

עדינה אגמון: על פי התקשי"ר, זה כתוב בתקשי"ר של עובדי מדינה, אני לא רשאית לדבר, לא ליצור קשר ולא לענות לפניות, לא של שרים, לא של יועצי שרים, אגב.

עדינה אגמון: אגב, גם ליועץ של השר שלי אני לא רשאית לענות על פי התקשי"ר.

עדינה אגמון: כמו שאני מכבדת את התקשי"ר, ואני מכבדת את האזרחים, אני מקווה שגם חברי כנסת צריכים לכבד.

מגלי והבה: אל תעני לנבחרי הציבור, דר' עימאד חבוס, פנה אליכם יותר מפעם אחת.

עדינה אגמון: אף פעם לא.

מגלי והבה: אף פעם לא?

מגלי והבה: ואם אני מוכיח לוועדה ולמנהל שלך---

עדינה אגמון: לא מוכר לי השם, לא מוכר לי השם בכלל.

דב חנין: הנושא הזה ייבדק.

דב חנין: אנחנו נבדוק את הנושא.

מגלי והבה: לא נעים לי להגיד מלה אחרת, זה לא נכון.

מגלי והבה: ביקשו את כל החומר של הבן אדם הזה, אחרי התערבות לשכת השר, להעביר את החומר ל---

עדינה אגמון: לוועדה, לא אלינו.

מגלי והבה: אלייך לצפת.

עדינה אגמון: לא.

עדינה אגמון: לוועדה ההומניטרית.

דב חנין: אנחנו נבדוק את זה.

דב חנין: אני רוצה לשאול אתכם כמה שאלות ברמה העקרונית.

דב חנין: אני באמת לא מזלזל בשאלה הזאת, שבאמת תתברר, חבר הכנסת והבה יברר איתך ויכול להיות שיש פה איזה שהיא אי הבנה או תקלה בדרך, יכול להיות, אבל בכל מקרה הציפייה שלנו, חברי הכנסת, היא לא שתיענו לנו, שתיענו לאזרחים.

דב חנין: אם אזרח פונה, שיקבל את הכבוד, את הטיפול ואת ההתייחסות הראויה ואני באמת לא נכנס למקרה הקונקרטי, כי אני לא מכיר אותו.

דב חנין: אני רוצה לשאול ברמה העקרונית, הוועדה ההומניטרית הזאת, שאנחנו מדברים עליה, האם אתם מפרסמים על הקיום שלה לתושבים ברמת הגולן?

דב חנין: איפה זה מתפרסם?

דב חנין: יש איזה שהוא פרסום?

דב חנין: או שזו ועדה שאף אחד לא יודע עליה, חוץ מחברי הכנסת, אנחנו?

אבי לקח: כל בקשה וכל---

דב חנין: לא, אני שואל, האם זה מתפרסם לתושבים שיש ועדה כזאת?

אבי לקח: זה התפרסם.

דב חנין: איפה זה התפרסם?

אבי לקח: זה התפרסם, זה נמצא גם באתר.

דב חנין: זה נמצא בערבית באתר?

דב חנין: אני שואל, למשל אתם תליתם מודעה על קיומה של הוועדה הזאת במועצות המקומיות?

דב חנין: יש הרי בסך הכל ארבע מועצות מקומיות דרוזיות בגולן, האם במשרד של המועצה המקומית תלויה מודעה שאומרת שיש ועדה ומי שרוצה---

עדינה אגמון: יש תשובה יותר פשוטה.

עדינה אגמון: כאשר בקשה נדחית על ידינו, אנחנו מנמקים, אני מצטטת את הסעיף בחוק ומפנה את האדם לוועדה.

עדינה אגמון: אני מבקשת ממנו להגיע אלינו כדי לקחת טפסים והפנייה לוועדה היא ישירות, לא באמצעותנו, ולא דרכנו.

עדינה אגמון: הוא פונה ישירות לוועדה.

עדינה אגמון: עם טפסים שאנחנו נותנים לו.

דב חנין: הבנתי.

דב חנין: זאת אומרת הפרוצדורה היא בעצם שהוועדה היא מבחינת הציבור הדבר שמקבלים את המידע עליו כאשר הם מקבלים דחייה ממשרד הפנים.

נעמה פלאי: לאור הוראות החוק.

דב חנין: הכל לאור הוראות החוק, אין מחלוקת שהכל נעשה לאור הוראות החוק.

דב חנין: אני מנסה רק להבין באיזה אור זה נעשה, לפעמים האור הוא קצת חשוך.

דב חנין: לכן שאלתי איפה זה מתפרסם כדי לוודא שזה באמת אור מואר ולא אור חשוך.

נעמה פלאי: זה גם פורסם.

דב חנין: זה פורסם?

דב חנין: איפה זה פורסם, גברתי?

עדינה אגמון: באתר משרד הפנים.

דב חנין: בערבית?

סעיד מועדי: לא בערבית.

דב חנין: זה יכול להתפרסם באתר משרד הפנים בערבית?

סעיד מועדי: אדוני היושב ראש, היום יש הבנה מלאה לבעיה של האוכלוסייה ברמת הגולן בלשכת השר במיוחד.

סעיד מועדי: אנחנו מטפלים בזה בצורה הכי טובה שיכולה להיות.

דב חנין: אז אתם תגרמו לפרסום קיומה של הוועדה הזאת?

סעיד מועדי: סליחה, תרשה לי, אדוני, כבוד היושב ראש, אנחנו בקשר הדוק עם מנהל המינהל ועם ממלא המקום ואנחנו פותרים כל בעיה לגופו של עניין.

סעיד מועדי: אין בקשה שנתקבלה בלשכת השר בנושא הזה ולא מטופלת.

סעיד מועדי: אנחנו יודעים שהיה קושי והיתה, לא רוצה להגיד טעות, אלא תמימות או משהו כזה, אבל עכשיו יש מדיניות חדשה במשרד הפנים ואנחנו מטפלים בזה על הצד הטוב ביותר.

סעיד מועדי: אני מקווה שלכל הנושאים התלויים עכשיו נמצא את הפתרון ההומניטרי המתאים לכל נושא ונושא.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני שמח על הדברים.

דב חנין: אני רק אומר שברמת העיקרון, בסופו של דבר, גם אתם צריכים להיות מעוניינים שלא כל מקרה כזה יגיע ללשכת השר.

דב חנין: אני מניח שלשר יש הרבה הרבה דברים אחרים לעשות.

דב חנין: אנחנו רוצים שהמערכת, גם בלי ההתערבות שלכם, תפעל בצורה תקינה ושקופה וגלויה והתושבים יוכלו לפנות בצורה ראויה.

חמד עמאר: לא קיבלתי תשובות, אדוני היושב ראש, על שתי השאלות ששאלתי.

דב חנין: לגבי האפשרות לקבל אזרחות.

חמד עמאר: אני תושב רמת הגולן ואני רוצה לקבל אזרחות, האם אתם מאפשרים את זה, או שיש מדיניות של משרד הפנים לא לאפשר את זה עכשיו?

עדינה אגמון: אתה מקבל אזרחות.

עדינה אגמון: הנוהל והטיפול הוא כמו לגבי כל אדם אחר שמבקש אזרחות.

עדינה אגמון: זה יכול להיות אדם שנולד בארץ וחל עליו חוק השבות ומשום מה הוא לא אזרח, או אדם שעלה לארץ על פי חוק השבות ולא רצה לקבל אזרחות, זה אותו הנוהל.

חמד עמאר: אני נולדתי ברמת הגולן, אני נמצא ברמת הגולן 22 שנה, לא יצאתי---

עדינה אגמון: אותו הנוהל, אותו הנוהל לכולם.

חמד עמאר: שתיים, תייר עם רישיון עבודה, מה מעמדה של המשפחה, מה מעמדם של הילדים שנולדים והאישה, איזה מעמד היא מקבלת?

חמד עמאר: היא מקבלת טיפול רפואי?

חמד עמאר: התאשפזה בבית חולים, מה המעמד שלהם?

חמד עמאר: אני רוצה להבין.

עדינה אגמון: האמת היא שהשאלה הזו לא צריכה להיות אלינו, אבל ההיגיון שלי אומר שאם היא עובדת ומשלמת ביטוח לאומי, היא בוודאי מקבלת תמורת זה משהו.

מגלי והבה: ואם היא לא עובדת, היא עקרת בית?

חמד עמאר: זה הדברים שאתם שלחתם, מעמד של תייר.

חמד עמאר: אני חושב שמשרד הפנים צריך לתת את התשובה, מה מעמדו של תייר?

עדינה אגמון: תייר שמגיע לארץ, יש לו ביטוח של תייר.

עדינה אגמון: אם הוא רוצה לקבל ביטוח בריאות, הוא צריך לשלם ביטוח לאומי או לשלם את הביטוח בעצמו.

דב חנין: הוא זכאי לשלם את זה?

דב חנין: זאת אומרת תייר יכול לשלם ביטוח לאומי?

עדינה אגמון: בוודאי, בוודאי.

אביטל שטרנברג: עובדים זרים מבוטחים רק בחלק מהענפים של הביטוח הלאומי.

עדינה אגמון: אבל אלה לא עובדים זרים, זה משהו אחר.

חמד עמאר: כתבתם לנו שאם הבעל הוא תושב, תקבל האישה מעמד של תייר, עם רישיון עבודה.

חמד עמאר: זה מה שאתם כתבתם.

חמד עמאר: אני רוצה לדעת מה המעמד של תייר עם רישיון עבודה, לגבי אותה אישה ולגבי אותם ילדים.

דב חנין: השאלה של חבר הכנסת עמאר היא שאלה מאוד חשובה.

דב חנין: אני לא רוצה כרגע לתפוס אתכם, אולי אתם לא התכוננתם לשאלה הזאת, אנחנו רוצים לקבל תשובה מדויקת בכתב.

אביטל שטרנברג: לעניין הזה צריך להזמין את הביטוח הלאומי.

דב חנין: אני פונה כרגע למשרד המשפטים ומשרד הפנים, מה הוא מבחינת

דב חנין: כם מעמד של תייר בעל רישיון עבודה, איזה זכויות, איזה אפשרויות יש לאותו אדם לחיות בארץ באופן תקין.

דב חנין: תענו לנו בכתב.

דב חנין: אנחנו לא דורשים מכם כרגע לענות לנו בצורה מדויקת לשאלה הזו, זו שאלה חשובה מדי מכדי שנקבל תשובה חלקית.

חמד עמאר: יש 19,540 תושבים שהם בהגדרת תושב, שאם כל אחד מביא אישה, זה המעמד שלה.

דב חנין: מה קורה עם הילדים?

אבי לקח: הילדים מקבלים את המעמד שלהם מההורה הישראלי, ואז באופן טבעי הם זוכים לכל מה ש---

חמד עמאר: אבל הם תושבי קבע.

דב חנין: הם תושבי קבע---

אבי לקח: או אזרח.

נעמה פלאי: רק לצורך ההבהרה, לגבי ילדים יש הבחנה בין מקום הלידה של הילד.

נעמה פלאי: בכל מקרה, המעמד של הילד יהיה או מעמד של תושב עראי, או מעמד של תושב קבע.

נעמה פלאי: שני המצבים האלה אלה מצבים שבהם מתקבלים כל הטיפולים הרפואיים.

נעמה פלאי: ההבדל היחיד בין תושב עראי במעמד א5 לתושב קבע, זה הבחירות לרשויות המקומיות ולכנסת, שזה דברים שהם כמובן לא רלוונטיים לגבי ילדים.

נעמה פלאי: אבל ילד שנמצא במעמד של א5 מקבל את כל הזכויות הסוציאליות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אני חוזר לוועדה ההומניטרית המפורסמת.

דב חנין: הזהות של החברים בוועדה.

דב חנין: מונו אנשים, נגיד שיושבת הראש היא עורכת הדין רוזנטל, מי הם החברים האחרים בוועדה הזו?

דב חנין: אנחנו יכולים לדעת?

דב חנין: זה מפורסם באיזה שהוא מקום, זה גלוי?

נעמה פלאי: אפשר להעביר אותו לוועדה.

דב חנין: אפשר להעביר לוועדה, אנחנו נשמח לראות.

דב חנין: מועדי הישיבות, האם הם מפורסמים?

דב חנין: האם הם ידועים לציבור?

אבי לקח: לא.

דב חנין: לא ידועים לציבור.

אבי לקח: אנחנו לא הבאנו לכאן את הנציגות של הוועדה ההומניטרית---

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: השיקולים של הוועדה בקבלת ההחלטות שלה מתפרסמים באיזה שהיא צורה?

דב חנין: כשהם מקבלים החלטה, הם מנמקים אותה?

נעמה פלאי: הוועדה הזאת זו ועדה ממליצה, היא ממליצה לשר הפנים ושר הפנים מקבל את ההחלטה.

נעמה פלאי: התשובה שיוצאת יוצאת כתובה ומנומקת.

דב חנין: תשובה כתובה ומנומקת, זאת אומרת תמיד יש הנמקה עניינית למקרה הספציפי.

דב חנין: אני לא מכיר את העבודה, לכן אני שואל.

דב חנין: יש פרוטוקולים של הדיון בוועדה הזאת?

אבי לקח: יש פרוטוקול.

דב חנין: הפרוטוקול מתפרסם?

אבי לקח: אני לא יודע להגיד לך.

אבי לקח: אני מציע שכל מה שקשור לוועדה, תעלו את זה ואנחנו נתייחס.

דב חנין: בוועדה הזו, גברתי מנהלת הוועדה, אם אני מבין נכון, אנחנו נקיים דיון מיוחד בנושא הוועדות ההומניטריות, אולי ביום זכויות האדם, אבל אנחנו מנצלים את ההזדמנות שאתם כבר כאן כדי להכין את הוועדה לשאלות שיעסיקו אותנו ויטרידו אותנו לקראת הדיון הזה.

דב חנין: אפשר להופיע בפני הוועדה?

דב חנין: נניח בן אדם בא, יש לו בקשה, יש לו זכות טיעון?

נעמה פלאי: זכות טיעון בכתב.

דב חנין: בכתב רק?

דב חנין: למה?

דב חנין: זה עבר ייעוץ משפטי?

דב חנין: זה נראה לכם מתאים מבחינת כללי הצדק הטבעי?

אבי לקח: שוב, אני מציע שבמקרה של הוועדה ההומניטרית, כדי להיות מדויקים, תציפו את כל מה שצריך ואנחנו---

דב חנין: אני חייב להגיד לך שאנחנו התחלנו בדרוזים, תושבי רמת הגולן, ואני עכשיו יצאתי מה זה מודאג.

דב חנין: גם הדרוזים ברמת הגולן וגם שאלות נוספות, לא יודע, דברים אלמנטריים, חשבתי שוועדה מתכנסת, בן אדם יכול לבוא, להגיד, 'המצב שלי כזה וכזה'.

דב חנין: אולי אתם חושבים למשל שהוא חי בגרמניה, והוא חי במג'דל שמס?

אבי לקח: בוא נגיד ככה, עדיף שנענה במדויק על השאלות האלה.

אבי לקח: מיֶדע כללי אני יודע לענות על חלק מהשאלות.

מגלי והבה: וההתייחסות לביקורים, שזה לא פחות חשוב.

מגלי והבה: אני יודע שחלק מהנושא נוגע לכם.

מגלי והבה: אם כך, אתם מטפלים באוכלוסייה כמו שאנחנו רואים סרט שאני לא יודע אם אני במדינת ישראל או לא.

מגלי והבה: אני הופעתי כסגן שר חוץ של מדינת ישראל וניסיתי להגן על המשטר הדמוקרטי שלנו, ועל ההתייחסות לאוכלוסייה---

דב חנין: זה היה לפני הדיון הזה.

מגלי והבה: לפני הדיון, ועכשיו אני רוצה לשאול שאלה אחת פשוטה, לגבי הביקורים.

מגלי והבה: מה עמדתו של משרד הפנים?

מגלי והבה: סך הכל אלה שביקרו 2,500 מתוך אותם 21,000 והיום כל מוסלמי שרוצה להגיע לאל חג' בסעודיה, הוא חוצה את הגבול, עובר לירדן ומגיע לסעודיה, שוהה שם 40 יום, או 30 יום, לא יודע כמה, וחוזר.

מגלי והבה: היום הדרוזים של רמת הגולן, חוץ מאותם שייח'ים שמאושרים כל שנה בספטמבר לביקור, בלי נשים---

אבי לקח: פעם היו נשים.

חמד עמאר: שמו הגדרה שהיא צריכה להיות מעל גיל 70.

מגלי והבה: מעל גיל 70, אז צריך לחפש את האמהות שלא ראו את הילדים 40 שנה ולהגיד לה 'את כבר עברת.

מגלי והבה: ..'.

מגלי והבה: איך אנחנו יודעים, דרך אגב?

מגלי והבה: זה מהאנשים ומהטלוויזיה, שרואים נשים שמתראיינות ו...

דב חנין: גברתי, לפני שאת עונה, הנתונים שיש בפנינו הם שבשנת 2009 הוגשו 82 בקשות לביקור משפחתי ולניחום אבלים, כל הבקשות נדחו.

דב חנין: יש שתי בקשות שאושרו מסיבות הומניטריות, אני מבין שזה המקרה שגם הוועדה היתה מעורבת בו.

דב חנין: גם פה יש לי תחושה קצת קשה.

דב חנין: מה זה?

דב חנין: כל הבקשות נדחו ורק בקשה שוועדת הפנים בכבודה ובעצמה מתגייסת כדי.

דב חנין: ..

דב חנין: זאת נראית לי מדיניות מאוד נוקשה.

דב חנין: האם באמת כל הבקשות אלה אכן היו צריכות להידחות?

עדינה אגמון: הן לא היו הומניטריות, הן לא היו לביקורים הומניטריים.

דב חנין: זה ניחום אבלים.

דב חנין: זה לא הומניטרי?

עדינה אגמון: ניחום אבלים של משפחה רחוקה שהנפטר נפטר מזמן.

דב חנין: אתם יכולים להעביר לנו נתונים לגבי ה-80 בקשות שסורבו?

דב חנין: זה פשוט מטריד אותי כי אני מתקשה לראות שכולם רוצים לנחם אבלים רחוקים ושהאנשים נפטרו מזמן.

דב חנין: כל המקרים היו כאלה?

דב חנין: האוכלוסייה שם מתנהלת בצורה לא הגיונית.

חמד עמאר: אני רוצה להמשיך בשאלה של חבר הכנסת והבה.

חמד עמאר: איש שרוצה לצאת לחג' לסעודיה, מה הדרישות שהוא צריך לעמוד בהן והאם סעודיה מוגדרת כמדינת אויב?

חמד עמאר: ואיש שרוצה לנסוע לסוריה, שהוא תושב רמת הגולן, או אזרח רמת הגולן, מה הדרישות?

חמד עמאר: מה ההבדל בין שניהם?

חמד עמאר: ומי קובע את המדיניות הזאת?

סעיד מועדי: בתקנות, אדוני היושב ראש, נקבע ש-500 כוהני דת דרוזיים כל שנה יוצאים.

חמד עמאר: אנחנו קבענו את התקנות, או השר קבע תקנות, השר יכול לשנות את התקנות.

סעיד מועדי: אז או שנערוך דיון אחר בשינוי התקנות, או שעכשיו משרד הפנים ממלא מה שכתוב בתקנות.

סעיד מועדי: הפעם באמת היתה הסתכלות למצב הזה אחרת מצד השר, הוא אפשר יותר מ-500, אפשר עוד 43 נשים, ובמקום 3 ימים, 6 ימים.

סעיד מועדי: אז גם על הצד החיובי צריך להסתכל.

סעיד מועדי: אנחנו גם צריכים להסתכל כל הזמן על מדינה עוינת.

סעיד מועדי: סוריה היא מדינה עוינת שאין לה קשר, היא לא חתמה על האג, לא חתמה על שום דבר.

סעיד מועדי: אנחנו גם צריכים להסתכל על זה.

סעיד מועדי: אנחנו מכירים את המצב הקשה שסובלים ממנו תושבי רמת הגולן, אבל אנחנו נעשה את הכל על מנת לשנות את כל הנושאים האלה.

דב חנין: אני מסתכל על הנתונים לאורך השנים, אני מתעכב על הנקודה הזאת, את מיד תוכלי להגיב, גברתי.

דב חנין: אני מסתכל על הנתונים לאורך השנים, יש קטגוריה של סטודנטים, אני מבין, יש קטגוריה דתית של שייח'ים, יש כמה טיפולים רפואיים בודדים בכל שנה, ומקרים הומניטריים לאורך כל השנים, חוץ מ-2009, אין.

דב חנין: זאת אומרת אין מקרים הומניטריים של אנשים שרוצים באמת לבקר, סתם לנחם אבלים?

דב חנין: לא מסיבה של איזה שהוא עניין דתי מיוחד, אלא רוצים לנחם אבלים.

דב חנין: אין מקרים כאלה?

דב חנין: זה לא קורה?

דב חנין: זו אוכלוסייה מאוד מיוחדת.

דב חנין: אף פעם לא קורה שאנשים רוצים לנחם אבלים של קרובי משפחה שלהם?

דב חנין: הם תמיד מחכים כמה שנים שזה יהיה מקרה ישן ואז הם נזכרים בו?

עדינה אגמון: לי ידוע שהיו מקרים כאלה של ניחום אבלים מקרבה ראשונה, משפחה ממש מקרבה ראשונה, אבא, אמא וכאלה, ופעם אחת היה שייח' מאוד חשוב שנפטר בסוריה ויצאה משלחת מרמת הגולן.

עדינה אגמון: אני לא ציינתי את זה בנתונים מפני שהדברים האלה ידועים לי מידע אישי ולא יכולתי למצוא על זה נתונים כתובים, לכן לא ציינתי, כדי לא לציין דברים שאני לא יכולה לדייק בהם.

עדינה אגמון: אבל ניחום אבלים מדרגת קרבה ראשונה זה נקרא ביקור הומניטרי.

דב חנין: אבל אין כאלה ביקורים.

דב חנין: אני מתפלא.

דב חנין: כלומר אלה אנשים נורמליים, יש להם קרובי משפחה.

דב חנין: איך זה אוכלוסייה של 20,000 איש, שיש להם הרבה קרובי משפחה בסוריה, אף אחד שם לא נפטר?

חמד עמאר: את נתת את הנתונים האלה.

עדינה אגמון: כן.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, לפי ההתנהלות שאנחנו רואים כאן, אנשים נרתעים גם מלהגיש.

מגלי והבה: אם אני יודע מראש שלא נותנים לי, אז למה אני צריך להגיש בקשה?

דב חנין: יש איזה שהיא עמדה עקרונית של משרד הפנים?

דב חנין: אני מניח שיכול להיות טעם ביטחוני של מניעה, אני מבין את זה, אבל האם יש איזה שהיא עמדה עקרונית של משרד הפנים שאומרת שאין קטגוריה כזו של ביקור הומניטרי בסוריה?

דב חנין: כי זו קטגוריה שהיא קבוצה ריקה, חוץ מאותן שתי נשים, שוב, שוועדת הפנים התערבה---

נעמה פלאי: בדוח עצמו מדובר על שישה, אגב.

נעמה פלאי: בדוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת מופיע, בתחתיתו של עמוד 2, שאושרו שש.

נעמה פלאי: הטבלה לא מדויקת.

נעמה פלאי: זאת אומרת, יש שישה שכן יצאו.

חמד עמאר: היא אומרת שארבעה לא חזרו.

נעמה פלאי: זה לא רלוונטי, אבל הטבלה לא משקפת את מה שנאמר בדוח.

מגלי והבה: בסדר, מי שלא חוזר, תודה, לפי המדיניות שלכם זה מצוין.

מגלי והבה: אתם רוצים פחות אוכלוסייה---

עדינה אגמון: הם יוצאים לניחום אבלים ולא חזרו.

דב חנין: קורה.

מגלי והבה: את מצטערת?

מגלי והבה: אז נבקש אותם.

נעמה פלאי: יש לנו הוראה מפורשת בחוק שאוסרת יציאה למדינות אויב, שאחת מהמדינות האלה זה סוריה.

נעמה פלאי: זו מדינה שהיציאה אליה נאסרה אלא באישור של שר הפנים, או ראש הממשלה, בהיתר מיוחד, ויש לנו את הקטגוריות שגובשו במהלך השנים מתוך ההסתכלות המיוחדת על האוכלוסייה הזאת.

נעמה פלאי: זאת אומרת, יש לנו פה בעצם---

דב חנין: אני מכיר את כל הדברים האלה, אני הרי יודע, אני חי בארץ.

דב חנין: אני שואל שאלה, האם יש קטגוריה מבחינת משרד הפנים של ביקורים הומניטריים?

דב חנין: האם יש קטגוריה כזו?

נעמה פלאי: מבחינת נוהלי משרד הפנים שקיימים, יש את הקטגוריות שעליהם דיברו, שזה כוהני דת, הסטודנטים והכלות.

נעמה פלאי: זאת שאלה שנדרשים אליה.

דב חנין: ואין כרגע קטגוריה של ביקורים הומניטריים?

דב חנין: נניח, סתם לדוגמה, שאח של מישהו נפטר והוא רוצה לבקר לניחום אבלים, לא משפחה רחוקה, משפחה קרובה.

דב חנין: יש אצלכם קטגוריה כזאת?

נעמה פלאי: זו קטגוריה שלא קיימת במסגרת נוהלי משרד הפנים.

נעמה פלאי: זו שאלה שהיא לא רק של משרד הפנים, כמובן, חסרים פה שאר הגורמים, אנחנו לא התכוננו לנושא הזה ואנחנו מוכנים לבוא איתו, אבל זו שאלה שהיא לא רק שאלה של שר הפנים, היא שאלה מדינית.

נעמה פלאי: היא שאלה שהיא הרבה יותר רחבה---

דב חנין: אני לחלוטין ער לזה.

דב חנין: אני גם רוצה שיהיה ברור, אין לי שום טענות כלפי משרד הפנים כרגע.

דב חנין: אני מנסה להבין את המצב של האנשים שחיים שם.

דב חנין: עם כל הכבוד, סטודנטים זה דבר ראוי ונימוקי דת זה גם דבר ראוי, עיני לא צרה בשום קטגוריה, אבל נדמה לי שזה לא פחות חשוב לפעמים לבן אדם יכולת לבקר את בני משפחתו מקרבה ראשונה, כשיש אבל.

דב חנין: אני אומר ברמת העיקרון.

דב חנין: אפשר לבדוק את הבקשה הזו, לראות האם זה מתאים, אפשרי, לא אפשרי, טעמי הביטחון.

דב חנין: כל הדברים האלה רלוונטיים, אבל הקטגוריה צריכה להיות.

סעיד מועדי: אדוני היושב ראש, לפעמים יש קושי למשרד הפנים לקבוע אם זה ממדרגה ראשונה או שנייה, כי אין לנו קשר עם סוריה.

סעיד מועדי: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

נעמה פלאי: אין כאן קבילה של שיקול הדעת, זה נשאר בשיקול הדעת הכללי של התקנה שמאפשרת היתר יציאה מאת שר הפנים, או ראש הממשלה, כשיש הסמכה.

דב חנין: את השאלות הפורמליות אני מכיר היטב, אני מנסה להבין מה המדיניות.

דב חנין: זאת אומרת, פורמלית, יש לכם סמכויות, החוק נותן לכם הרבה סמכויות, אם כי אתם בחרתם בחוק הזה, שהוא חוק מוזר, דווקא לשלול מעצמכם סמכויות ולהגיד ששר הפנים במצבים מסוימים, אפילו אם הוא היה רוצה לעשות כל מיני דברים, הוא לא יכול לעשות את זה.

דב חנין: זה חוק מוזר שאני לא מבין למה משרד הפנים תמך בו, אבל באופן עקרוני יש לכם הרבה סמכויות ואתם יכולים להפעיל אותן.

דב חנין: את זה אני מבין, השאלה שלי מה המדיניות.

דב חנין: אנחנו מדברים פה באמת על אוכלוסייה שנמצאת במצב מאוד מסובך, אוכלוסייה לא גדולה, יש הרבה קרובי משפחה בחוץ לארץ, נכון, בסוריה, עם כל הקשיים והבעיות והדברים הקיימים, אבל בכל זאת יש פה שאלות אנושיות.

אבי לקח: גם התשובה של מר סעיד מועדי, המדיניות לא תלויה רק במשרד הפנים, כמו שנאמר.

דב חנין: ברור לגמרי.

אבי לקח: בתוך המגבלות האלה ובתוך הכללים שכבר נקבעו, כלומר הנושא של כמות של כוהני דת, הנושא של סטודנטים, כבר אתה רואה שהמדיניות היום היא בכיוון הליברלי, במסגרת המגבלות, בלי לדרוך על שדות שהם לא בדיוק השדות של משרד הפנים.

אבי לקח: אם ביציאה לאותה עלייה לרגל יצאו נשים ואנחנו מודעים מאחורי הסיפור שזה לא בדיוק רק לפולחן הדתי, אז היתה כן מדיניות של השר לבוא לקראת ו---

דב חנין: אני מעריך את זה.

אבי לקח: מה שאני רוצה להגיד זה שמה שאתה מציג בפנינו, השאלות שאתה שואל הן שאלות נכונות, יש את המגבלות שציינתי קודם שגם אתם, חברי הכנסת, מודעים להן, הרגישות אל מול ארץ כזו ועל אוכלוסייה שהיא תלויה בינינו לבין הארץ הזו, ואנחנו רוצים לבוא לקראת במסגרת כללים שניתנו לנו, כדי שלא יהיה מצב שאנחנו דורכים על קרקע שהיא לא בדיוק ברורה, ביטחונית, אם זה ביטחוני, האם מעבר הגבול הזה הופך להיות מעבר גבול פתוח או שהוא מוגבל?

אבי לקח: הרי זה לא מעבר גבול רשמי.

אבי לקח: לכן אני הייתי מציע, השאלות הן נוקבות, ואני חושב ששווה להעלות את העניין כדי שיהיו כללי עבודה ברורים גם למשרד הפנים, במסגרת כל התמונה הכללית של העניין.

דב חנין: תודה רבה לכם על הגעתכם לדיון הזה.

דב חנין: אני רוצה לסכם את הדיון.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אנשי זכויות האזרח הגיעו.

דב חנין: כן.

מיכל פומרנץ: אני רוצה להגיד שהסוגיה לגבי איחוד משפחות בישראל היא סוגיה מקדמית של עצם החלת החוק ב-2007 של חוק האזרחות והכניסה לישראל.

מגלי והבה: החוק מ-2003, אבל כל חצי שנה מאריכים אותו.

מיכל פומרנץ: לא, אבל ב-2007 הוסיפו לגבי סוריה.

מיכל פומרנץ: בכל מקרה, התכלית המוצהרת של החוק היא תכלית ביטחונית, כשלמעשה אולי אתם לא הגורמים הביטחוניים שמציעים, של איזה תשתית עובדתית יש לגבי שימוש בטיעון ישראלי על ידי תושבים סוריים שקיבלו מעמד בישראל למטרות ביטחוניות.

מיכל פומרנץ: זו סוגיה אחת.

מיכל פומרנץ: אז כמובן יש את העתירה שתלויה ועומדת לגבי הוראת השעה, אבל זו סוגיה אחת, ואני חושבת שלגבי עצם שיקול הדעת של הוועדה ההומניטרית, אמנם כל מקרה מטופל לגופו, אבל הנתונים קצת מחשידים שמ-2003 עד התכנסות הוועדה רק בקשה אחת סורבה ומהתכנסות הוועדה פתאום ארבע בקשות סורבו ושלוש לא.

מיכל פומרנץ: אז זה יכול להיפתר על ידי דיון קונקרטי בכל בקשה, אבל זה מעיד על איזה שהוא שיקול דעת.

דב חנין: אני מציע, עמיתיי חברי הכנסת, שאנחנו נסכם את הדיון כך; קודם כל, הדיון הזה העלה מצוקות אמיתיות של ציבור שנמצא במצב לא פשוט ואנחנו בוועדה הזו עסקנו באמת רק בשאלות ההומניטריות, אנחנו לא עוסקים בהיבטים הפוליטיים הכלליים של הסוגיה הזו, אלא באמת בהיבטים ההומניטריים.

דב חנין: אנחנו מוטרדים מהתמונה שעל פיה בקשות שמגיעות לוועדה ההומניטרית, אף אחת מהן לא אושרה.

דב חנין: אנחנו לא יכולים לקבוע כרגע שום דבר באופן סופי, אבל התחושה שיש לנו היא תחושה לא נוחה ולכן אנחנו מבקשים לקבל מהוועדה ההומניטרית, באמצעותכם, פירוט לגבי מה היו הטעמים שבגינם נדחו הבקשות שנדחו.

דב חנין: ואותן בקשות שתלויות ועומדות, כמה זמן הן נדונות, מתי הוגשו הבקשות האלה, מה לוח הזמנים הצפוי לקבלת החלטה.

דב חנין: בעניין הוועדה ההומניטרית, אני חושב שהמסקנה של הדיון המהיר הזה היא שהוועדה צריכה לקיים דיון יותר רציני ויותר מקיף ולהזמין כמובן את נציגי הוועדה ההומניטרית.

דב חנין: אני חושב שזה באמצעותכם, כי אתם המשרד המקים את הוועדה ההומניטרית.

דב חנין: אנחנו נשמח לשמוע את נציגי הוועדה, או את חברי הוועדה, כדי לדון איתם באופן קונקרטי על צורת העבודה שלהם, כולל שאלות שהעלינו, כמו רשימת חברי הוועדה, מועדי הישיבות של הוועדה, הפרסומים לציבור על פעילותה של הוועדה, ההנמקות, צורת ההנמקות, כמה בקשות יש, נתונים בכלל לגבי הוועדה הזו, כמה בקשות הוגשו, כמה בקשות סורבו, הזכות של אנשים להופיע בפני הוועדה, אולי עורכי דין מטעם האנשים, להופיע בפני הוועדה ולהציג את ההנמקות שלהם בצורה מסודרת.

דב חנין: כל הדברים האלה מטרידים אותנו.

דב חנין: אנחנו נכלול אותם כשאלות במסגרת ההחלטה של הוועדה מהיום.

דב חנין: אנחנו כמובן לא קובעים שום דבר לגבי השאלות האלה לפני שהוועדה תשמע את נציגי הוועדה.

דב חנין: אנחנו קוראים למשרד הפנים לבחון הכרה בקטגוריה של מקרים הומניטריים לביקורים.

דב חנין: אם מתאפשר לאנשים לנסוע לצורכי דת ואם מתאפשר לאנשים לנסוע לצורכי לימודים, אז ברמת העיקרון בוודאי שצריך להתאפשר לאנשים לנסוע במקרים הומניטריים.

דב חנין: צריך לקבוע את הדברים האלה, לפרסם; השתתפות בניחום אבלים, או מקרים של קרובי משפחה חולים, שרוצים לבקר אותם.

דב חנין: ברמת העיקרון אנחנו מבקשים ממשרד הפנים לבחון גיבושה של קטגוריה כזאת וגיבושם של נהלים ברורים ושקופים למי יכול לעמוד בתנאים ומה הם התנאים הנדרשים בכדי לזכות באפשרות לבקר.

דב חנין: אנחנו נשמח אם משרד הפנים, לאחר שיבחן את הבקשה שלנו, יודיע לנו האם אכן יש מקום מבחינת

דב חנין: כם לקבוע קטגוריה כזו ומה הם הכללים שאתם חושבים שמתאימים לעניין הזה.

דב חנין: תודה רבה.