ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 102, 2009-11-23 10:30

זבולון אורלב: אני פותח את ישיבת הוועדה שעניינה מחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: הסוגיה הזאת, חברי חבר הכנסת דניאל בן סימון היא סוגיה שחוזרת ועולה על שולחן הוועדה, אני לא יכול לומר שמדי קדנציה, אבל נדמה לי שמדי שנה או שנתיים, כיוון שאף שכנראה חוננו ביכולות אנושיות גבוהות יחסית, מערכת המחשוב במערכת החינוך בישראל היא מהמפגרות בעולם המערבי.

זבולון אורלב: מהמפגרות בעולם המערבי, ולא רק מפגרות באופן יחסי אלא מפגרות מול המטרות שמשרד החינוך והתרבות הציב לעצמו.

זבולון אורלב: פעם היה מחשב אחד ל- 12 תלמידים, לאחר מכן שאפו שיהיה מחשב אחד ל- 5 תלמידים, מהנתונים כפי שפרסמנו אמש, המסמך שהכין איתי פרידמן שנמצא איתנו כאן, הם נתונים שמלמדים שאנחנו בפיגור מאוד משמעותי.

זבולון אורלב: מאוד משמעותי להשגת המטרות.

זבולון אורלב: אני חושב שכל בר דעת מבין שמערכת החינוך לא יכולה למלא את היעדים והמטרות שלה אם סוגיית המחשוב לא תבוא על פתרונה.

זבולון אורלב: מחשוב זה לא כמו שהדיוטות אולי יכולים לחשוב שהוא מדעי-טכנולוגי.

זבולון אורלב: היום גם איש הרוח, ויעיד על כך חבר הכנסת דניאל בן סימון, לא יכול למצוא את עולמו מבלי שהוא מתמצא ומשתמש בעולם המחשוב.

זבולון אורלב: אני חושב שמעטים מאוד הסופרים והעיתונאים שכותבים עדיין בעט.

דניאל בן-סימון: הכותבים המובילים עדיין כותבים בעט, עמוס עוז, חיים גורי וא.ב.

דניאל בן-סימון: יהושע - הם עדיין בעולם הישן.

זבולון אורלב: אני חושב שאחרי שהם כותבים בכתב יד מישהו כן מקליד אותו, ואי אפשר היה להוציא את הספרים שלהם בלי מערכת המחשוב.

זבולון אורלב: זה לא עובד כך יותר, אין יותר גלופות של הסדר בדפוס.

זבולון אורלב: הסוגיה הזאת היא עתירת כספים ואנחנו מודעים לכך, המחשוב קשור בהצטיידות ותלוי תקציב, אבל גם בישיבות הקודמות הובן שלא מדובר במיליארדי שקלים וגם לא מדובר במאות מיליונים.

זבולון אורלב: נדמה לי שבאחת הישיבות שהתקיימה או בוועדת החינוך או בוועדת המדע והטכנולוגיה שזכיתי להיות בה תקופה מסוימת היושב ראש, דובר שאם תהייה תכנית של מאה מיליון שקל לשנה הבעיה תיפתר ברצף כזה או אחר.

זבולון אורלב: יכול להיות שאני טועה, אני טועה בגדול?

זבולון אורלב: יתכן.

זבולון אורלב: זכרוני אומר לי שלא מדובר בסכומי עתק.

זבולון אורלב: מטרת הישיבה היא לברר, וראשית להציג את הנתונים ולהבין היכן אנחנו עומדים.

זבולון אורלב: שנית איך מערכת החינוך רואה את עצמה.

זבולון אורלב: תקציב 2009-10 כבר סגור, הדיונים שלנו הם בעצם לקראת תקציב 2011 כדי לנסות להשפיע על סדרי הקדימויות.

זבולון אורלב: היה לי ויכוח עם השר, ואני מודה שאני מעדיף מחשבים לפני בינוי.

זבולון אורלב: שיבנו פחות כיתות, במקום 2,000 כיתות שיבנו 1,500 כיתות.

זבולון אורלב: את ה- 500 כיתות ימירו למחשבים.

זבולון אורלב: אגב שר החינוך לא מסכים איתי.

זבולון אורלב: כשנושא הקיצוץ של 24 מיליון עלה, הוא שאל אותי איפה לקצץ הצעתי לו לבנות פחות כיתות ושהקיצוץ בבינוי ימנע קיצוץ מהתקציב השוטף.

זבולון אורלב: עמדתו אחרת ועמדתו היא שקובעת.

זבולון אורלב: נושא זה מאוד חיוני.

זבולון אורלב: אנחנו לא רואים איך מערכת החינוך יכולה היום לקדם את תחומי הדעת ללא יוצא דופן בעצמה, מבלי שהתלמידים והמורים יהיו מצוידים בעולם מתקדם של המחשוב.

דניאל בן-סימון: אני מבקש לספר סיפור קצר.

דניאל בן-סימון: היום באתי לשמוע כי אני לא מכיר את הסוגיה הזאת.

דניאל בן-סימון: בשנת 1988 הוכנסו מחשבים למערכות העיתונים, עבדתי בעיתון דבר והוטלה עלי משימה לעזור לחיים גורי לכתוב את הרשימה הראשונה שלו במחשב.

דניאל בן-סימון: זה לקח שעות, עם אצבע אחת, וכעבור ארבע שעות הוא סיים את הרשימה ואז הייתה הפסקת חשמל.

דניאל בן-סימון: הרשימה נעלמה.

דניאל בן-סימון: כשחזר החשמל הוא שאל איפה הרשימה?

דניאל בן-סימון: – איננה.

דניאל בן-סימון: ארבע שעות הוא הקליד.

דניאל בן-סימון: שאלתי אותו עם הוא עשה save הוא שאל מה זה?

דניאל בן-סימון: מאז אותה טראומה משנת 1988 הוא חזר לכתוב בכתב יד.

דניאל בן-סימון: זה המחשוב והכתיבה בארץ.

דניאל בן-סימון: זו הייתה רשימה שהייתה ולא חזרה יותר, הוא לא הבין.

זבולון אורלב: דוקטור יצחק תומר, המשנה למנהל הכללי של משרד החינוך בבקשה.

יצחק תומר: אני שמח שהנושא עולה בוועדת החינוך.

יצחק תומר: אנחנו בהחלט שותפים לדאגה וגם באנו עם בשורה.

יצחק תומר: אני מקווה שאנחנו תוך מספר שבועות מניחים, לפי בקשת השר, תכנית כוללת למחשוב שעלותה עולה על ארבע מיליארד שקל.

קריאה: לכמה שנים?

יצחק תומר: אם רוצים למחשב.

יצחק תומר: כדי לסבר את האוזן, התבקשנו על ידי נשיא המדינה לפני מספר חודשים להגיש תכנית למחשוב העיר ירושלים.

יצחק תומר: רק העלות של העיר ירושלים רבתי קרובה ל- 600 מיליון שקל.

זבולון אורלב: הכוונה להגיע לילד מול מחשב?

זבולון אורלב: וזה כולל כמובן את מזרח ירושלים.

יצחק תומר: כמובן.

יצחק תומר: אני רק אשלים ואשמח להשיב על השאלה.

יצחק תומר: אנחנו מדברים על כל הגילאים, החל מהגיל הרך ועד המכללות לחינוך.

יצחק תומר: אנחנו מדברים גם על הקהילה.

יצחק תומר: צמצום הפער הדיגיטלי חשוב לנו גם בקהילה ובכלל בציבור.

יצחק תומר: צריך לזכור אדוני היושב ראש ואדוני חבר הכנסת דניאל בן סימון, שכאשר מדברים על בעיית מחשוב היא לא קיימת רק במערכת החינוך, הבעיה קיימת גם בשכבות אוכלוסייה מבוגרות.

יצחק תומר: יש בעיה שנאנחנו קוראים – צמצום הפער הדיגיטלי, יש שקוראים לזה האוריינות הדיגיטלית.

יצחק תומר: אני חושב שמשרד החינוך הוא זה שצריך להוביל את כל הנושא של האוריינות הדיגיטלית, להוביל את המחשבה והטיפול לא רק במערכת החינוך מהגיל הרך ועד פרחי ההוראה במכללות, אלא גם לטפל בשכבות אוכלוסיה מבוגרות ולהביא אותן לא מוקדי המחשוב בבתי הספר כדי להרחיב את השכלתם בנושאים אלה.

יצחק תומר: הרעיון הוא שאנחנו על מפתח של מחשב לכל מורה, אחד לאחד, כל מורה על פי תפיסת עולמנו, כל מורה חייב לקבל מחשב, מחשב נישא שיהיה למעשה כלי העבודה העיקרי שלו.

יצחק תומר: אנחנו שואפים שבכל כיתה תוקם עמדה קבועה שמורה יוכל להתחבר אליה עם מקרן שיהיה קבוע.

יצחק תומר: אנחנו מדברים על מחשבים ביחס של אחד ל- 5 לתלמידים.

יצחק תומר: כאמור כל אותם מפתחות שציינו הם חשובים, אנחנו מדברים גם על לוחות חכמים בבתי הספר, זה לא יחס של אחד לאחד, לא בכל כיתה וכיתה, אנחנו גם מדברים על כיתות חכמות, לוחות חכמים.

יצחק תומר: לוח אינטראקטיבי, הוא נמצא היום במאות כיתות במערכת החינוך.

יצחק תומר: אנחנו יוצאים כעת עם תכנית חדשה למחוז צפון בעלות של 30 מיליון שקלים, מתוכם 15 מיליון של המדינה ו- 15 מיליון זו תרומה של "אורט" העולמי לפרויקט במחוז צפון לבתי הספר היסודיים והעל יסודיים.

יצחק תומר: אין ספק שנוכל להיעזר בהרבה תרומות.

יצחק תומר: אנחנו מדברים על פתרון כוללני כולל יצירת מסדי נתונים למורים ולאוכלוסיות שונות, כולל פורטלים לקהילות, תכנים דיגיטליים, מערכות של ניהול למידה.

יצחק תומר: אנחנו רוצים לתת פתרון מקיף לכל המהלך הזה.

יצחק תומר: אנחנו מעריכים שנגיש לשר את התכנית תוך מספר שבועות.

יצחק תומר: בדעתו של השר להציג לראש הממשלה את הנושא כפרויקט לאומי ולקבל את ברכתו, וזאת כדי להפוך את תכנית המחשוב במערכת החינוך לתכנית לאומית.

יצחק תומר: ההתייחסות היא לתחילת תקצוב 2011.

זבולון אורלב: איך הגעתם ל- 4 מיליארד שקלים?

יצחק תומר: אם אתה מדבר על אותו יחס שדיברתי של מחשבים, רק במערכת החינוך מדובר על יחס של 1 ל- 5, מחשב לכל חמישה תלמידים, מחשב לכל מורה.

זבולון אורלב: מחשב לכל חמישה תלמידים.

זבולון אורלב: כרגע במערכת החינוך יש- - -

יצחק תומר: סליחה אדוני היושב ראש, אני מבקש להוסיף שיש מהלך שהוא חלק בלתי נפרד ואנחנו לא יכולים לוותר עליו, מהלך שבגינו הרבה מערכות לא פעלו והוא מערך ההטמעה, הליווי, התחזוקה, הביטוח, ענף האינטרנט.

יצחק תומר: כל המהלך הזה הוא חלק בלתי נפרד כי אי אפשר לקנות רק את הברזלים בלי לדאוג לליווי המורים, צריך לתת תמיכה טכנית, תמיכה פדגוגית, ביטוח למחשבים, לתת אפשרות שמכל מקום במוסד החינוכי, מורים ותלמידים, יוכלו להתקשר באופן חופשי לאינטרנט.

יצחק תומר: אלו דברים שעולים כסף.

יצחק תומר: הראיה היא לטווח ארוך ולא רק לארבע חמש שנים.

יצחק תומר: אנחנו מדברים על מהלך רב שנתי שכל הזמן מתחדש.

זבולון אורלב: לכמה שנים?

יצחק תומר: יש רעיון שאנחנו חושבים עליו והוא טרם נבדק והוא לא לרכוש מחשבים אלא להתקשר בליסינג של מחשבים שיוכלו להתחדש.

יצחק תומר: אנחנו בוחנים כמה רעיונות כדי לתת מענה רב שנתי באופן שלא ליצור בעיה מחדש בעוד שלוש ארבע שנים.

יצחק תומר: המהלך הוא תכנית חומש שמדי ארבע חמש שנים תתחדש.

יצחק תומר: זה הרעיון.

יצחק תומר: הרעיון הבסיסי הוא לתת פתרון כוללני וכמו שאמרת יש לפתור אחת ולתמיד את הבעיה שמלווה אותנו שנים, יש רצון הן אצל השר והן אצל המנהל הכללי ואני מקווה שנצליח לשכנע את ראש הממשלה להוביל לפרויקט לאומי.

זבולון אורלב: לשכנע להיכנס עם תכנית של 4 מיליארד שקלים לחמש שנים?

זבולון אורלב: אני לא רואה סיכוי מעשי לדבר על כך.

זבולון אורלב: לדעתי האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

זבולון אורלב: כלומר אם הכנסת בחבילה הזאת את המחשב לכל מורה ואת הכיתה החכמה ואת הלוח האינטראקטיבי יתכן שמגיעים ל- 4 מיליארד, על פניו זה נראה לי, כמו אחד שקצת יודע בתקציבי חינוך, זה נראה לי מספר פנטסטי, מספר לא מציאותי.

זבולון אורלב: תמונת המצב כרגע כמו שחשף איתי פרידמן, הנתונים מבוססים על מה שאתם מסרתם, הנתונים הם שלכם.

זבולון אורלב: היום אנחנו במצב של מחשב על כל 12.9 תלמידים.

זבולון אורלב: עדיין לא חזרנו למצב של שנת 2006, שלכאורה היה המצב הטוב ביותר, 12.2 תלמידים למחשב.

זבולון אורלב: זה מצב בעייתי מאוד.

זבולון אורלב: כעת רוצים לקדם את זה מ- 12 תלמידים ל- 5 תלמידים.

זבולון אורלב: קודם כל הדבר הבסיסי שיהיו מחשבים.

זבולון אורלב: עם ההדרכה ועם התחזוקה אני מסכים כי אין מחשבים בלי הדרכה ובלי תחזוקה.

זבולון אורלב: אני לא חושב שיש עם זה בעיה היום, אני לא שמעתי ועל כל פנים אני לא מכיר בעיית תמיכה במערכת, כפי שהיא קיימת היום.

זבולון אורלב: ברור שצריך להגדיל את מערך התחזוקה כי הכל צריך לגדול,.

זבולון אורלב: אני בטוח שיש בתי ספר שקיימים אצלם מחשבים אבל אין חיבור לאינטרנט.

זבולון אורלב: אני משוכנע שאין כאלה.

קריאה: יש בתי ספר שאין חשמל.

זבולון אורלב: יכול להיות בפזורה ובכפרים.

זבולון אורלב: אלו בתי ספר בודדים, הם אינם יוצאים מהכלל של מדינת הכלל.

זבולון אורלב: הכלל הוא שבכל בית ספר יש חיבור לחשמל.

זבולון אורלב: הבעיה היא לא רק חיבור לחשמל אלא גם קן הטלפון, התשלומים וכל השאר.

זבולון אורלב: בדיון הקודם עלה שיש כמה עשרות בתי ספר, בעיקר במגזר הערבי שהם אינם מחוברים לאינטרנט, דבר שהוא אבסורד ממדרגה ראשונה.

זבולון אורלב: איך מגיעים לסכומים האלה.

זבולון אורלב: חשבתי שתגיע עם מצגת.

זבולון אורלב: בכל זאת כשמציגים תכנית לוועדת החינוך בכל זאת מציגים אותה עם נתונים.

יצחק תומר: מאחר והתכנית שעליה דיברתי נמצאת בשלבי עיבוד, קשה להציג.

יצחק תומר: אני מניח שלאחר שהיא תוצג בעוד מספר שבועות לשר נוכל להציג אותה.

יצחק תומר: אדוני היושב ראש, אני מבקש לציין שכאשר למדנו את הנתונים ומה נעשה במקומות אחרים בעולם, אפשר להעביר אותם אליכם, בפרויקטים הוליסטיים דומים שהוקמו באנגליה, פורטוגל, סינגפור, התכניות האלה עלו הרבה יותר ממה שאנחנו מציעים.

יצחק תומר: ההשקעות היו הרבה יותר גדולות ממה שאנחנו מתכוונים להשקיע.

יצחק תומר: אגב, גם מט"ח – המרכז לטכנולוגיה חינוכית, הוציא מסמך בכנס הרצליה, העלות שלו התקרבה ל- 3.5 מיליארד שקל.

זבולון אורלב: אני לא נבהל גם מ- 4 מיליארד שקל, הואיל והוועדה הזאת עוסקת בשורה ארוכה של מטלות של מערכת החינוך, ומטפלת בחסכים, השבוע נקיים דיון קשה בנושא האזרחות ועוד דיונים אחרים, וגם מבנה חינוך שקודם הזכרנו אותם.

זבולון אורלב: המערכת מפגרת וכושלת בשורה ארוכה של נושאים.

זבולון אורלב: צריך איזון בין כל המטרות, לכן אני חושב שאפשר להציג חזון של 4 מיליארד שקלים, אבל אם זו התכנית ששר החינוך יציג לממשלה, אני חושב שבמציאות הישראלית אין לה שום סיכוי.

זבולון אורלב: להציג חזון גדול זה בסדר גמור, אבל צריך להציג תכניות שהן מציאותית, מסתדרות גם עם הנושאים האחרים.

זבולון אורלב: שר החינוך מנהל כעת משא ומתן עם ארגון המורים העל יסודיים כי רפורמת אופק נחתמה רק עם היסודיים וחטיבות הביניים, ביסודי וחטיבת הביניים זה 5 מיליארד.

זבולון אורלב: . . .

יצחק תומר: ה- 6 מיליארד כוללים את חטיבות הביניים ואת החטיבות העליונות.

שירה גרינברג: מתוך ה- 5 מיליארד, 1.17 מיליארד מיועד לחטיבות.

זבולון אורלב: לחטיבת הביניים והחטיבה העליונה, כולל י"ב?

שירה גרינברג: אופק חדש זה הסכם של גנים, יסודי וחטיבות הביניים.

זבולון אורלב: אם ירצו להרחיב אותו לעל יסודי יצטרכו להוסיף לו תקציב.

שירה גירנברג: לחטיבה העליונה.

שירה גירנברג: חטיבת ביניים יש.

שירה גירנברג: מתוך ה- 5 מיליארד מתוכן 1.17 מיליארד לחטיבה העליונה.

זבולון אורלב: אתם יכולים לומר משהו לגבי תמונת המצב כרגע?

שמואל קפלן: נכון שהנתונים מראים שיפור, אבל עדיין הם רחוקים ממה שכולנו רצינו שיהיה.

שמואל קפלן: אחרי הפתיחה של דוקטור יצחק תומר, המשנה למנהל הכללי, אני אישית יכול רק לשמוח שאנחנו הולכים לתכנית גדולה.

שמואל קפלן: אין ספק שתכנית גדולה, מערכתית, ארצית תיתן את הפתרון לכל התחלואים שהצגנו.

שמואל קפלן: אדוני היושב, אגב, זאת הייתה בקשתך בישיבה מהשנה שעברה מהנהלת המשרד, והנה זה קורה.

שמואל קפלן: בשטח הנתונים מראים על התקדמות, אני גם ציינתי בחומר שהעברתי לאיתי פרידמן, שעדיין ולמרות, אין תכנית לאומית ואין תקציב ממשלתי, ציבורי, ייעודי, התקצוב של מפעל הפיס, עליו תוכל חברתי עירית בן מנחם לפרט, הוא עדיין מקור הרכש היחידי, הרציני והמשמעותי שעומד לטובת המערכת, הוא מנוצל בשיעורים גדולים יותר.

שמואל קפלן: מקורות ופעילות נוספות, יושב כאן אורי בן ארי בהקשר לפרויקט מחשב לכל מורה ועוד פרויקטים אחרים והם נותנים את תרומתם.

שמואל קפלן: כל אותן 260 רשויות שרובן מתגייסות מרצונן.

שמואל קפלן: היום התקציבים הציבוריים שעומדים לטובת המערכת הם פרי בחירה של כל ראש רשות, היה גם אפשר לבחור לא להתמחשב בכלל.

שמואל קפלן: אם נסתכל על הנתונים בידינו לשנה קודם, יש עליה של כמה עשרות אלפי מחשבים.

שמואל קפלן: נכון זה עדיין לא מה שאנחנו רוצים, רצינו להגיע ליחס של לפחות 1 ל- 10.

שמואל קפלן: אנחנו שואפים להגיע ל- 1 ל- 5.

שמואל קפלן: אני מעריך שבתכניות הארציות הגדולות שנגבש בעתיד, בשלב מסוים נעבור, ולכל ילד יהיה מחשב אישי משלו, בין אם יהיה דמוי Net-book , סוג של מחשבים קטנים או משהו דוגמת האיפון , זה יגיע ביום מהימים ואולי הרבה יותר קרוב ממה שאנחנו חושבים.

שמואל קפלן: הבעיה שזה יקר ולא כל יד תהייה משגת לממן את רכישתו, בטח, לצערי, בשנה שנתיים הקרובות.

שמואל קפלן: היום אנחנו מצויים בכמות מחשבים יותר גדולה, אפשר להגיד שבמערכת יש 120,000 עמדות.

שמואל קפלן: יהיו עוד כמה אלפי עמדות נוספות שדירקטוריון מפעל הפיס כבר אישר, ועליהם ימסרו פרטים.

שמואל קפלן: נושא נוסף שחשוב להדגיש ושמאוד השתנה לעומת הנתונים משנה שעברה - צי המחשבים, כמו שאני נוהג לקרוא לו, הוא יותר חדיש.

שמואל קפלן: יש גם התחדשות של ציוד בקצב גדול יותר.

שמואל קפלן: אם בשנה שעברה יותר ממחצית המחשבים היו מיושנים, כאלה שקרטעו ובקושי תיפקדו, היום המגמה התהפכה ושני שליש מהמחשבים, אנחנו יכולים להגיע באמצעות פרויקט התחזוקה שאנחנו מפעילים, בערך לכ- 60% מהמחשבים.

שמואל קפלן: הנתונים הם לא נתוני מדגם אבל הם כמעט לכל האוכלוסייה.

שמואל קפלן: אנחנו יודעים שמצבת המחשבים הרבה יותר טובה ממה שהייתה בשנה שעברה.

שמואל קפלן: נכון שהדרך עוד ארוכה, אבל כמו שציינתי תכנית לאומית, ללא ספק, תביא אותנו למחוזות אחרים לגמרי.

שמואל קפלן: לגבי האינטרנט, רוב בתי הספר מקושרים לאינטרנט.

שמואל קפלן: יש מעטים, בעיקר מסיבות של חוסר עניין או שהתשתיות לא תמיד מאפשרות, אבל בהחלט אפשר להגיד שכל בתי הספר מחוברים.

שמואל קפלן: אין היום בעיה.

זבולון אורלב: כמה בתי ספר לא מחוברים לאינטרנט?

שמעון קפלן: בערך 10% מהממוחשבים, זה בין 200 ל- 300.

זבולון אורלב: 200, 300 בתי ספר לא מחוברים לאינטרנט?

שמעון קפלן: לא מחוברים כי הם בוחרים לא להיות מחוברים.

שמעון קפלן: בהרבה מאוד מקרים מסיבות הלכתיות.

זבולון אורלב: הם יכולים לבחור לא ללמוד אנגלית?

שמעון קפלן: במגזרים שונים האינטרנט נתפס כאיום, לא כל אחד רוצה.

זבולון אורלב: אתה מתייחס למגזר החרדי?

שמעון קפלן: כן.

זבולון אורלב: וחוץ מהמגזר החרדי?

שמעון קפלן: כמעט ואין.

שמעון קפלן: יש אולי בבתי הספר האנתרופוסופיים ודומיהם.

שמעון קפלן: שם לא רוצים מסיבות אידיאולוגיות.

זבולון אורלב: הסיבות האידיאולוגיות זה משהו אחר.

זבולון אורלב: אני לא אומר שאני בעד זה, אבל זה דיון נפרד.

זבולון אורלב: כי היום בכל זאת יש אינטרנט שמור, יש גם בציבור שאני חי בו, יש מסננים.

שמעון קפלן: רימון ואחרים.

זבולון אורלב: יש תכנות כאלה ואחרות שמאפשרות לקיים אורך חיים כמו שאתה רוצה מבלי להיפגע, או שהילדים שלך לא יפגעו מתכנים מסוימים שאתה לא רוצה שהם יהיו חשופים להם.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להיכנס למגזר החרדי כי זה עניין אחר.

זבולון אורלב: אני כן רוצה להיכנס לנושא בתי הספר שכן מעוניינים.

זבולון אורלב: אתה בטוח שמגזר הערבי כולם מחוברים?

שמעון קפלן: לא.

שמעון קפלן: בחלק מהמקומות, אין לי אומנם את כל המידע, כי על האינטרנט קשה לאסוף מידע, אם יש או אין ובאיזו רמת שכיחות, אבל עדיין יש בעיות של תשתיות, תקשורת.

שמעון קפלן: בזק והוט שהם שני הבלעדיים היחידים שפורסי תקשורת, אם הם לא מגיעים לכל מקום אז לא יהיה אינטרנט.

שמעון קפלן: עדיין אין כיסוי של 100%.

זבולון אורלב: במגזר הערבי יש בעיות כמו אצל החרדים, הלכתיות כאלה?

שמעון קפלן: בחלק כן.

שמעון קפלן: אבל זה מידע נקודתי שאני לא תמיד יכול לדעת, כי אלה בתי ספר שבדרך כלל או לא משתפים פעולה, או שאין לנו קשר.

שמעון קפלן: מנסים להגיע ולברר אבל לא מקבלים תשובה.

זבולון אורלב: זה בהחלט יתכן, גם מצד אחד בבתי הספר הפרטיים הנוצריים, וגם מצד שני בבתי הספר בהשפעה של התנועה האסלמית.

זבולון אורלב: זה יכול להיות.

זבולון אורלב: העכבות האידיאולוגיות הן לא מונופול של קבוצה יהודית.

זבולון אורלב: זה בהחלט יכול להיות וגם מאוד מדאיג.

זבולון אורלב: זה רק יגדיל את הפערים בחברה הישראלית.

זבולון אורלב: הבנתי ממך שני דברים, שיש כ- 40% מהמחשבים, כלומר עם אותו יחס של מחשב ל- כ- 13 תלמידים.

שמעון קפלן: בעודנו מדברים הרי נכנסו עוד מחשבים.

זבולון אורלב: הנתון שאתה נתת הוא 12.9, זה מחשב אחד ל- 13 תלמידים, אתה אומר שמתוך זה 40% הם בעצם מחשבים ישנים.

שמעון קפלן: כן.

שמעון קפלן: הם עובדים לצרכים אלמנטאריים כמו חיבור וגלישה באינטרנט, בשימוש בתמלילן הם יעבדו בסדר גמור.

זבולון אורלב: הדבר השני שאני רוצה לומר אם הבנתי נכון.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על ממוצעים.

זבולון אורלב: קראתי שבבית ספר מסוים בגני תקוה, זה בית ספר שבו לכל התלמידים יש מחשבים, כלומר יש בית ספר שיש לכל תלמיד מחשב ויש בית ספר שאין לאף תלמיד, זה ממוצע.

זבולון אורלב: תלמידי ה' ו' בלבד.

זבולון אורלב: אני מניח שאם אנחנו מדברים על ממוצע יש גם בתי ספר ששם זה מחשב אחד לכל הכיתה או לכל 20 תלמידים.

זבולון אורלב: הואיל ובמשרד החינוך מדברים תמיד במספרים גדולים, נדמה לי שביסודי יש 1,700 מוסדות לימוד, אז 10% זה קרוב ל- 200 מוסדות חינוך וזו הפרופורציה, גם פה זה חלק מהסיבות של הגדלת הפער במערכת החינוך.

זבולון אורלב: חבר הכנסת דניאל בן סימון ואני יכולים באופן עיוור לשוטט על מפת הארץ ולהגיד לכם איפה בתי הספר האלה נמצאים, לא נחמיץ ולא נטעה הרבה.

זבולון אורלב: זה מאוד מדאיג.

זבולון אורלב: הדבר השלישי שהבנתי, תקציב המחשבים במפעל הפיס הוא לא תקציב צבוע, מפעל הפיס בשונה מהעבר מעביר הקצבה כללית לרשות המקומית, והרשות המקומית עושה כטוב בעיניה.

זבולון אורלב: אם היא רוצה להקים "ארנה" - זה מתקן ספורט גדול מאוד, ולהשקיע בזה את כל הכספים ולשעבד אותם לחמש השנים הבאות, פירושו של דבר שצריכים לקצץ בהסעות באותה עיר כדי שהעיר תפנה משאבים על מנת לתת מחשב לכל מורה.

זבולון אורלב: אז יכול להיות שראש עיר שמחליט שהמחשבים לא בסדר בעדיפות, הוא בעצם יכול להקטין.

זבולון אורלב: הטבלה שהכין איתי פרידמן, אתה רואה את השונות הגדולה.

זבולון אורלב: בעמוד 4 יש את נתוני מפעל הפיס על עמדות מחשבים שתוקצבו ועל שיעור התקצוב בתחום המחשוב בכלל, ומשנת 2001 עד 2008.., תיראו איזו שונות גדולה.

זבולון אורלב: אני מסתכל על מספר העמדות המאושרות 7,000 , 13,000 ,8,000, 6,000, 486, 304, 3,323, 9,433, יש כאן שונות . . .

קריאה: יש גם סיבה לשונות.

זבולון אורלב: אני מיד אתן למפעל הפיס להסביר.

זבולון אורלב: השאלה היא מדוע אולם הספורט, או מרכז פיס לקשיש צריך להתחרות עם המחשב?

זבולון אורלב: האם זו תחרות הוגנת או לא הוגנת?

זבולון אורלב: למה זה לשיקול דעת של ראש העיר, למה זה לא שיקול דעת לאומי?

זבולון אורלב: שמענו פה שרוצים להגיש תכנית לאומית, אני מסכים עם זה כי בעיית המחשוב היא בעיה לאומית והיא לא הבעיה המקומית של רשות X או Y. היא בעיה כוללת.

זבולון אורלב: כמו שראש העיר לא יכול להחליט שהוא רוצה לצמצם את לימודי הספרות ובמקום זה להוסיף שיעורי ספורט, אסור לו לעשות את זה.

זבולון אורלב: למה בדבר מהותי מאוד לתהליך החינוכי, כאן כן משאירים שיקול דעת, לדעתי על לפי החוק זה מועצת העיר.

זבולון אורלב: למה מועצת העיר היא זו המחליטה על סדרי העדיפויות למחשוב.

זבולון אורלב: מפעל הפיס בבקשה.

קובי בנבנסטי: אני מנהל אגף הקצאות ובקרת מבנים, נמצאת לידי עירית בן מנחם מהמחלקה לחינוך ומחשוב.

קובי בנבנסטי: אני מבקש להדגיש מספר דברים, בשלוש שנים האחרונים אנחנו מוצאים ירידה בדרישת הרשויות לצריכת מחשבים מהסיבה שסל המוצרים של הרשויות שמשתמשות בכספי המענק של מפעל הפיס גדל.

קובי בנבנסטי: בשנת 2007 הוכנס מענק נוסף במפעל הפיס והוא "יד סיוע" בנושא של שיפוץ מבני חינוך.

קובי בנבנסטי: יש לראש הרשות דילמות לאן להפנות את הכספים.

קובי בנבנסטי: הכספים כעת מיועדים לצרכים קהילתיים וחברתיים בכלל ולא רק לנושא המחשוב.

קובי בנבנסטי: ראש הרשות רשאי להחליט אם הוא רוצה להקים מועדון לקשישים או להפנות את הכספים לצרכים אחרים.

קובי בנבנסטי: ההחלטה נתונה לראש הרשות והוא זה שיעמוד לשיפוט התושבים והם הם שיחליטו אם הוא התנהל בצורה תקינה בנושא ההקצאות של מפעל הפיס, ובכלל התנהלותו מול התושבים.

קובי בנבנסטי: למפעל הפיס אין את הזכות או את היכולת לבוא ולהחליט במקום הרשות.

קובי בנבנסטי: מפעל הפיס כן אומר שבמסגרת ההיתר של ההגרלות, אם האוצר יאשר לנו הגרלות נוספות, נוכל להפנות כספים ייחודיים עבור נושא מחשוב בתי הספר.

קובי בנבנסטי: במסגרת התקציב הנוכחי, במסגרת האישורים הנוכחיים, אין ביכולתנו לאפשר את הנושא הזה.

זבולון אורלב: באמת זה לא תלוי בכם, זה תלוי יותר באוצר.

זבולון אורלב: העובדה שהאוצר לגבי בינוי כיתות לימוד למשל, חבר הכנסת דניאל בן סימול, הוא לא משאיר שיקול דעת לרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: כלומר במה שמפעל הפיס מעביר לרשות המקומית יש הכל חוץ מדבר אחד – מבני חינוך.

זבולון אורלב: בנוגע למבני החינוך האוצר קובע למפעל הפיס כמה כיתות יבנו ומשרד החינוך גם אומר איפה לבנות.

זבולון אורלב: כאן אין שום שיקול דעת.

זבולון אורלב: השאלה שלי היא מה ההבדל בין כיתת לימוד למחשב?

קובי בנבנסטי: אם המדינה תבוא ותגיד במסגרת ההיתר, במסגרת ה- 50% שאנחנו מעבירים לאוצר, שחלק מהמימון יהיה למחשבים אנחנו נשמח מאוד.

קובי בנבנסטי: אם המדינה תגיד שהיא תיתן לנו היתר לעוד הגרלה- - -

זבולון אורלב: כמו שאתה יודע בוועדה הזאת אנחנו לא דנים בתוספת הימורים, אם זה היה תלוי בנו כנראה ולא היו בכלל הימורים.

זבולון אורלב: לפחות בכל התלוי בי.

קובי בנבנסטי: אם אתה מדבר על מחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: על זה אני בוכה, אני חושב שהמדינה צריכה לתת, ולא מפעל הפיס.

זבולון אורלב: על זה בוכה הנביא.

זבולון אורלב: אני חושב שמשתמשים בכם באופן לא נכון.

זבולון אורלב: אני חושב שהגישה כאן לא נכונה.

זבולון אורלב: אני לא דן כרגע בהסדר החברתי.

זבולון אורלב: כרגע זה ההסדר החברתי, יש את ההיתר של האוצר שמאפשר לכם X הכנסות.

זבולון אורלב: השאלה שלי היא למה אתם צריכים שהאוצר יבוא ויגיד לכם לא רק הכיתות זה תקציב צבוע גם המחשבים זה תקציב צבוע.

זבולון אורלב: למה אתם צריכים לחכות לאוצר?

זבולון אורלב: אתם החלטתם מכוח עצמכם להעניק פרס, אני תומך בו, פרס ספיר, האוצר חייב אתכם?

זבולון אורלב: אתם החלטתם מכוח עצמכם לצבוע את התקציב כדי לעודד את הספרות בישראל, אגב אני מאוד תומך בזה וגם חבר הכנסת דניאל בן סימון תומך בזה.

זבולון אורלב: אני שואל אותך למה לא מחשבים?

קובי בנבנסטי: אנחנו גם החלטנו שנושא המחשבים הוא נושא חשוב וכללנו אותו במענקי הסיוע.

קובי בנבנסטי: חשבנו גם ששיפוץ בתי הספר זה נושא חשוב וגם הוא נכלל במענקי הסיוע.

קובי בנבנסטי: אבל התקציב מגיע לרשות וראש רשות הוא זה שיחליט לאן הכספים הולכים.

זבולון אורלב: אני לא הבנתי את התשובה.

עירית בן מנחם: מפעל הפיס עובד בשני מסלולים, מסלול אחד זה הכסף הציבורי שאנחנו חייבים למדינה.

עירית בן מנחם: בכסף הזה הוחלט שאנחנו מממנים רק את הקמת כיתות הלימוד.

עירית בן מנחם: לנו אין הסתייגות להכניס בזה דברים אחרים.

עירית בן מנחם: זה סל תקציבי צבוע, חצי מכל ההצעות שלנו הולכים לנושא של בניית כיתות לימוד.

עירית בן מנחם: אנחנו לא החלטנו שהכסף הזה ייועד- - -

זבולון אורלב: למה ב- 50% האחרים- - -

עירית בן מנחם: ה- 50% האחרים זה כסף של הרשויות המקומיות אצלנו.

זבולון אורלב: איפה נמצא פרס ספיר?

עירית בן מנחם: לא פה ולא פה.

עירית בן מנחם: הם לא בהקצאות של הרשויות.

קובי בנבנסטי: לגבי פרס ספיר הדירקטוריון מחליט בתחילת השנה להקצות.

זבולון אורלב: אתה מסכים איתי שמה- 100% הכנסות שיש לכם, קודם כל לקחת סכום מסוים והנחתם אותו לפרס ספיר.

זבולון אורלב: אני גם מברך על כך.

זבולון אורלב: השאלה את למה מה שעשיתם עם פרס ספיר לא עשיתם גם מחשבים?

עירית בן מנחם: זה אומר שנקטין את ההקצאות לרשויות.

עירית בן מנחם: מאיפה זה יבוא?

זבולון אורלב: את מדברת על הקטנת מרחב ההחלטה של הרשות, זה לא מקטין את התקציב לרשויות המקומיות.

עירית בן מנחם: כן את התקציב של הרשות לעשות דברים אחרים.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: למה מה שאנחנו חושבים שהוא חשוב ומשרד החינוך חושב שהוא חשוב אתם לא חושבים שהוא חשוב?

קובי בנבנסטי: יש כאן שאלה מהותית והיא מי צריך לטפל בנושא הזה, השלטון המקומי או המרכזי.

קובי בנבנסטי: זאת השאלה העקרונית.

קובי בנבנסטי: כמו שהשלטון המרכזי החליט על ה- 50% למבני כיתה.

זבולון אורלב: אתה מפנה את השאלה למשרד האוצר ואומר תאנסו אותנו.

זבולון אורלב: שירה גרינברג, למה אתם לא אונסים את מפעל הפיס עכשיו?

זבולון אורלב: הואיל ואת רואה את הפיגור העצום ואני מניח שגם אתכם הוא מדאיג.

שירה גרינברג: גם בבניה יש פיגור שעבורה צריך כסף.

זבולון אורלב: יש לי חדשות בשבילך.

זבולון אורלב: הפיגור בבניה, לא הוכח באף מקום שהוא שגורם לפיגור בהישגים לימודיים.

זבולון אורלב: לא פוגע בהישגים לימודיים.

זבולון אורלב: מיטב פרסי נובל למדו בצריפים וגרו בצריפים ובאוהלים.

זבולון אורלב: לא זאת הבעיה.

זבולון אורלב: דעי לך את הדבר הזה וצריך לומר את זה באופן ברור.

זבולון אורלב: אין קשר, אין קשר בין רווחת הבניין להישגים הלימודיים, אין קשר.

זבולון אורלב: זו תחושה, זה טוב וצריך שיהיה, אנחנו בני אדם ואנחנו רוצים ללמוד בתנאים נאותים.

זבולון אורלב: אני לא מכיר קשר.

זבולון אורלב: אני מכיר קשר של איכות ההורה, של ההשתלמויות, של תכניות הלימודים, של מספר השעות שמלמדים, אם יש לו מחשב, אם יש לו מעבדה, אם יש לו ספרי לימוד.

זבולון אורלב: את זה אני מכיר.

זבולון אורלב: אני לא מכיר אם התאורה היא בהלוגן או תאורה בנורה, אם הקיר הוא קיר יציב או קיר קרוואן.

זבולון אורלב: תסלחו לי על הדברים האלה ואני אומר אותם בבוטות.

זבולון אורלב: אבל חייבים להגיד אותם פעם אחת.

דניאל בן-סימון: זה בדוק שתשתית פיסית לא משפיע על ההישגים?

זבולון אורלב: אני אעשה על כך מחקר.

זבולון אורלב: קודם כל יש קשר, בין 40 גורמי חינוך הגורם הזה הוא בתחתית, זו עובדה.

זבולון אורלב: אתה יכול גם להעיד מניסיונך.

זבולון אורלב: מה הקשר בין שני הדברים האלה?

זבולון אורלב: שירה גרינברג, למה אתם לא?

שירה גרינברג: מילת המפתח מבחינתנו היא סדרי עדיפויות.

שירה גרינברג: אתה בעצם מציג עמדה שאומרת שסדרי העדיפויות זה מחשוב לפני בינוי כיתות לימוד.

שירה גרינברג: זה בסדר גמור.

שירה גרינברג: כרגע ישנה החלטת ממשלה של תכנית החומש שמדברת על בינוי כיתות לימוד.

זבולון אורלב: שכנעת אותי, 50% הלכו לבינוי.

זבולון אורלב: מה קורה עם ה- 50% האחרים.

שירה גרינברג: אנחנו מגיעים לאותו הנושא, ראשית אני אתייחס בקצרה לטענה כי אני לא רוצה להרחיב וזה גם הגדלת ההיתר של מפעל הפיס לא נוגעת לצוות שלי באגף.

שירה גרינברג: מפעל הפיס רוצה תמיד הגדלת היתר.

שירה גרינברג: ראשית יש בעיתיות גדולה עם הנושא הזה כי הרבה אנשים אומרים שהמעמד הסוציו-אקונומי הנמוך הוא זה שפונה להגרלות וזה לאו דווקא דבר חיובי והכספים מגיעים אולי משכבות אוכלוסייה נמוכות, ולכן לגבי הגדלת ההיתר אני אשאיר את הנושא בצד ולצוותים הרלוונטיים.

שירה גרינברג: לאוצר יש סיבות להגבלה, ישנן סיבות לקיום היתר כפי שהוא היום.

שירה גרינברג: לגבי ה- 50% האחרים, שוב מדובר בסדרי עדיפויות.

שירה גרינברג: זה אומר שהאוצר לא החליט משום שאין לנו סמכות פדגוגית להגיד שהמחשוב חשוב יותר מהשיפוץ של הכיתות ושהוא יותר חשוב מדברים אחרים.

שירה גרינברג: לדעתי אם משרד החינוך אכן שותף, יש סדרי עדיפויות ברורים שמשרד החינוך חושב מבחינה פדגוגית שהם יותר נכונים, יתכן ויהיה אפשר להגיע להסדר עם הרשויות שבכספים שמוקצים לחינוך בין אם זה שיפוצים או מחשוב לעשות שיקולים אחרים.

שירה גרינברג: כל עוד אין סדרי עדיפויות ברורים שגם יוצאים מאנשי מקצוע מוסמכים בנושא, אני לא חושבת שמקומו של משרד האוצר להתערב להחליט ולהכריע מבלי שיש בעצם עמדה מוסמכת.

זבולון אורלב: זה שונה מהמקובל.

זבולון אורלב: אני מסכים עם כל מילה שאמרת.

זבולון אורלב: קשה לי להסכים עם אגף התקציבים אבל את בעצם מחזירה את הכדור למשרד החינוך.

זבולון אורלב: את בעצם אומרת שאם כמו שאני אומר זה היה חשוב, אז משרד החינוך היה צריך לבוא ולשכב על הגדר ולהגיד, אגב זה לא פופולרי מול ראשי הערים, אני מבין את מה שנקרא תקציב פנוי, זה לא תקציב פנוי כי הצרכים של משרד החינוך הם מפה עד להודעה חדשה, זה לא פשוט.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להיכנס לדבר הזה אבל אני שואל את יצחק תומר ממשרד החינוך, מדוע כשמשרד החינוך מכין תכנית גרנדיוזית של 4 מיליארד שקל הוא לא מתחיל בדבר קטן כמו הידברות עם ראשי הרשויות ומפעל הפיס?

זבולון אורלב: תראו את השונות מ- 2000 עד 2008, אגב שונות מדהימה.

יצחק תומר: אתה בהחלט מתפרץ לדלת פתוחה, אני לא אומר שלא זאת הכוונה.

יצחק תומר: הכוונה לדבר גם ראשי הרשויות, גם עם מפעל הפיס וגם עם מגוון התורמים שנמצא היום וימצא בעתיד.

יצחק תומר: כבר היום יש תורמים גדולים פוטנציאליים שיהיו מוכנים לתרום למאמץ הלאומי הזה.

יצחק תומר: בהחלט הפנייה תהיה כוללת גם לשלטון המקומי, גם לראשי הרשויות, גם למפעל הפיס.

יצחק תומר: אני חושב שאם כולם לא יטו שכם למאמץ הלאומי בוודאי לא נוכל להצליח במטלה כל כך מורכבת ועתירת תקציב.

יצחק תומר: אין לי ספק.

יצחק תומר: אני אומר שנית, התכנית עדיין לא גובשה.

יצחק תומר: אני מקווה שבמהלך החודש הקרוב, עד תחילתה של השנה האזרחית נשלים אותה, לאחר אישור השר והשר יציג אותה בפורומים השונים, אין לי ספק שזה הכיוון שאליו נלך.

זבולון אורלב: הזכירה לי מנהלת הוועדה, הגברת יהודית גידלי, ועדה שנקראה "מחר 98" שנולדה עוד בתקופה שהייתי המנהל הכללי של משרד החינוך והתרבות, עמד בראשה פרופסור חיים הררי.

זבולון אורלב: אני אומר את זה בסוגריים, הדיון העיקרי התנהל עד עכשיו.

זבולון אורלב: מה קרה עם ההמלצות בעניין המחשוב, הן יושמו או לא?

שמעון קפלן: מה שרציתי להוסיף ואתה בדיוק הוצאת את המילים מפי אדוני היושב ראש, כבר אז כל הנושא הופעל כשיתוף פעולה, נחתמו אפילו אמנות והסכמי שיתוף פעולה בין מפעל הפיס למרכז השלטון המקומי ובין משרד החינוך.

שמעון קפלן: מה שאמר כאן קודם דוקטור יצחק תומר הכוונה להמשיך ולפעול באותה צורה ולהרחיב את היריעה.

יהודית גידלי: מה מאותה תכנית יושם?

שמעון קפלן: כל מה שנעשה היום זה במסגרת אותה תכנית.

זבולון אורלב: באותה מסגרת אבל מיצוי המסגרת.

זבולון אורלב: יצחק תומר, בוועדה שלנו מגיעים אנשי מקצוע כמוכם, אתה יודע שאני מעריך היטב את העבודה המקצועית שנעשית במשרדי הממשלה ובעיקר במשרד החינוך, אבל למה באים ואומרים "המה שהיה היה, לנו יש לנו תכנית, יש לנו תכנית"?

יצחק תומר: "מחר 98" היא לא לעניין המחשוב, היא יותר לנושא המדעים והמתמטיקה.

זבולון אורלב: בתור חבר בוועדה בראשיתה אני מאשר את דברייך.

זבולון אורלב: למה צריך לחכות עד בוא המשיח, עד שתהייה תכנית.

זבולון אורלב: עד שאתם תכינו את התכנית, עד שהשר יאשר, עד שהוועדה תדון והממשלה תאשר זה ייקח שנה.

זבולון אורלב: למה אי אפשר להיכנס מיד בתקציב צבוע, תראה את השונות והיא מלמדת שאין סדר לאומי בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: אין סדר לאומי, איש הישר בעיניו מחליט.

זבולון אורלב: רשות מקומית רוצה -יש, לא רוצה - אין.

זבולון אורלב: שונות בין 304 עמדות מאושרות בשנת 2005 ל- 13,000 בשנת 2001.

עירית בן מנחם: ב- 2004 ו- 2005, מפעל הפיס לא העביר הקצאות.

עירית בן מנחם: היו הקפאות של התקציבים.

עירית בן מנחם: המספרים שיש כאן אלו כנראה הסבות שרשויות מקומיות עשו לטובת המחשוב.

עירית בן מנחם: זו לא הקצאה שמפעל הפיס נתן ממש לרשויות.

עירית בן מנחם: אז להתעלם מהעניין זה.

זבולון אורלב: שונות בין 3,326 בשנת 2006 לבין 13,000 בשנת 2001, או בין 9,400 ב-2007.

זבולון אורלב: מה השונות הזאת?

עירית בן מנחם: חלק מזה נובע מסכום ההקצאה שמפעל הפיס הקצה לרשות בסך הכל הכללי.

זבולון אורלב: פי שלוש?

עירית בן מנחם: לא פי שלוש.

עירית בן מנחם: נדמה לי שבשנת 2006 חילקנו 150,000 מיליון.

קובי בנבנסטי: זאת לא המהות.

קובי בנבנסטי: אני רוצה להבהיר.

קובי בנבנסטי: המהות היא הצרכים של הרשות.

קובי בנבנסטי: אם ראש הרשות צריך להחליט אם הוא מביא את בית הספר לרמת בטיחות ראויה, או שהוא צריך למחשב את בית הספר.

קובי בנבנסטי: זו הדילמה של ראש הרשות.

קובי בנבנסטי: אם לראש הרשות יש לחץ חברתי אדיר להקים מתנ"ס זו הדילמה של הרשות.

קובי בנבנסטי: אי אפשר כאן לבוא לראש רשות ולומר לו . . . .

זבולון אורלב: תסביר לי את הפער הזה של פי שלושה.

קובי בנבנסטי: שוב, הפער נוצר במסגרת החלוקה הבסיסית של מפעל הפיס ובמסגרת המענקים החדשים שנכנסו, כי אם ב- 2007 נכנס מענק חדש לשיפוץ בתי ספר.

קובי בנבנסטי: אנחנו רואים את הנסיגה בהצטיידות בתי ספר.

קובי בנבנסטי: בשנים 2008 ו- 2009 ישנה ירידה, כי הפניית הכספים הלכו לשיפוץ בתי ספר.

קובי בנבנסטי: כאן לא צריך להתעלם מהנושאים האלה.

קובי בנבנסטי: יש לנו בעיה לאומית והפתרון צריך להיות ברמה הלאומית ולא ברמה המקומית של ראש רשות שמקבל מיליון שקל והוא זה שצריך להחליט מה לעשות איתו.

זבולון אורלב: בזה אני בדיוק מנסה לשכנע אותך.

זבולון אורלב: לא להשאיר את ההחלטה, את דילמת האסיר בידי ראש הרשות.

קובי בנבנסטי: התקציב צריך להיות מאוצר המדינה.

זבולון אורלב: זו שאלה מוסרית.

זבולון אורלב: השלטון המקומי בבקשה.

אריה מצליח: מפעל הפיס הוקם בשנות ה- 50 לצרכי בינוי של הרשויות המקומיות ובמשך השנים יש סחף . . . .

זבולון אורלב: נכנס כרגע נחום עופרי, ראש עיריית רעננה שהוא יושב ראש וועדת החינוך של השלטון המקומי.

זבולון אורלב: ברשותך אריה מצליח אני אפנה כמה דברים אליו.

זבולון אורלב: נכנסת בדיוק בזמן כשאמרתי משהו על השלטון המקומי.

זבולון אורלב: אסכם לכבודך בכמה מילים כי עמדתך מאוד מאוד חשובה.

זבולון אורלב: מדינת ישראל נמצאת במקום בעייתי מאוד בסוגיית המחשוב, גם בדוח, במחקר השוואתי שפורסם ב- 2008 שממצאיו מתייחסים לשנת 2006, עולה שאנחנו מפגרים מאוד.

זבולון אורלב: ישראל דורגה בתחתית הדירוג בנוגע למידת השיפור התשתיות בעשור האחרון לעומת מדינות שהשתתפו במחקר.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים בתחתית הסולם.

זבולון אורלב: מדובר בממוצע והפערים יכולים להיות מאוד גדולים בין רעננה לכסיפא, הממוצע הוא מחשב אחד לכל 13 תלמידים, 12.9 תלמידים.

זבולון אורלב: התקציב היחידי שיש לעניין המחשוב הוא תקציב מפעל הפיס.

זבולון אורלב: בתקציב מפעל הפיס אנחנו רואים שונות מדהימה, כלומר יש שנים שהרשויות המקומיות שקיבלו את ההקצבה שלהם ממפעל הפיס התקינו 3,000 עמדות מחשבים, ובשנה אחרת התקינו 9,000.

זבולון אורלב: שונות עם פיזור מאוד מאוד גדול.

זבולון אורלב: השאלה הבסיסית שעלתה כאן היא מדוע משאירים את הדילמות האלה לראשי ערים.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין מתמטיקה לבין מחשבים?

זבולון אורלב: בין בינוי כיתות לבין מחשבים?

זבולון אורלב: למה לבינוי כיתות יש תקציב צבוע, למה במתמטיקה יש הכתבה של המדינה?

זבולון אורלב: ולמה במחשבים אין הכתבה של המדינה ונותנים לכל ראש רשות להחליט כפי שהוא מבין את הצרכים של המערכת?

זבולון אורלב: למה לא קובעים במפעל הפיס, בין אם זה בחלק הזה ובין אם זה בחלק הזה וזה לא חשוב כרגע, תקציב צבוע לצורך המחשוב.

זבולון אורלב: נתווכח מה צריך, מה הם הצרכים הלאומיים, ומה שנקבע את זה נעשה.

נחום חופרי: אני חושב שזה נובע מהעובדה שאנחנו מסתכלים על המחשבים כעל תשתית גרידא.

נחום חופרי: משרד החינוך מסתכל על המחשבים כעל תשתית ולא כעל תכנית.

זבולון אורלב: נתת את כל התשובה במשפט אחד.

זבולון אורלב: הוא טייס וגם מנהל בית ספר.

נחום חופרי: יושב כאן אורי בן ארי מקרן אתנה.

נחום חופרי: מייסד ונשיא אתנה.

נחום חופרי: אני מזכיר אותו, אבל יש עוד כמה.

נחום חופרי: גופים פרטיים שיחד עם משרד החינוך מנסים כן להפוך את זה לתכנית, אבל עד שלא יתיישב משרד החינוך ויחליט שבחוזר כ' שמעלים אותו חזרה, גם זה חלק מהעניין, ונערכים לכתיבת תכניות לימודים, להכשרת מורים ולכל התהליך ומסתכלים על זה לא כעל מחשבים אלא כעל מחשוב ההוראה, מחשוב בהוראה.

נחום חופרי: אם יעשו את זה אני מניח שגם ימצאו את הדרך איך לשים את המחשבים בתוך הכיתות.

נחום חופרי: למרות שיש לנו פערים בכיתות יהיו לנו פערים במחשבים כי הכל זה עניין של כסף.

נחום חופרי: אני חושב שצריך להתחיל בתכנית.

זבולון אורלב: למה צריך לחכות שהדבר הזה יהיה, שנינו יודעים שעד שהדבר הזה יהיה זה ייקח זמן.

נחום חופרי: לא מחכים.

נחום חופרי: אנחנו לא שולטים במפעל הפיס, וטוב לומר את זה, אבל כאן אולי עוד אפשר להגיד את זה.

נחום חופרי: אנחנו כבר מזמן לא אומרים את זה.

נחום חופרי: משרד האוצר כל יום שני וחמישי מכופף לנו את היד לאחור ולוקח עוד נתח.

נחום חופרי: אנחנו לא שותקים.

זבולון אורלב: היום תקציב מפעל הפיס מחולק לשניים, 50% חוזר למדינה, מכינים ממנו תקציב צבוע, איפה בונים ומתי בונים.

זבולון אורלב: 50% אתם מקבלים כמענקים ואתם עושים בזה כטוב בעינכם.

נחום חופרי: לדעתי זו מזמן לא התמונה.

אריה מצליח: ה- 50% שלנו הם מאוד קטנים מכיוון שלמפעל הפיס יש את החזרי ההוצאות שלו ועוד פרויקטים כמו ספיר, הנשאר מתחלק לשני חלקים וחלק אחד, בעבר היה באחריות המדינה וכעת בונים איתו כיתות, בעבר בינוי כיתות היה מתקציב משרד החינוך, היום הנושא הזה הופקע על ידי המדינה . . .

זבולון אורלב: היות ואני היסטוריון, נדמה לי שאני יותר בקי מכם ההרכב הנוכחי, אני חושב שזה לפחות 30 שנה.

זבולון אורלב: אני מסכים איתך שהחלקים, הפרופורציות היו שונות.

אריה מצליח: נכון, הפרופורציות גם משתנות בכל פעם שנדרש להאריך את הזכיון של מפעל הפיס כמו בפעם הקודמת, חותכים עוד חתיכה מתקציב השלטון המקומי.

אריה מצליח: היום התקציב עומד, אם איני טועה, על משהו כמו 300 מיליון שקלים.

אריה מצליח: זה מה שיש ועם זה עושים הכל.

אריה מצליח: מכל מפעל הפיס הגדול נשאר בשלטון המקומי 300 מיליון שקלים, השנה במסגרת חוק ההסדרים היה ניסיון שלא הסתיים להפקיע עוד 80 מיליון מתוך אותם 300 מיליון לטובת ההעברה למשרד הספורט.

אריה מצליח: יש כאן בעיה ואני מבין את חשיבות המחשוב אבל אני לא בטוח שהוא צריך לבוא בסדר עדיפות גבוה ממשימות אחרות שמתחרות על אותו סכום.

אריה מצליח: כמו למשל שיפוץ כיתות, מרכזים קהילתיים כאלה ואחרים.

נחום חופרי: כל עוד זה תשתית, אדוני היושב ראש, זה מתחרה בתשתיות אחרות.

זבולון אורלב: אתה יכול לומר ראשי הערים טועים וחושבים שזה תשתיות ולכן הם מעדיפים שיפוץ על מחשבים.

זבולון אורלב: זה תשתית וזה תשתית.

זבולון אורלב: הואיל ואתה כמנהל בית ספר לשעבר מבין שזה לא תשתית, האינטרנט מהותי לתהליך החינוכי והלימודי של התלמידים, זה מהותי לתכנית הלימודים.

זבולון אורלב: אני מעריך שאם לך היה עכשיו תקציב של 100,000 הייתה מעדיף מחשוב על חשבון דברים אחרים.

זבולון אורלב: למה להשאיר את זה לשיקול דעת של ראש עיר שלא תמיד בקי בחינוך, ולא לקבל החלטה לאומית בעניין, ש- X מיליונים, אגב מתוך 300 מיליון שקלים זה פחות מ- 10% שמקצים למחשוב, זה שום דבר.

נחום חופרי: אני חושב שלעשות תכנית ולהקצות סכום זה בסדר, אני רוצה לומר לכם לצורך הגילוי הנאות, למשל בלימודי התיכון במדינת ישראל אין משמעות קריטית להימצאות מחשבים, במספר נאות שאליו אנחנו רוצים להגיע אליו בכיתות או בבית הספר.

נחום חופרי: זה המצב ואלו התכניות הלימודים וכך הן בנויות.

נחום חופרי: נכון שלמעבדת הפיסיקה אתה צריך שניים שלושה מחשבים, נכון שבמעבדת המחשבים אתה צריך עשרים מחשבים.

נחום חופרי: אבל בסופו של דבר בתכניות הלימודים לא.

נחום חופרי: אני אחזור שוב על אותו דבר, אם אין תכנית כוללת שאומרת שאנחנו רוצים מעכשיו להשתמש ולהיעזר, ושהמחשבים יהיו הספרייה שלנו, שהמחשבים יהיו הדרך בה אנחנו לומדים, ושהמורים ידעו איך להדריך את התלמידים בעניין הזה.

נחום חופרי: זה מהלך שלם, זה לא מהלך שאנחנו יכולים לומר כמו שנאמר ב"מחר 98", מחשב לעשרה ילדים ואנחנו מסודרים.

נחום חופרי: זה לא המהלך שנדרש.

נחום חופרי: היום נדרש מהלך הרבה יותר כולל ומקיף.

נחום חופרי: אני כן הייתי חושב שמהוועדה הזאת צריכה לצאת קריאה למשרד החינוך.

נחום חופרי: זה לא כל כך מסובך להגיש תכנית, לממש אותה זה מסובך.

נחום חופרי: אני מעריך שתוך חצי שנה אפשר.

זבולון אורלב: זה נאמר בפתיחת דבריו של דוקטור יצחק תומר שנאלץ לעזוב באישור.

זבולון אורלב: הוא הודיע שתוך שבועות ספורים הם אמורים להציג לשר והשר יציג לציבור או לממשלה תכנית שתכלול על כל המרכיבים שאתה מדבר עליהם כעת, תכניות מורים, תכניות לימודים ועוד כמה מרכיבים שאותם הוא פירט.

נחום חופרי: אם תהייה תכנית כזאת, לא תהיה בררה צריך להתחיל מהתיכון כי שם הכי קל לאלץ רשויות.

נחום חופרי: לא תהיה בררה, אתה חייב בדרך מסוימת להיבחן בבחינת הבגרות.

נחום חופרי: אני עוד זוכר כמנהל בית ספר, הבחינה בביוטכנולוגיה, הוחלט מראש שכמקצוע חדש שהבחינה תהיה דרך האינטרנט.

נחום חופרי: לא הייתה לנו בררה ושמנו את מספר המחשבים הנדרשים בכיתה כדי שיהיה אפשר להיבחן.

זבולון אורלב: אריה מצליח יש לך עוד משהו להגיד או שנחום חופרי מיצה את הכל.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: כעת ניתן את זכות הדיבור לאורי בן ארי מייסד ונשיא קרן אתנה.

אורי בן ארי: תודה רבה.

אורי בן ארי: אתנה זה אלת החכמה במיתולוגיה היוונית.

אורי בן ארי: מאחר ואנחנו הקמנו את העמותה מתוך כוונה להעצים את המורים.

אורי בן ארי: תודה שהזמנתם אותנו לכאן ואני מברך גם על היוזמה של משרד החינוך ששמענו היום, אנחנו עובדים כבר שלוש שנים להגיע לרגע הזה.

אורי בן ארי: אני סגרתי היום עוד מעגל כי נחום חופרי ביקר אצלנו במשרדי "נס" עוד כשהייתי סגן נשיא "נס", פגישה עם כל המנהלים כשהוא היה ראש אגף חינוך ושם בעצם נטמן הזרע לפרויקט הזה.

אורי בן ארי: ראשית תודה.

אורי בן ארי: הקרן הזו הוקמה במטרה להעצים את המורים בישראל.

אורי בן ארי: פרויקט הדגל שלנו הוא מחשב נייד לכל מורה בישראל.

אורי בן ארי: בעקבות מהפכת האינטרנט המורה הוא לא מקור הידע כפי שהיה כשאנחנו היינו הילדים.

אורי בן ארי: כתוצאה מכך המורה איבד את מקום סמכותו, הוא איבד את הכבוד גם מצד ההורים וגם מצד התלמידים.

אורי בן ארי: הפרויקט שלנו בעצם הוא יוזמה של קבוצת אנשי עסקים בהובלתי יחד עם משרד ראש הממשלה דאז, אהוד אולמרט, משרד החינוך ובשותפות מלא עם הסתדרות המורים.

אורי בן ארי: יוסי וסרמן לקח את ההובלה מבחינת הסתדרות המורים.

אורי בן ארי: במסגרת הפרויקט אנחנו מעניקים לכל מורה מחשב נייד ו- 120 שעות הדרכה שמנהל בית הספר לומד ביחד עם המורים, הדרכה של שלוש שעות בשבוע במשך שנתיים.

אורי בן ארי: מראש העיר אנחנו מבקשים לתרום את האינטרנט לבתי הספר.

אורי בן ארי: לא בכל בית ספר יש אינטרנט אלחוטי.

אורי בן ארי: יכול להיות שרובם מחוברים חוטי אבל אנחנו מבקשים שהמנהל יהיה מחובר אלחוטי.

אורי בן ארי: התוצאות הן מדהימות.

אורי בן ארי: היום אנחנו עם כ- 3,000 מורים.

אורי בן ארי: אנחנו נתנו 1,500 ועיריית ירושלים נכנסת עכשיו עם 1,000 מורים.

אורי בן ארי: התוצאות שעשינו בפיילוט שנערך בדרום, בערד, ירוחם ובבאר שבע הן מדהימות.

אורי בן ארי: דוקטור עוזי מלמד עשה את הסקר ואנחנו נחלק תכף גם חומר על כך.

אורי בן ארי: התוצאות הן שהמורים מוחשבו, בית הספר התקדם מבחינת התקשורת מול ההורים ומול התלמידים.

אורי בן ארי: ההפתעה לה לא צפנו היא שהייתה ירידה של 35% בהפרעות של תלמידים.

אורי בן ארי: התלמידים יותר מרוכזים, והמורה שקודם לא ידעה להפעיל מחשב והייתה האחרונה בבית בתור למחשב הפכה להיות בבית גורו לילדים שלה.

אורי בן ארי: שאלתם אותי קודם על שם העמותה, עמותת אתנה, 99% מהמורים הן מורות, אנחנו מדברים על היסודי, לכן כשהיינו צריכים למצוא שם לעמותה קראנו אתנה על שם אלת החכמה בתורת המיתולוגיה היוונית.

אורי בן ארי: בנושא הזה חילקנו עד היום בערד, בירוחם, באר שבע, אשדוד, שדרות, דימונה, לוד, ורמלה כבר בסיבוב שני, נשר, טירת כרמל- - -

זבולון אורלב: בסך הכל לכמה מורים?

אורי בן ארי: בסך הכל אנחנו היום ב- 1,600 מורים, יש לנו כעת חלוקה.

אורי בן ארי: אנחנו רק ביסודי, הלכנו בהתחלה על היסודי אבל יש מקומות שגם בחטיבות.

אורי בן ארי: לא חשבנו להתחיל בתיכוניים, גם בגלל מה שאמר נחום חופרי, אלא דווקא ביסודיים כי אם אנחנו צריכים להגיע ל -120,000 מורים חשבנו להתחיל מלמטה.

אורי בן ארי: נכון להיום אנחנו מכסים 65 ישובים כולל 32 ישובים במטה אשר.

אורי בן ארי: בחודש הקרוב, ב- 30 לחודש אנחנו מעניקים בקצרין – לכל מורי קצרין.

אורי בן ארי: בירושלים ל- 1,000 מורים.

אורי בן ארי: ב- 3 בדצמבר יש השקה של הפרויקט.

אורי בן ארי: באשקלון ובבאר טוביה.

אורי בן ארי: יש עוד 70 ישובים שעומדים בתור כולל רעננה שלא יכלו להיכנס השנה כי שני בתי הספר שרצו אבל הם לא באופק חדש והם יכנסו בשנה הקרובה.

אורי בן ארי: נחום חופרי מאוד מודע לנושא והוא מקדם אותו.

אורי בן ארי: ירושלים בהובלת ניר ברקת, עם ניר ברקת היה לי כבר רומן לפני שנתיים, עוד שהוא היה במועצת העיר, מיד כשהוא נכנס לתפקיד ראש העיר הוא ראה בעניין הזה דבר חשוב, צריך לזכור שכבר לפני עשר שנים הוא הקים את אתר "סנונית" – אתר תוכן באינטרנט.

אורי בן ארי: יש הרבה תוכן באינטרנט וכפי ששמענו כל הנושא של מט"ח- המרכז לטכנולוגיה חינוכית, "סנונית" ו"גליל", יש הרבה תוכן באינטרנט ומיד נדבר על כך.

אורי בן ארי: בעצם בירושלים אנחנו נכנסים לכל בתי הספר היסודי ואני מניח שבשנה הקרובה לכל 5,000 המורים של בתי הספר היסודיים בכל המגזרים, כלומר במגזר החילוני, דתי ובמגזר הערבי במזרח ירושלים.

אורי בן ארי: היעד שלנו עד 2012 שלכל מורה בישראל יהיה מחשב נייד יחד עם הדרכה.

אורי בן ארי: כשנפגשתי עם שר החינוך החדש, כשהתחלתי להציג את המצגת הוא שאל שאלות, כשסיימתי את השיחה הוא שאל למה לא 2011, הוא ביקש מהצוות להכין תכנית וללכת עם זה קדימה.

אורי בן ארי: אני חושב שכולנו מבינים שאין מצב שלמורה בישראל אין מחשב נייד.

אורי בן ארי: זה כלי עבודה בסיסי לגמרי, כל מזכירה הכי נמוכה בכל מוסד בישראל- - -

זבולון אורלב: עשיתם סקר לכמה מורים אין מחשב, לאו דווקא נייד.

אורי בן ארי: זו שאלה מאוד מצוינת.

אורי בן ארי: בניגוד לארצות הברית ולחצי מהמדינות האחרות, המורה בבית הספר שלנו הוא נייד, בארצות הברית לכל מורה יש כיתה ומחשב נייח נמצא אצלו בכיתה.

אורי בן ארי: אצלנו המורים מסתובבים.

אורי בן ארי: המורה עובדת גם בכיתה, גם בחדר המורים וגם הרבה מאוד שעות בבית.

אורי בן ארי: מה שכן גילנו ואפשר לראות את זה בסרטים ב- CD שאנחנו מחלקים לכם, המורה היא תמיד האחרונה במחשב בבית, אחרי הילדים ואחרי הבעל.

אורי בן ארי: אין לה גישה למחשב.

יהודית גידלי: אולי נגיד שהנשים הן תמיד האחרונות.

אורי בן ארי: אני כרגע מדבר על סקר שערכנו.

אורי בן ארי: הבעיה שאין הרבה מורים.

אורי בן ארי: במגזר היהודי 99% מהמורים בבתי הספר היסודיים הן מורות, במגזר הערבי זה 28% גברים, רובם עם תואר דוקטור.

אורי בן ארי: אני שמעתי כאן את התכנית הגרנדיוזית ואני סומך עליה את ידיי.

אורי בן ארי: במציאות של היום אני לא יודע כמה היא אפשרית עם ה- 4 מיליארד שקלים.

אורי בן ארי: אבל אני חושב שאם היינו שמים בראש מעיינינו את המורים, וזו מהות העמותה שלנו, לשים את המורים בראש כמו שאנחנו שמנו את הקצינים בצבא בראש, לשים את המורה בראש העדיפויות וללכת על תכנית מסודרת.

אורי בן ארי: הוכחנו שהתכנית ישימה.

אורי בן ארי: כולם מחוברים אליה.

אורי בן ארי: אני חושב שההישג הגדול שלנו היה שהצלחנו להושיב סביב שולחן אחד את אנשי משרד החינוך מהמטה, את האנשים מהמחוזות, את האנשים מהאגף בעירייה וגילתי שיש לפעמים גם קונפליקטים.

אורי בן ארי: ראש העיר לא שולט על המורים בבית הספר היסודי, הוא גם לא יכול לפטר מנהלת, כלומר יש בארגון קונפליקטים מובנים.

אורי בן ארי: אני מוכרח לציין את שיתוף הפעולה המצוין שאנחנו זוכים במשרד החינוך.

אורי בן ארי: רוני דיין יושב כאן יחד סמי קפלן שהיו שותפים לאורך כל הדרך.

אורי בן ארי: הכנו תכנית הדרכה יוצאת מהכלל יחד עם מט"ח – המרכז לטכנולוגיה חינוכית, ויחד עם "מיקרוסופט" יחד עם משרד החינוך ויחד עם כל הגאונים שהיו סביבנו.

אורי בן ארי: התכנית היא מדהימה והיא גם משמשת לתכניות אחרות של לוחות חכמים.

אורי בן ארי: אני מוכרח לציין שלוח חכם בכיתה עם מורה לא חכם, אני רוצה לומר מורה טיפש, לא שווה דבר כי המורה לא יודע איך להתחבר למחשב הזה.

אורי בן ארי: לכן העדיפות הלאומית חייבת לקחת את המורים כיעד לאומי, לקחת אותם ולתת לכל אחד מחשב וקורס.

אורי בן ארי: העלות לשאלתך, אתה מאוד צדקת קודם, אנחנו יכולים ב- 40 מיליון דולר לסגור את כל הפרויקט הזה והוא טוב ל- 3 עד 4 שנים.

זבולון אורלב: עם 40 מיליון דולר?

אורי בן ארי: כן עם 40 מיליון דולר.

אורי בן ארי: אני אסביר, אם זה יהיה פרויקט לאומי- - -

זבולון אורלב: ב- 40 מיליון דולר אתה מכסה 120,000 מורים?

אורי בן ארי: ה- 120,000 כוללים את המורים בתיכון, 80,000 בבתי הספר היסודיים, חברי איגוד המורים.

אורי בן ארי: תראו כמה שותפים יש לנו היום.

אורי בן ארי: היום הסתדרות המורים שותפה, העיריות במידה מסוימת שותפות דרך הקרנות של תרומות, יש לנו תורמים מחוץ לארץ, יש לנו את משרד החינוך שתורם את נושא ההדרכה ויש לנו את הערים עצמן, יש לנו את מפעל הפיס שעדיין לא פנינו, השבוע יש לנו פגישה עם מר סוסניק ואני מקווה שהוא יתרום חלק מהמקרנים בכיתות, זה תשתיות כי צריכים מקרנים בכיתות.

אורי בן ארי: כדי להיכנס לתכנית הזאת ראש העיר מתחייב לפחות לחמישה מקרנים בכל בית ספר.

אורי בן ארי: יש לנו 70 ראשי ערים שדופקים על דלתותינו.

אורי בן ארי: מקרן עולה 1,000 דולר וזה לא בשמיים.

אורי בן ארי: יש ראשי ערים שנכנסים לתכנית הזאת בשנייה הראשונה ולפעמים רודפים אחרינו.

אורי בן ארי: קח את יואלה, עמרם מצנע, אילן הררי, ניר ברקת, קח את נחום עופרי.

אורי בן ארי: ראשי ערים שמבינים את הצורך ולא שואלים אפילו פעמיים, הם עושים את זה לפני שאנחנו באנו.

אורי בן ארי: אם זו תהייה משימה לאומית שהוועדה הזאת תוביל אותה, תוציא קול קורא שלוקחים את המורים מההתחלה.

אורי בן ארי: אני מסכים איתך שהתשתיות חשובות, הכל חשוב אבל אי אפשר לעשות הכל.

אורי בן ארי: אספר לכם למה נכנסתי לזה, בתפקידי הקודם, הייתי ב"נס טכנולוגיות" 7 שנים, הייתי סגן נשיא בכיר לשיווק גלובלי, פעלנו ב- 17 מדינות, בהודו רכשנו חברות, עבדנו ב- 17 מדינות, מזרח אירופה והודו.

אורי בן ארי: היו לנו 3,000 מהנדסים פה ו- 3,000 מהנדסים בהודו.

אורי בן ארי: הדבר שהכי הטריד אותי מבחינה אסטרטגית היה שלא ייקחו לנו את כל העבודה.

אורי בן ארי: כי שם מהנדס מקבל 400 דולר לחודש ופה מהנדס שסיים את הטכניון מקבל 4,000 דולר לחודש.

אורי בן ארי: הם לקחו הרבה מאוד, יש מאות אלפי מהנדסים הודים שלקחו הרבה מאוד עבודה מארצות הברית.

אורי בן ארי: למזלנו שפת הדיבור פה היא לא אנגלית כי אם היא הייתה אנגלית היו לוקחים גם מפה את העבודה.

אורי בן ארי: התלבטתי בנושא מה אנחנו יכולים לעשות כדי להציל.

אורי בן ארי: צריך לזכור שבמדינה כמו שלנו הנכס היחידי, המשאב היחידי שיש לנו זה המוח שלנו, זה החינוך שלנו.

אורי בן ארי: אם אנחנו בעשור האחרון לא נטפל בזה אנחנו נהייה, אני לא רוצה לומר כשאר העמים, כשאר העמים המפגרים.

אורי בן ארי: לכן אני חושב שצריך להעמיד את המורים בתחילה וזה תפקידה של הוועדה.

אורי בן ארי: אני קורא לוועדה, לא מחשוב ולא תקשוב.

אורי בן ארי: לשים את המורים בראש סדר העדיפויות.

אורי בן ארי: הכלי שאנחנו נותנים להם מכניס אותם למאה 21 ונותן להם את הגאווה.

אורי בן ארי: אם תצפו בסרטים שאנחנו תכף נחלק לכם, לא יכולנו להקרין כאן היום כי קיבלנו הזמנה טיפה מאוחר, תוכלו לראות ותראו את הגאווה, מה קרה למורות כשהן קיבלו מחשבים.

אורי בן ארי: הן צועדות בירוחם בגאווה, נכנסות לכיתה ופותחות את המחשב, בשדרות ואשקלון ואשדוד ובכל הערים שנכנסנו השתנה הנושא.

אורי בן ארי: דברו עם עמרם מצנע ותבינו מה קרה.

אורי בן ארי: כל ראש עיר שהכניס את זה, עכשיו יואל אביב הכניס את הסיבוב השני ומיד אנחנו מסיימים שם את בתי היסודיים.

דניאל בן-סימון: איך אתה מדביק את הפער בין המורה לתלמיד?

דניאל בן-סימון: הרי התלמיד עולה בידע, בשליטה שלו במחשב, ורוב הזמן המורה מפגר אחריו, הוא מגיע לכיתה עם המחשב הנייד שלו, עד כמה שאני יודע הוא לא עומד באותה רמה.

דניאל בן-סימון: איך אתם מקדמים אותו שיגיע לרמה של התלמיד הכי חלש בכיתה?

אורי בן ארי: שאלה מצוינת.

אורי בן ארי: ראשית זה לא כזה מדע טכנולוגי מסובך להפעיל מחשב נייד.

אורי בן ארי: זה לא סיפור וזה בראש.

אורי בן ארי: אני הכנסתי מאות אנשים, בתפקידי הקודם, מאות אלפי אנשים.

אורי בן ארי: הרבה אנשים פחדו מזה.

אורי בן ארי: כשהתחלתי את הפרויקט הזה רבים אמרו לי המורים מפחדים מהמחשב, הם לא יגעו בו, הם מזלזלים במורים, הם אמרו שהם ישימו אותו מתחת לעציץ.

אורי בן ארי: אני יכול להגיד שכשסיימו את הקורס בערד שאלתי את המורה, היא יצאה עם התיק בגאווה, שאלתי אם היא תיתן את זה לבעלה, היא ענתה "נראה אותו גבר שיגע בזה".

אורי בן ארי: זה דבר אחד.

אורי בן ארי: הדבר השני אנחנו נותנים להם קורס של 120 שעות, וכמישהו עם הרבה שנים בהייטק, אני אומר קורס כזה אין, זה קורס מעולה וכל מי שגומר אותו יכול לעבוד בכל חברת הייטק, הוא שולט במחשבים.

אורי בן ארי: המורה גם לומדת באסטרטגית לימוד, יש את כל החומרים שמלמדים אותה.

אורי בן ארי: צריך לזכור דבר אחד אותו הזכרתי בתחילת דבריי, תפקיד המורה במאה שלנו השתנה והוא לא כמו שאנחנו היינו ילדים, כשאנחנו היינו ילדים המורה ידע הכל.

אורי בן ארי: היום תפקיד המורה, אגב לפי כל המחקרים, הפך להיות מנחה כמו באוניברסיטה.

אורי בן ארי: הוא לא צריך ללמד לדקלם, הוא צריך ללמד את התלמיד איפה לפגוש את זה.

אורי בן ארי: אני אתן לכם דוגמה מעולם עורכי הדין, לפני עשרים שנה מי שנחשב לגאון במשרד עורכי הדין, זה היה זה שידע איפה כתוב, באיזה ספר בספרייה הענקית שהייתה במשרדים, היו נמדדים בגודל הספרייה שלהם, היום יש את ה- CD', תלמיד שנה א' במשפטים יכול להוציא לך את כל פסקי הדין שהיו עד הפסיק האחרון.

אורי בן ארי: זאת אומרת שלא מי שיודע איפה לחפש בספר אלא צריך לדעת איך לחפש, איפה לחפש ואיך להפוך את זה.

אורי בן ארי: המשימה הלאומית היא להפוך את המורים שלנו ולהביא אותם למאה 21.

אורי בן ארי: יעיד נחום חופרי שאני בשנת 2005 ערכתי יום עיון לכל המנהלים ברעננה ואמרתי להם שמי שלא יכנס לאינטרנט הוא לא יהיה קיים, הוא אפילו לא יוכל להתפרנס.

אורי בן ארי: היום כשאתה מראיין מזכירה, תגיד אם היא לא יודעת להשתמש בוורד, אם היא לא יודעת להשתמש בתכנות פשוטות אתה תקבל אותה לעבודה ב- 4,000 שקלים?

אורי בן ארי: מורה כן, הוא מלמד את הילדים שלנו, את הנכדים שלנו והוא קובע את העתיד.

אורי בן ארי: כל מורה משפיע על 40 תלמידים וכל מורה לוקח אותנו למאה הבאה.

אורי בן ארי: זו האחריות הלאומית שלנו.

אורי בן ארי: לדעתי הפרויקט הוא ענק.

אורי בן ארי: צריך להתקין בכל מקום מחשבים, לוחות חכמים ועוד.

אורי בן ארי: באו ניקח את המורים ראשונים ואני מבטיח לך שהם יסגרו את הפער הזה תוך שנתיים, והמורים מובילים את הילדים למאה הבאה.

שמעון פרי: אני מנהל בית ספר בירושלים, נמצאת כאן ראש ארגון המנהלים, שרה ישראלי, נמצא גם שמעון ידגר שהוא מנהל בית הספר חב"ד עיר גנים בירושלים.

שמעון פרי: ראשית ישר כוח גדול מאוד לאורי בן ארי, ובאמת מה שנקרא מילה בסלע.

שמעון פרי: אני רק רוצה לציין שעוד טרם היכנסו של ניר ברקת לפוליטיקה הוא לקח את מנהלי ירושלים לעבור סדרה מדהימה וגם קיבלנו מחשבים ניידים ועבדנו איתם יוצא מהכלל.

שמעון פרי: זו הייתה מהפכה.

שמעון פרי: אני שמח שהוא חזר למהפכה הזאת ואנחנו מאושרים, ואני מקווה מאוד שבהצלחה רבה.

שמעון פרי: ב- 3 בדצמבר גם אנחנו נשתתף בהכרזה אנחנו נהייה שם.

שמעון פרי: יישר כוח גדול.

שמעון פרי: אני חושב שהבעיה הנוספת היא שהתחילו את נושא התלמידים, גם בירושלים לפני שלוש ארבע שנים התלמידים שלנו עברו הכשרה, מספר תלמידים מועט קיבלו מחשבים וזה עשה מהפכה.

שמעון פרי: אני חושב שכדאי כשניגשים לבדוק את ההישגים של התלמידים בהתאמה לעולם כולו, אני הסתובבתי די שנים והייתי בשליחות בבתי ספר בחוץ לארץ, אין דבר כזה שאין מחשב לילד.

שמעון פרי: אין מושג כזה, כדאי לחשוב גם על התלמידים כי אין ידם משגת.

שמעון פרי: אני מסתכל על ירושלים שבה יש אוכלוסייה קשה, הרבה עולים, מעגל של עולי אתיופיה.

שמעון פרי: המחשב יקל, גם אצלם המחשב הוא בסדר עדיפות אחרון במשפחה.

שמעון פרי: כשתלמיד מקבל מחשב ועובד איתו זה דבר גדול.

שמעון פרי: הילדים חייבים להגיש עבודה במחשב וזה דבר עצום.

שמעון פרי: אני בכלל רוצה לומר תודה שהסתדרות המורים לקחה את הנושא באופן רציני.

שרה ישראלי: אורי בן ארי אתה יכול לשכנע את רון חולדאי?

שרה ישראלי: אני בתל אביב, עם ראש עיר מקומית שהיה גם מנהל בית ספר ובכל זאת אין מחשב לכל מורה אצלנו.

שרה ישראלי: אם החזון הוא שלוש שנים אז קדימה.

שרה ישראלי: אני רוצה לתת נקודת מבט של מנהלת בית ספר על אף שאני כאן בכובע של הסתדרות המורים.

אורי בן ארי: אני רוצה לומר משהו בנוגע לתל אביב, חייבים לדעת שאצלנו בוועדה המייעצת נמצאים לפחות שני טייסים, זה גם אליעזר שקדי וגם משה ליכטמן ממיקרוסופט העולמי.

אורי בן ארי: שניהם הבטיחו לי בוועדה המייעצת שהם ינסו לשכנע את רן חולדאי כי הוא לא הבין את הצורך.

שרה ישראלי: אני מבקשת להציג כמה נקודות מבט כמנהלת בית ספר בדרום תל אביב.

שרה ישראלי: שש עשרה שנים מנהלת .

זבולון אורלב: איפה בית הספר?

שרה ישראלי: ליד בית המאסר ולא רחוק מהמכון הפתולוגי תל כביר.

שרה ישראלי: אני רוצה לתת נקודת מבט גם של מנהלת וגם של המערכת.

שרה ישראלי: כל מילה בסלע 'אם אין מורים אין מחשוב' נקודה.

שרה ישראלי: כאן העניין תלוי בכאן ובמורים.

שרה ישראלי: אבל המערכת הממוחשבת מצריכה תחזוק כל הזמן.

שרה ישראלי: לא דיברו כאן על הצד הטכני, לא דיברו על שקיפות בתקציבים.

שרה ישראלי: בית הספר יכול להיות בנקודת זמן מסוימת מאוד מתפתח ומה שיכול להפיל אותו זה התקצוב לנושא הטכני.

שרה ישראלי: לכל מנהל, בעיניי, ולכל בית ספר צריך להיות סל תקציב, שהוא לא יצטרך לנהל הצעות תקציב, למשרד החינוך יש כוח קנייה אדיר לעומת שרה ישראלי.

שרה ישראלי: תתנו לכל בית ספר סל אחד שיהיה של תכנות, תשתיות.

קריאה: יש.

שרה ישראלי: אין שקיפות.

שרה ישראלי: לפעמים אני צריכה לתקן מחשבים, אני צריכה להזמין תכנות מחשבים מכספי הניהול העצמי שלי.

שרה ישראלי: אני בית ספר קטן וזה גם לא חלק מהעבודה שלי.

שרה ישראלי: אני מתעסקת בפדגוגיה ולא בקניות.

שרה ישראלי: קודם כל להסתכל על הסיפור של תחזוקת המערכת.

שרה ישראלי: בנקודת זמן מסוימת הייתי בית ספר מתפתח בנושא המחשבים והיום אני לא.

שרה ישראלי: אני מבקשת להעיר תשומת לב לגבי עניין רפורמת אופק חדש, לרפורמה הזאת יש את המשאב העצום שנקרא שעה פרטנית.

שרה ישראלי: בשעה הפרטנית יש למורה את היכולת לשבת עם חמישה ילדים מול מחשבים בזמן שבשעה הפרונטלית הוא יושב עם כל הכיתה, במעבדת מחשבים שמונה וגם עשרים ילדים, אין לזה ערך.

שרה ישראלי: צריך לנצל את המשאב הזה כי אנחנו היום בעידן הזה.

שרה ישראלי: להסתדרות המורים באמת יישר כוח שהיא לוקחת על עצמה את העניין של מחשב לכל מורה ואת ההשתלמויות, ומדדים וכל הנושא שלראות את המורים בחוד החנית.

שרה ישראלי: תודה.

אריאלה רג'ואן: ראשית אני רוצה לומר לך תודה כיוון שבכל פעם שאני מגיעה לוועדת חינוך הנושאים נעימים ולעיתים פחות.

אריאלה רג'ואן: אנחנו מאוד מקווים, בתור הירושלמים בעסק, שהתכנית הכוללת שדיברו עליה כאן כולם, תכשיר מורים ושתגרום שהמערכת תצעד קדימה, שכל היעדים והמטרות בהצעדת המערכת הירושלמית בעיקר, לפחות בחלקם יושגו מהר יותר, וכפי שציינת שסוגיית המחשוב תבוא על פתרונה.

אריאלה רג'ואן: אנחנו מקווים שהוועדה הזאת תוכל לקדם את הנושא הזה.

אריאלה רג'ואן: אני מבקשת לציין שני דברים, ראשית, כמובן שאתה כיושב ראש וועדת החינוך וקרוב לליבנו, וגם חבר הכנסת דניאל בן סימון, אנחנו מאוד נשמח שאתם תהיו שותפים בהשקת מחשב בירושלים.

אריאלה רג'ואן: אחת התכניות שאני יכולה להציג אותה בשקט של 1,000 מורים זה לא נעשה בשום מקום בארץ וזה באמת יקדם את המערכת.

זבולון אורלב: לא שאלתי את חבר הכנסת דניאל בן סימון, אבל אני אומר שנשמח מאוד להיות שותפים בהשקה.

אריאלה רג'ואן: דבר נוסף שלא דנו בו היום, אבל אני שמחה לבשר על שולחן הזה שקיבלנו השנה פרויקט של 500 מחשבים למעוטי יכולת.

אריאלה רג'ואן: 500 משפחות שימוחשבו, לא אוכל לומר שעוד השנה כי הפרוצדורה מאוד ארוכה עם הרווחה.

אריאלה רג'ואן: אתם מסרתם שמות לתושבים מהמגזר הערבי, חרדי וחילוני, סך הכל 500 בתי אב שימוחשבו במהרה.

זבולון אורלב: מחשב נייח או נייד?

אריאלה רג'ואן: נייח בבתים.

אריאלה רג'ואן: מחשב לכל ילד, אותו חידשנו השנה.

זבולון אורלב: אני שואל שאלה רוטינית, כשאני מבקר בבתי הספר אחת השאלות הרוטיניות שנשאלת היא שמי שיש לו מחשב בבית ירים את היד.

זבולון אורלב: אני מופתע לראות מספר גדול, גדל והולך באופן מאוד משמעותי של בתי אב שיש בהם מחשב.

זבולון אורלב: מאוד מופתע.

רוני דיין: אני ממשרד החינוך ורציתי להעיר הערה לגבי מה שאמר נחום חופני שכבר יצא.

רוני דיין: לצערי יש הרבה מה לעשות בחינוך ובחינוך העל יסודי.

רוני דיין: תלמידי המחר שכשאנחנו מכינים אותם לאתגרים של המאה 21 לא יכולים להסתפק בלימוד רגיל ולהתמודד עם סימולציות ומרכיבים שונים של טכנולוגיות שבעצם הם חלק ממהות ההתפתחות הקוגניטיבית האישית של כל לומד ולומד, לכן לא נכון לומר שבחינוך העל יסודי אין צורך במחשבים.

רוני דיין: זה ממש לא.

רוני דיין: נושא שני, כשאנחנו נכנסים לבית ספר אנחנו נכנסים עם תכנית הוליסטית שלמה, פדגוגית מעיקרה ומעבר לתשתיות, לא רק התשתיות מעניינות אותנו.

רוני דיין: כי שמר אורי בן ארי נכנס עם המחשב הנייד והרשות המקומית מספקת את המקרן זה לא עושה את המהפכה.

רוני דיין: מה שכן עושה את המהפכה זה אותה כמות מסיבית של שעות השתלמות שאנחנו עושים למורים.

רוני דיין: מנת ההדרכה שמקבל כל מורה בכניסתו ובקבלתו את המחשב והליווי האישי של המדריך שמלווה אותו.

זבולון אורלב: איך זה מסתדר עם התכנית של 120 שעות?

רוני דיין: אנחנו אלה שמבצעים את ההשתלמות ואת ההדרכות.

זבולון אורלב: הם ממנים את זה ואתם מבצעים את ההדרכות.

רוני דיין: לא.

רוני דיין: זה במימון של המשרד.

זבולון אורלב: אז מה- 120 שעות האלה?

רוני דיין: אנחנו עובדים בשותפות.

זבולון אורלב: את 120 שעות אתם ממנים.

רוני דיין: אנחנו מממנים כולל הדרכה, חשוב להדגיש את זה, זה כולל את הסביבה הטכנולוגית פדגוגית שאנחנו מעבירים לבית הספר בין אם זה ספרות ממוחשבים, מאגרי התוכן הלימודי.

רוני דיין: חשוב שהתמונה תהייה ברורה.

רוני דיין: כשאנחנו מגיעים לבית הספר אנחנו באים עם הכל.

רוני דיין: אדוני היושב ראש חשוב להדגיש שיש לנו תכנית מסודרת לכל בית הספר.

זבולון אורלב: בבקשה מר שמעון ידגר, אתה מנהל בית ספר ממלכתי דתי חב"ד, עיר גנים, ירושלים.

שמעון ידגר: זה היום חב"ד מופת, יחד עם עמותת מופת וזה לבנים ולבנות בכיתות נפרדות.

שמעון ידגר: אני מבקש לומר ראשית שזה בשבילי חוויה ראשונה להשתתף בוועדה כזאת בראשותך, אני מודה על ההזמנה שניתנה דרך עיריית ירושלים שבחרו בנו להיות הנציגים לנושא הכל כך חשוב.

שמעון ידגר: אני חושב שהדברים שנאמרו על ידי היושב ראש הם הדברים החשובים ביותר ששמעתי.

שמעון ידגר: הרבה מאוד שנים שמעתי בתוך מערכת החינוך, אני חושב שאחד הדברים שיכולים באמת ובתמים להוביל את המערכת קדימה זה באמת דרך מערכת המחשוב ודרך תכנית העבודה שהתחילה וקרמה עור וגידים בתוך עיריית ירושלים, וביחד איתכם - יחד עם משרד החינוך.

שמעון ידגר: כמובן שבלי ההשתלמות שום דבר לא היה קורה, המחשב היה נשאר ברזל ולא יותר מזה.

שמעון ידגר: אני חושב שכולם שותפים לכך, כולם.

שמעון ידגר: כבוד חבר הכנסת אני חושב שהמורים נמצאים היום הרבה יותר גבוה ממה שהיה.

שמעון ידגר: המורים יודעים היטב להשתמש במחשבים.

שמעון ידגר: היום המורים נכנסים למעבדת המחשב כדי ללמד שיעורי מדעים מסודרים ויודעים להשתמש ואכן עושים את זה.

שמעון ידגר: אומנם נכון, אצלנו בבית הספר במעבדת מחשבים יש חמישה מחשבים חדשים ועוד חמישה עשר משני דורות קודמים, לפני יותר מעשר שנים.

שמעון ידגר: כשמדברים על הממוצעים הממוצעים של המחשבים מאוד מאוד ישנים.

שמעון ידגר: זו הזדמנות לומר תודה רבה למפעל הפיס שזה גם בזכותם.

שמעון ידגר: אני חושב שישנה עוד נקודה, בגלל שאנחנו כל כך שועטים קדימה בכל נושא המחשב, אנחנו צריכים לתת עוד כלי בסיסי נוסף, בפרט כשאנחנו מדברים על מחשב לכל ילד שניר ברקת מחזיר לעיר, לא לשכוח שהאינטרנט כפי שהוא טוב הוא מסוכן והוא יכול להיות אסון.

שמעון ידגר: לא להכניס יותר מחשבים עם אינטרנט פתוח לבתים.

זבולון אורלב: אתה חוסם אצלך אינטרנט?

שמעון ידגר: כן.

דניאל בן-סימון: כלומר בנים בנות לא יכולים להיכנס.

שמעון ידגר: הם נכנסים אבל באמצעות סינון.

שמעון ידגר: אני מדבר על סינון.

שמעון ידגר: כאשר נותנים מחשב לכל ילד לתת לו את זה - - -

זבולון אורלב: יש תכנות נפוצות בעיקר בציבור הדתי, והדתי לאומי.

דניאל בן-סימון: אני מבקש לשאול שאלה הדיוטית.

דניאל בן-סימון: מה החשש שלך מלתת נגישות לתלמיד בן 16 למחשב הזה.

שמעון ידגר: ראשית אנחנו לא בגיל 16.

שמעון ידגר: התלמידים שלנו הם בני 6, 8, 10, 12,14.

שמעון ידגר: החשש להיכנס לכל מיני אתרים פורנוגרפיים ולכל מיני אתרים שהם אלימים.

שמעון ידגר: אנחנו יודעים שכל הדברים הכי גרועים נמצאים גם בתוך האינטרנט, כמו הדברים החיובים שאותם אנחנו רוצים לתת להם מבלי שום חסימה כמו האתרים של המרכז טכנולוגי חינוכי, סנונית, גליל, אוח של משרד החינוך, בכל האתרים האלה הם כן צריכים לגלוש והם נכנסים דרך בית הספר.

שמעון ידגר: לתת להם הביתה את הכלי שמצד אחד יכול להיות כלי מצוין מעולה, צריך להוסיף את החשיבה הזאת שזה לא הרבה יותר אבל לתת גם את הדבר הזה.

שמעון ידגר: אני חושב שזה דבר שאסור לנו לדלג עליו.

שמעון ידגר: בנוסף למחשב לכל ילד, אני חושב שכשנותנים לילדים את המחשב להוסיף לו מדפסת.

שמעון ידגר: זה דבר חשוב מאוד, ילדים מגיעים הביתה ועובדים על עבודה ורוצים להגיש אותה למורה למחרת והם לא יכולים בלי המדפסת.

שמעון ידגר: לדעתי צריך לצרף עוד שותף לנושא הזה.

שמעון ידגר: בבית הספר כ- 40% מהתלמידים הם עולים מאתיופיה.

שמעון ידגר: אני חושב שצריך לחשוב על הדרכת הורים.

שמעון ידגר: הדרכת הורים, כמו שדובר על צמצום הפער בין מורים לתלמידים, יש לחשוב גם צמצום הפער של ההורים .

שמעון ידגר: גם אותם להכניס לתוך הדברים האלה.

שמעון ידגר: אני חושב שזה דבר שהוא בשורה אמיתית.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ברשות

זבולון אורלב: כם אם אין מבקשי זכות דיבור אני רוצה לסכם את הדיון.

זבולון אורלב: ראשית הדבר הראשון שעולה מהדיון זה החשיבות הרבה של מחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: אני מאוד מסכים להגדרה בסוגריים, אנחנו לא עוסקים כאן במחשבים במערכת החינוך אלא במחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: יש לראות אותה לא כתשתית אלא כחלק מהותי מהתהליך הלימודי בתחום הקניית תחומי הדעת השונים, הן במדעי הרוח והן במדעים המדויקים.

זבולון אורלב: הנתונים כפי שהוצגו במסמך של מרכז המידע והמחקר של הכנסת, מסמך שהוכן על ידי איתי פרידמן, אני מודה לך על המסמך הזה, מלמדים שמערכת החינוך בישראל נמצאת במקום יחסית נמוך לעולם המתקדם, לעולם המפותח, מספיק שאציין שני נתונים מהמסמך, כ- 1,000 בתי ספר אינם ממוחשבים, אינם נמצאים בתהליכים ראשונים של מחשוב.

זבולון אורלב: הממוצע הוא של 12.9 תלמידים למחשב אחד, בשעה שהיעד כפי שהמשרד הגדיר, זה מחשב אחד לכל 5 תלמידים.

זבולון אורלב: הם נתונים מדאיגים מאוד שמתאימים גם לעולם השלישי.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הודעת המשנה למנהל הכללי של משרד החינוך בדבר גיבוש תכנית לאומית כוללת של מחשוב מערכת החינוך שתכיל לא רק את סוגיית ההצטיידות, אלא גם את סוגיית הכשרת המורים, תכניות לימודים, תכניות תמיכה וכל האמצעים הנוספים הדרושים למחשוב, לוחות אינטראקטיביים, מקרנים וכדומה.

זבולון אורלב: על פי הדיווח התכנית תהייה מוכנה בטווח של שבועות ספורים ולכן הוועדה תחזור ותקיים דיון לצורך הצגת התכנית כשהיא תושלם.

זבולון אורלב: לדעת הוועדה ראוי שיהיה תקציב מוגדר למחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: תקציב מוגדר או בתקציב המדינה או באחד האמצעים בהם הממשלה שולטת כגון, מפעל הפיס.

זבולון אורלב: אנחנו לא אומרים למשרדי התקציבים איפה התקציבים האלה צריכים להיות מוגדרים.

זבולון אורלב: זה מצב בלתי מתקבל על הדעת שבתחום כל כך מהותי אין בו הגדרות מחויבות של המדינה באשר למחשוב מערכת החינוך.

זבולון אורלב: לפי דעתנו צריך להיות תקציב צבוע שצריך להוביל אותו שר החינוך.

זבולון אורלב: הבנו גם שהוא חלק מהתכנית הלאומית אבל אנחנו מדגשים אותו כסעיף נפרד.

זבולון אורלב: צריך להיות תקציב צבוע שבמסגרת לאומית רב שנתית צריך להשלים את הפערים ואת הפיגור.

זבולון אורלב: בצד החשיבות הרבה של מחשוב מערכת החינוך שבדרך כלל מכוונת תלמידים, הוועדה סבורה שמחשוב המורים, הכשרת המורים לשימוש במחשבים כחלק מתהליך חינוכי צריך לעמוד בראש סדרי העדיפויות.

זבולון אורלב: הרי מורה שאינו משתמש במחשב ואין לו מחשב, או אינו מוכשר לעבוד במחשב, זה לא שייך שבכיתה יהיה מחשבים, אין מכונית ללא נהג, ולכן המחשוב הזה חשוב.

זבולון אורלב: בצד זה שהמדינה כשלה במחשוב מערכת החינוך ביחס לעולם, ראוי לשבח גורמים ציבוריים שנרתמו להדביק ולהשלים את הפערים, ובכללם גורמים רבים, כאן בוועדה הופיעה המייסד והנשיא של קרן אתנה, אנחנו בשם הכנסת רוצים להודות לכל הקרנות ובכללם קרן אתנה, תוכל להביא את הוקרתנו לבורד שלך, לדירקטוריון וזה בוודאי ימריץ.

זבולון אורלב: להודות כל גוף שמסייע ותורם לעניין הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.