ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 127, 2009-11-17 12:00

חיים כץ: צהרים טובים.

חיים כץ: יום שלישי, ל' בחשוון התש"ע, ה-17 בנובמבר 2009, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: מנהלת הוועדה ציינה בפניי שלא אשכח לומר שהדיון מתקיים במסגרת ציון היום הבינלאומי למאבק בעוני.

חיים כץ: יש כאלה שמדברים, כמו בכנס שדרות, ויש כאלה שאומרים שבמסגרת היום הבינלאומי למאבק בעוני, ננסה לקדם משהו וננסה לעזור לאנשים העניים באמת, ולו גם בדבר קטן.

חיים כץ: במקום לקיים מפגש דקלרטיבי, לדבר ובסוף נאמר שאנחנו נעשה, החלטנו בוועדה לעשות.

חיים כץ: אנחנו רוצים לקדם הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מספר 34), התשס"ח-2009.

חיים כץ: אני מבין שבהצעת החוק הזאת שבנויה משבעה סעיפים יש מחלוקות קלות בין המשרדים השונים.

חיים כץ: הייתי מציע להתחיל לקרוא את הצעת החוק, לעבור סעיף סעיף ולהתדיין עליו.

חיים כץ: במה שאנחנו מסכימים, נלך הלאה, ובמה שיש מחלוקות, נעזוב ונראה מה אנחנו עושים עם זה.

חיים כץ: אני מציע שנתחיל לקרוא את סעיף 1.

אור רוזנמן: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מספר 34), התשס"ח-2008 1.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 1 בחוק הבטחת הכנסה, התשמ"א-1980 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1, אחרי הגדרה "חוק העונשין" יבוא: "חוק שכר מינימום" – חוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987.

חיים כץ: למישהו יש הערות לגבי ההגדרה?

דב בארי: זה מתקשר לחלק נוסף.

דב בארי: על פניו זה בסדר, אבל החלק שהוא מקושר אליו, נגיע אליו בהמשך ואז נדבר.

חיים כץ: אני הולך סעיף סעיף ומנסה לקדם את העניין.

חיים כץ: אחר כך נראה את המחלוקות.

חיים כץ: לגבי הסעיף הזה, לאף אחד בחדר אין בעיה?

חיים כץ: אין.

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: ה צ ב ע ה סעיף 1 – אושר פה אחד

אור רוזנמן: 2.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 2 בסעיף 2(ד) לחוק העיקרי, בפסקה (1), במקום "בסעיף קטן (א)" יבוא "בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)".

כרמית נאור: חוק הבטחת הכנסה נותן זכאות לגמלת הבטחת הכנסה לילד נטוש.

כרמית נאור: ההוראות האלה, לפני התיקונים שנעשו בשנת 2003 לחוק הבטחת הכנסה, עוגנו במסגרת תקנות.

כרמית נאור: במסגרת התיקונים של שנת 2003 עיגנו את ההוראות האלה בתוך החוק.

כרמית נאור: עקב טעות נשמטה הוראה שאומרת שכל תובע רגיל של הבטחת הכנסה חייב לחכות 24 חודשים, להיות תושב ישראל, לפני שהוא זכאי לגמלה.

כרמית נאור: לגבי הילדים הנטושים האלה, מאחר שהם באמת ילדים נטושים, הם מגיעים עם הורה אחד או בלי הורים בכלל, בתקנות היה קבוע שהילדים האלה לא צריכים להמתין 24 חודשים אלא באופן מיידי הם יכולים להתחיל לקבל את הגמלה.

כרמית נאור: ההוראה הזאת, עקב טעות, נשמטה מהחוק ואנחנו מבקשים לחזור ולעגן אותה, כלומר, להיטיב עם האוכלוסייה הזאת שלא תצטרך לחכות 24 חודשי תושבות אלא תקבל באופן מיידי את הגמלה.

חיים כץ: מה אומר משרד המשפטים על כך?

חיים כץ: אם אין לך מה לומר, אין לך מה לומר וזה בסדר.

שי סומך: זאת הצעת חוק ממשלתית.

שי סומך: היו לנו הערות במהלך הליכי החקיקה בתוך הממשלה.

חיים כץ: זאת אומרת, אתה מסכים לזה.

שי סומך: אכן.

חיים כץ: גם האוצר מסכים לזה?

דב בארי: כן.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיף 2.

חיים כץ: סעיף 2 – אושר פה אחד

אור רוזנמן: 3.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 5

אור רוזנמן: (1) בסעיף קטן (ה)(1), במקום "(1) ו-(5)" יבוא "(1), (5) ו-(25)".

כרמית נאור: סעיף 5 לחוק הבטחת הכנסה קובע את שיעורי הגמלה שישולמו למי שתובע גמלה.

כרמית נאור: במסגרת התיקון המוצע, אנחנו נגיע תכף בהמשך, יש אוכלוסייה נוספת שאנחנו מבקשים לעגן ולכן עיגון האוכלוסייה מחייב גם שניתן יהיה לעגן אותה בתוך סעיף 5, כלומר, שיהיו לה שיעורי גמלה.

כרמית נאור: אנחנו מבקשים בסעיף 5 לקבוע ששיעור הגמלה יהיה השיעור שקבוע בתוספת הראשונה.

חיים כץ: מה אומר משרד האוצר?

חיים כץ: אין לו בעיה עם זה.

חיים כץ: גם משרד המשפטים.

חיים כץ: יש מישהו שנמצא כאן שיש לו בעיה עם זה?

חיים כץ: אין בעיה.

שמרית שקד-גיטלין: כרמית, את צריכה להסביר גם את פסקה (3).

כרמית נאור: כן.

כרמית נאור: פסקה (2) היא פסקה שבאה רק להבהיר נוסח.

כרמית נאור: אנחנו בודקים להוסיף את האות "ש".

כרמית נאור: יש כאן הוראה לעניין מצב שבו אדם אינו זכאי מכוח חוק המזונות לתשלומים.

כרמית נאור: הוראת החוק קובעת שבמידה שמשתלמים לו מזונות לילדיו בפועל, ייקחו אותם כהכנסה, ואם המזונות לא משתלמים לילדיו בפועל, אנחנו לא לוקחים אותם כהכנסה.

כרמית נאור: מדובר באות "ש" שנשמטה ואנחנו מבקשים כאן לתקן.

חיים כץ: למשרד המשפטים אין הערה ולכן אפשר להצביע.

חיים כץ: ה צ ב ע ה סעיף 3 – אושר פה אחד

אור רוזנמן: 4.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 12 בסעיף 12 לחוק העיקרי – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "ניכויים לעניין מי שמלאו להם 55 שנים וטרם הגיעו לגיל פרישה ולעניין מועסקים בעלי יכולת עבודה מוגבלת, שלא משתלמות להם קצבאות שאירים או תלויים".

אור רוזנמן: (2) בסעיף קטן (א), ברישא, במקום "סעיף 5(א) ינוכו" יבוא "סעיף 5(א), וכן של זכאי לגמלה שהוא מועסק בעל יכולת עבודה מוגבלת שלא משתלמת לו קצבת שאירים לפי חוק הביטוח או קצבת תלויים לפי סימן ח' בפרק ב' לחוק האמור, ינוכו".

אור רוזנמן: (3) סעיף קטן (ג), אחרי ההגדרה "תגמול" יבוא: "מועסק בעל יכולת עבודה מוגבלת" – כל אחד מאלה: (1) מי שזכאי לשכר מינימום מותאם לפי סעיף 17(ב) לחוק שכר מינימום.

אור רוזנמן: (2) מי שמתקיים בו האמור בפסקה (17) לתוספת הראשונה.

אור רוזנמן: (3) משתקם כהגדרתו בחוק זכויות לאנשים עם מוגבלות המועסקים כמשתקמים (הוראת שעה), התשס"ז-2007.

כרמית נאור: זה סעיף שיש עליו מחלוקת.

שמרית שקד-גיטלין: לפני המחלוקת, תסבירו אולי מה היה הרציונל.

חיים כץ: יש מחלוקת?

כרמית נאור: כן.

חיים כץ: נמשיך הלאה.

חיים כץ: נחזור לזה אחר כך.

כרמית נאור: סעיף 5 מתקשר לזה.

חיים כץ: גם הוא במחלוקת.

כרמית נאור: כן.

חיים כץ: הלאה.

חיים כץ: סעיף 6.

חיים כץ: לסעיף 6, יש מחלוקות?

כרמית נאור: לא.

אור רוזנמן: 6.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 30א.

אור רוזנמן: בסעיף 30א לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), פסקה (1), במקום "פרק ה'" יבוא "פרק "".

אור רוזנמן: (2) בסעיף קטן (ג), במקום "פרק ה'" יבוא "פרק ד'".

כרמית נאור: במסגרת התיקון לחוק ההסדרים שנעשה ב-2003, הפנו, עקב טעות, לפרק ה' בחוק ההסדרים וצריך להפנות לפרק ד' בחוק ההסדרים.

קריאה: זאת ההזדמנות לציין שהחקיקה החפוזה בחוק ההסדרים מובילה להרבה מאדו טעויות ואולי באמת כדאי לא לחוקק אותו.

חיים כץ: דברי הטעם האלה נשמעו על ידי היועצת המשפטית של הוועדה ואנחנו מודים לך מאוד על ההערה שהייתה במקומה.

שלמה שפירא: אני יועץ משפטי בעמותת סינגור קהילתי.

שלמה שפירא: אנחנו בהחלט מצטרפים להערה הזאת.

חיים כץ: אנחנו מודים לך על דברי הטעם שאמרת.

שלמה שפירא: אנחנו מבקשים עוד דבר וזאת ראיה פרספקטיבית על כל החוק, אחרי שלושים שנים שהחוק קיים, והוא בנוי טלאים על גבי טלאים, אולי הגיע הזמן לעשות נוסח משולב שהוא יותר בריא, קריא ונהיר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיף 6.

חיים כץ: ה צ ב ע ה סעיף 6 – אושר פה אחד

אור רוזנמן: 7.

אור רוזנמן: תיקון התוספת הראשונה בתוספת הראשונה לחוק העיקרי -

אור רוזנמן: (2) במקום פסקה (18) יבוא: "(18) מי שמלאו לו 18 שנים ומתקיים בו אחד מאלה: (א) הוא שוחרר בערובה בתנאים כאמור בסעיף 48 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996 (בפסקה זו – חוק המעצרים), ונקבע לגביו איסור יציאה ממקום המגורים או הגבלה על יציאה כאמור, אשר לדעת עובד המוסד לביטוח לאומי שמינהלת המוסד הסמיכה לכך, מונעים ממנו להשתלב בעבודה.

אור רוזנמן: (ב) ילדו או בן זוגו שוחררו בערובה בתנאים כאמור בסעיף 48 לחוק המעצרים, והוא ערב, לפי סעיף 49 לחוק האמור, למילוי של תנאי הקובע איסור יציאה של ילדו או בן זוגו ממקום המגורים, או הגבלה על יציאה כאמור, ולדעת עובד המוסד לביטוח לאומי שמינהלת המוסד הסמיכה לכך, ערבות זו מונעת ממנו להשתלב בעבודה.

אור רוזנמן: (3) אחרי פסקה (24) יבוא: "(25) (א) ילד תושב ישראל, שאחד מהוריו הוא תושב ישראל הנמצא במעצר או במאסר לתקופה העולה על 30 ימים, והוא מתגורר עם הורהו השני שאינו תושב ישראל.

כרמית נאור: אני אתחיל עם סעיף (1).

כרמית נאור: לפני התיקון לחוק הבטחת הכנסה שנעשה בשנת 2003, התקנות קבעו שבמצב שבו אדם נמצא במאסר שישה חודשים רצופים, וטרם מלאו חודשיים מהיום שבו הוא שוחרר, הוא יכול להיות פטור ממבחן תעסוקה לתקופה של עד חודשיים, כדי שיוכל באמת להסתגל.

כרמית נאור: כאשר ההוראה הזו עברה לחוק בשנת 2003 נשמטה המילה "רצופים" ואנחנו מבקשים להכניס אותה.

כרמית נאור: כלומר, הכוונה הייתה למי שנמצא במאסר לתקופה ארוכה של שישה חודשים רצופים.

כרמית נאור: אנחנו גם הכנסנו מצב שבו אדם היה במעצר ולאחר מכן במאסר, כדי למנות את כל התקופה.

כרמית נאור: לדוגמה, אדם היה במעצר שלושה חודשים ולאחר מכן במאסר שלושה חודשים נוספים רצופים, אנחנו מבקשים גם להחיל עליו את ההוראה הזאת.

כרמית נאור: זה התיקון אותו אנחנו מבקשים.

וילמה מאור: למה הרצף חשוב?

כרמית נאור: כי הרציונל הוא שאדם התנתק משוק העבודה לתקופה של שישה חודשים רצופים ולא לתקופה של חודש.

כרמית נאור: הוא היה מנותק מעולם העבודה ונדרש לו בכל זאת זמן להשתלב בעולם אחרי שהוא היה במאסר לתקופה כזאת.

כרמית נאור: כלומר, אין הכוונה במצב שאדם היה למשל שבועיים במעצר והוא חוזר כי הוא יכול להשתלב ישר בשוק העבודה.

עפו אגבאריה: ואם הוא היה שלושה חודשים במעצר ואחר כך חודש היה בחופש ושוב פעם היה במעצר?

עפו אגבאריה: זה נחשב?

כרמית נאור: לא.

כרמית נאור: הכוונה היא רק לתקופה רצופה.

כרמית נאור: הרציונל הוא שאדם היה תקופה מסוימת שמנעה ממנו להיות בחיים הרגילים והוא צריך לחזור אחרי מאסר, הוא צריך לסדר את ענייניו, להתארגן ורק אז יש את הפטור של עד חודשיים.

כרמית נאור: המשמעות היא שאדם שאתה התייחסת אליו, לא תישלל לו הזכאות לגמלה אלא הוא יהיה חייב במבחן תעסוקה כתנאי לתשלום הגמלה.

כרמית נאור: כלומר, זה לא אוטומטית שאין לו גמלה להבטחת הכנסה.

עפו אגבאריה: כן, אבל השבועיים האלה שהוא היה בחוץ, זה כבר מוריד לו את הרצף של ששת החודשים.

כרמית נאור: נכון.

כרמית נאור: זה התיקון אותו אנחנו מבקשים לאשר.

חיים כץ: מה אומר האוצר על זה?

דב בארי: לנו אין התנגדות.

חיים כץ: מה אומר משרד המשפטים?

שי סומך: אין לנו התנגדות.

חיים כץ: אנחנו נחיה עם זה?

חיים כץ: עם שלושת החודשים?

עפו אגבאריה: כן.

עפו אגבאריה: נחיה עם זה.

כרמית נאור: לעניין סעיף (2) אנחנו מבקשים אם אפשר לדחות אותו לשבוע כי בעניין הזה אנחנו רוצים לברר עוד משהו שטעון בירור.

שמרית שקד-גיטלין: לפסקה (2)?

כרמית נאור: כן, לפסקה (2).

כרמית נאור: פסקה (3) היא הפסקה שהסברתי ואני יכולה לחזור על הדברים.

כרמית נאור: מדובר על מתן גמלה לילד תושב שההורה שהוא תושב נמצא במאסר או במעצר לתקופה העולה על שלושים ימים והוא שוהה עם הורה שאיננו תושב.

כרמית נאור: אנחנו מבקשים לקבוע לו זכאות לגמלה והגמלה תהיה בשיעור שהוא היה מקבל אלמלא ההורה התושב היה במאסר או במעצר.

שמרית שקד-גיטלין: כאן יש תיקון שהצענו למוסד לביטוח לאומי.

שמרית שקד-גיטלין: התיקון הוא להוסיף ספקה (ג): "לעניין גמלה משולמת לפי הוראות סעיף קטן (א), יכול שתובא בחשבון ההכנסה של ההורה גם אם אינו תושב ישראל בתנאים שייקבעו בתקנות".

שמרית שקד-גיטלין: בעצם הילד הזה שאנחנו מדברים עליו, הוא בעצם סוג של ילד נטוש אבל הוא לא באמת ילד נטוש.

שמרית שקד-גיטלין: זאת אומרת, זה לא ילד יתום או נטוש כי יש לו בעצם הורה בארץ, הורה אחד במעצר וההורה השני הוא לא תושב ישראל אבל בעצם מוצע לבדוק גם את מבחן ההכנסות של אותו הורה כדי לבדוק אם באמת הילד הזה אין לו ממה להתקיים ולכן הוא זכאי לקבל הבטחת הכנסה.

חיים כץ: זה מקובל עליכם?

כרמית נאור: כן.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: אנחנו נצביע על סעיף 7, פסקאות (1) ו-(3) עם התיקון שהוגדר על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.

חיים כץ: אנחנו לא מצביעים על סעיף קטן (2).

חיים כץ: ה צ ב ע ה סעיף 7 (פסקאות (1) ו-(3) – אושר פה אחד

דב בארי: לגבי העניין שאין הסכמות, זה לא שאין הסכמות אלא הנושא טעון בדיקה בעניין של המשתקמים.

חיים כץ: מאחר שבסעיפים 4, 5 ו-7(2), - על סעיף 8 אנחנו לא מדברים כי על התחולה נדבר לאחר מכן – אין הסכמות מכל סיבה שהיא, ואני לא נכנס למה זה כך או כך, אני מאפשר למשרדים הממשלתיים להתכנס במהלך עשרת הימים הקרובים ולגבש את הסכמותיהם.

חיים כץ: אנחנו נתכנס כאן לא בשבוע הקרוב אלא בשבוע שלאחריו ואז נסיים את חקיקת החוק הזה ויבוא לציון גואל.

חיים כץ: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.