ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 125, 2009-11-16 11:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שני בשבוע, כ"ט בחשוון התש"ע, 16 לנובמבר 2009.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות בדיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13)(הפסקה בעבודה – שימוש בחדרי השירותים), התשס"ט-2009, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

חיים כץ: גברתי, אם יש לך להגיד חוץ מזה שצורכי האדם הם מפעם לפעם גם ללכת לשירותים - קשה לנו למנוע מהם ללכת לשירותים, ואנחנו גם לא רוצים למנוע מהם ללכת לשירותים.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, החוק ברור.

שלי יחימוביץ': הרציונאל שלו כבר הוסבר.

שלי יחימוביץ': הממשלה תומכת בו.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שנתחיל לקרוא אותו, ונאשר אותו היום להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: גברתי, נציגת משרד התמ"ת.

דבורה אליעזר: כמובן אנחנו מברכים על הצעת החוק, ותומכים בה.

דבורה אליעזר: יש לנו הערות לנוסח, ואנחנו נגיד אותן תוך כדי קריאה.

דבורה אליעזר: בנוסף, הבנתי שלארגונים יש מה לומר.

חיים כץ: איזה ארגונים?

דבורה אליעזר: ארגוני עובדים וארגוני מעבידים.

חיים כץ: למה את הבנת, ואני לא הבנתי.

דבורה אליעזר: משיחות שהתקיימו איתם מאחורי הקלעים.

דבורה אליעזר: כעיקרון, אנחנו גם נתייחס להערות הארגונים תוך כדי.

חיים כץ: אין בעיה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה.

אור רוזנמן: "הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13)(הפסקה בעבודה – שימוש בחדרי שירותים), התש"ע-2009, הכנה לקריאה שנייה ושלישית תיקון סעיף 1 1.

אור רוזנמן: בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 בהגדרה "שעות עבודה" אחרי "כוח ואויר" יבוא "ולרבות הפסקות לפי סעיף 20א(א)".

חיים כץ: האם יש למישהו הערות על הסעיף הזה?

חיים כץ: לאף אחד אין הערות?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מי בעד ירים את ידו?

חיים כץ: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 אושר.

חיים כץ: תודה רבה, סעיף 1 אושר.

אור רוזנמן: "הוספת סעיף 20א 2.

אור רוזנמן: אחרי סעיף 20 לחוק העיקרי יבוא: "הפסקה לצורך שימוש בחדר שירותים 20(א).

אור רוזנמן: (א) עובד רשאי, במהלך יום עבודתו, להפסיק את עבודתו לצורך שימוש בחדר שירותים, בהתאם לצרכיו.

אור רוזנמן: (ב) המעביד יוודא כי יש חדר שירותים תקין וראוי לשימוש העובדים, במקום העבודה, או בקרבת מקום העבודה.

אור רוזנמן: שר התעשייה והמסחר והתעסוקה רשאי לפטור מתחולת הוראות סעיף קטן זה סוגי מעבידים, סוגי עבודות, או סוגי מקומות עבודה, או לקבוע כללים ותנאים לתחולת ההוראות האמורות עליהם.

אור רוזנמן: (ג) אין באמור בהוראות סעיף קטן (ב) כדי לגרוע מחובות המוטלות לפי כל דין לעניין חדרי שירותים, אלא להוסיף עליהן.

אור רוזנמן: "

דבורה אליעזר: הערה לנוסח.

דבורה אליעזר: מאחר וההפרה של ההוראה הזאת מהווה עבירה פלילית, ביקשה ממני התובעת הראשית שההוראה של סעיף 20(א) הנוסח שלה יהיה באופן הטלת חובה פוזיטיבית על המעביד.

דבורה אליעזר: או שיהיה: עובד רשאי לקבל ממעבידו, או שמעביד לא ימנע מהעובד לצאת להפסקות, על מנת שאנחנו נוכל ל- - -

שלי יחימוביץ': נשמע לי תיקון יפה.

נעה בן שבת: רגע, יש את הנוסחים היום של סעיפי ההפסקה שקיימים היום.

נעה בן שבת: אני גם רציתי לברר לגבי ההערה הראשונה שהיא הנושא של הפליליות.

נעה בן שבת: מדברי ההסבר לא עלה הנושא של הפליליות של ההוראה, ודווקא ההפניה לסמכויות שנתונות לבית הדין לעניין חוק הזכות לעבודה בישיבה שיחולו גם על החוק הזה, לא היה מובן שהכוונה היא גם להחלה פלילית.

שלי יחימוביץ': זה היה מובן לגמרי.

נעה בן שבת: זה דבר אחד, צריך אז להוסיף גם את ההוראה הפלילית בחוק - - -

שלי יחימוביץ': אבל, זה מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': אם זה תיקון לחוק שעות עבודה ומנוחה אז ברור שזה פלילי.

שלי יחימוביץ': לא צריך לבאר את זה.

נעה בן שבת: יש פה גם שאלה, כי העניין של עובד רשאי להפסיק את עבודתו לצורך שימוש בחדר השירותים זה באמת הפסקת העבודה.

נעה בן שבת: אבל, נושא של חדר שירותים תקין הוא הרי לא ממן העניין בחוק שעות עבודה ומנוחה שעוסק באמת בשעות עבודה.

נעה בן שבת: החובה להתקין חדר שירותים כמו אביזרים אחרים שנמצאים במקום העבודה, הם לא בעצם עניינו של חוק שעות עבודה ומנוחה.

שלי יחימוביץ': מה את מציעה?

נעה בן שבת: אחת ההצעות באמת היתה לחוק אחר כמו חוק הזכות לעבודה בישיבה, מימינו של חוק הזכות לעבודה בישיבה, או אפילו באמת לשלב אותו באמת בחוק הזכות לעבודה בישיבה כפרק נפרד שבאמת שם הוא יטיל את אותה זכות לצאת להפסקת שירותים, וגם את החובה לקיים חדר שירותים.

שלי יחימוביץ': את לא יכולה בשלב כזה לשנות באופן מהותי את שם החוק.

שלי יחימוביץ': לא נעביר את זה עכשיו שוב קריאה טרומית ו- - -

חיים כץ: יטענו נושא חדש.

נעה בן שבת: לא.

נעה בן שבת: אדוני, זה לא נושא חדש.

נעה בן שבת: אנחנו צריכים לזכור כשאנחנו דנים בהצעת החוק הזאת בפעם הראשונה, הרבה שאלות נשאלות לפני קריאה שנייה ושלישית.

נעה בן שבת: למעשה, לא הספקנו לדון עליהן ולכן אנחנו דנים עכשיו, וזו אחת מהן.

חיים כץ: אנחנו דנים עליהן.

חיים כץ: כשהייתי ילד צעיר הייתי בארצות הברית.

חיים כץ: לפני שהסינים השתלטו, לבן דודי שהיה עצמאי היה מפעל מאוד גדול עם 470 עובדים.

חיים כץ: באתי למפעל הסתובבתי בו, ונכנסתי לשירותים.

חיים כץ: אמרתי לו: אתה לא מתבייש?

חיים כץ: בוא נאסוף את העובדים, הם יתנו לך בראש: אין שירותים הולמים פה.

חיים כץ: לא היה חוק, ואני אומר לך איך אני הרגשתי כאורח שבא לרגע.

חיים כץ: הוא השכיר את זה להיי-טק, וכשבאתי אליו עכשיו הדבר הראשון שהוא אמר לי הוא: בוא תראה את השירותים.

חיים כץ: אני חושב שצריך להיות שכל מקום עבודה כזה צריך לדאוג לשירותים נקיים, מסודרים, נאותים, שבן אדם יוכל להיכנס, ולא ייגש פה לפינה.

נעה בן שבת: ההערה שלי היא כמובן לא לעצם העניין, ההערה היא פשוט לגבי האכסניה המשפטית הנכונה של ההוראה הזאת.

נעה בן שבת: זה כמובן לא איזושהי טענה.

נעה בן שבת: אם כבר צריך להזכיר את מפעלי התעשייה, צריך לזכור שמפעלי התעשייה באמת מוסדרים, כמו אתרי הבנייה ומקומות אחרים, במסגרת פקודת הבטיחות לעבודה.

נעה בן שבת: דווקא במדינת ישראל לפחות יש הסדרה מאוד מפורטת של נושא השירותים במפעלי התעשייה.

נעה בן שבת: אנחנו פה מסדירים נתח מאוד חשוב של המסחר והשירותים, וכל מה שלא נכנס לפקודת הבטיחות בעבודה.

דבורה אליעזר: מאחר וכן מדובר בנושא הפסקות ועבודה, וזה מהות ההצעה, אנחנו כן חושבים שהאכסניה הנכונה היא חוק שעות עבודה ומנוחה.

דבורה אליעזר: זה נכון שאין הוראות בחוק שעות עבודה ומנוחה דומות להוראה של סעיף קטן (ב) שהמעביד צריך לוודא שיש שירותים תקינים בקרבת העבודה, ואפילו לאו דווקא במקום העבודה כפי הנוסח היום.

דבורה אליעזר: עם הנוסח הזה אנחנו כן יכולים - - -

חיים כץ: המחלוקות האלה התגלעו ביניכם לפני הישיבה היום?

דבורה אליעזר: השאלות האלה נשאלו על-ידי היועצת המשפטית כבר בנוסח שפורסם בוועדה בקריאה ראשונה.

חיים כץ: כן, אבל לא ישבתם אחרי זה לקדם עניינים?

דבורה אליעזר: אבל, אנחנו יכולים להיות חלוקות בעמדותינו, והוועדה יכולה להחליט.

שלי יחימוביץ': אגב, אנחנו נחליט.

שלי יחימוביץ': המחוקקים יחליטו.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני אומרת דבר כזה - בואו נהיה קצת הגיוניים, הרי אפשר להתפלפל פה עד אין סוף.

חיים כץ: לא עד אין סוף.

חיים כץ: ב-12:30 יש לנו דיון, ואנחנו עד 12:30 יכולים להתפלפל.

שלי יחימוביץ': בואו נהיה קונקרטיים.

שלי יחימוביץ': כשאנחנו מדברים על לתת אפשרות לעובד ללכת לעשות את צרכיו.

שלי יחימוביץ': הרי ברור לחלוטין שכדי לעשות את צרכיו, הוא צריך שיהיו שירותים – נורא פשוט.

שלי יחימוביץ': אז בואו לא נתעסק כאן בזוטות.

חיים כץ: את לא נכנסת לסוג הקרמיקה.

שלי יחימוביץ': לא, לזה אני לא אכנס.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שמאוד נכון לכרוך את העניין הזה באותו חוק, תחת אותו שם, ובאותה אכסניה, ולא להפריד את זה לשני חוקים נפרדים, כי זה הא בהא טליא.

שלי יחימוביץ': אין הפסקת שירותים בלי שירותים – מאוד פשוט.

חיים כץ: גם אני חושב כמוה.

נעה בן שבת: צריך גם לזכור, אנחנו מדברים על חדר השירותים במקום העבודה.

נעה בן שבת: למעשה, יש חקיקה די ענפה שבכל מיני מסגרות חייבה הקמת חדר שירותים - זה דבר די ברור.

נעה בן שבת: אם בחוק התכנון והבנייה יש חובות, בפקודת העיריות.

נעה בן שבת: בפקודת בריאות העם יש חובות מאוד מפורטות, וגם לגבי מקומות עסקים מסוימים יש גם כן חובות מיוחדים להתקין חדר שירותים.

נעה בן שבת: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על מבנה השירותים, אנחנו מדברים על משהו שהוא כאילו חורג.

נעה בן שבת: פה אנחנו לא מדברים על חובה להקים את המבנה, אלא חובה לוודא את קיומו של המבנה.

נעה בן שבת: אפשר היה גם לחשוב על אפשרות להמיר, להגיד: נניח אין בקרבת מקום, יש קצת יותר רחוק, אז אנחנו ניתן לך הפסקה יותר ארוכה כדי שכמובן תספיק להגיע.

שלי יחימוביץ': את רוצה להוסיף את זה בחוק שאם אין שירותים בקרבת מקום יינתן זמן?

חיים כץ: מה זה בקרבת מקום?

חיים כץ: בדרך כלל, בסופרים אתה יוצא החוצה והולך אחורה.

נעה בן שבת: בקרבת מקום – למשל, בפקודת הבטיחות בעבודה לא השאירו לניחושים מה זה בקרבת מקום.

נעה בן שבת: אמרו יש מרחק של 125 מטר, צריך להיות חדר שירותים, והוא צריך להיות באותה קומה, או בקומה למעלה, ובמחסנים הוראות.

נעה בן שבת: ממש הוראות מפורטות מה צריך להיות חדר שירותים.

שלי יחימוביץ': אחרי שנצביע, את רוצה להעתיק את הדבר הזה לתוך החוק הזה?

שלי יחימוביץ': 120 מטר, וכן הלאה?

נעה בן שבת: השאלה האם להעתיק או לא להעתיק, היא שאלה ששאלתי את משרד התמ"ת - האם הוא יהיה מוכן באמת לכתוב בתקנות את כל אותן הוראות מפורטות מאוד שיש בפקודת בטיחות בעבודה ו- - -

חיים כץ: אמרו לך שכן.

נעה בן שבת: והם אמרו לי שלא.

חיים כץ: את אמרת שלא?

דבורה אליעזר: נכון.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: אין לכם זמן?

דבורה אליעזר: לא.

דבורה אליעזר: קודם כל, ראוי להזכיר שכשנחקק החוק לזכות עבודה בישיבה, גם הוראה מפורטת נמצאת בפקודת הבטיחות בעבודה, והזכות לישיבה בעבודה, והזכות גם לצאת לשירותים נובעים מעצם הוגנות ויחסי עבודה ובתנאי העבודה, להבדיל מ- - -

חיים כץ: לא הוגנות, מהצורך.

דבורה אליעזר: נכון.

דבורה אליעזר: כשאנחנו מדברים על השירותים, ולאו דווקא לתעשייה, יש לנו מגוון מקומות עבודה.

דבורה אליעזר: יש דוכנים, יש שווקים.

דבורה אליעזר: אנחנו לא רוצים למנוע דווקא ממעבידים עניים, לצורך העניין, שלא להעסיק עובדים כי אולי הם לא יכולים להתקין דווקא בדוכן ברחוב דיזינגוף - - -

חיים כץ: גברתי, הדוגמאות שאת הבאת הם לאו דווקא מעסיקים עניים בדוכנים ובשווקים.

חיים כץ: אני לא יודע איך אנחנו קבענו שהם עניים.

דבורה אליעזר: מעסיקים חלשים שהעיריות נותנות להם.

חיים כץ: אבל, אפשר לעשות בסופרים בכיסאות אם כבר יש חוק ישיבה.

חיים כץ: יש את הכיסאות של התינוקות עם חור כזה, והם ישבו ותוך כדי העבודה הם יעשו את השירותים, ולא יצטרכו ללכת.

שלי יחימוביץ': ואז הם גם לא יבזבזו זמן, הם יהיו יותר יעילים.

דבורה אליעזר: יכול להיות שבדוכן ברחוב אי אפשר להתקין את השירותים, אבל יש כן שירותים תקינים קרובים למקום העבודה.

דבורה אליעזר: ולכן, אנחנו חשבנו שכדאי בשלב הזה שלא להכניס הוראה בקשר לשאלה איך צריכים להיראות השירותים.

דבורה אליעזר: זאת היתה עמדתנו כאשר יוצאים מנקודת הנחה שבאמת מה שחשוב כאן זה הזכות לצאת לשירותים.

שלי יחימוביץ': אני נוטה להסכים עם עמדת התמ"ת פה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת - באמת שהאויב של הטוב זה הטוב ביותר.

שלי יחימוביץ': בואו נעביר את הצעת החוק הזאת.

חיים כץ: ואחר כך נתקן אותה.

דבורה אליעזר: אין בעיה, נשקול את התיקון.

נעה בן שבת: יש פה אפשרות בסעיף – הוראה שמאפשרת לשר לפטור מעבידים.

נעה בן שבת: כתוב: סוגי מעבידים או לגבי סוגי עובדים, או סוגי מקומות עבודה.

נעה בן שבת: השאלה היא, האם זה כולל מקרים שונים.

נעה בן שבת: נניח שזה מקום עבודה שהעובד עובר ממקום למקום, ואני לא יודע אם המעביד יכול תמיד לוודא שיש שירותים.

צבי שפר: סעיף 30 חל על כל החוק.

נעה בן שבת: עם כל הכבוד, סעיף 30 הוא לא רלוונטי פה.

נעה בן שבת: הוא מדבר על פיקוח על שעות העבודה, הוא לא מדבר על עובדים שאין פיקוח על שעות העבודה שלהם, והוא לא פיקוח על איך נראים תנאי העבודה, איך נראים המקומות שאליהם הם הולכים.

נעה בן שבת: אם עובד הוא מפקח ויש פיקוח מצוין על שעות העבודה כי יש כל הזמן קשר מירס, או איזשהו מכשיר אחר שהוא יודע כל הזמן בדיוק מה שעות העבודה שלו, אבל אתה לא יכול לדעת אם במקום העבודה שאליו הוא הולך, יוצא או מגיע יש חדר שירותים תקין וראוי או אין.

צבי שפר: הסעיף מנוסח בלשון חד משמעית: חוק זה אינו חל על.

נעה בן שבת: אני מציעה לך להסתכל על סעיף 30, ולהסתכל על איזה עובדים הוא לא חל.

צבי שפר: לא, את אומרת שיש אנשים שעובדים ממקום למקום, זה סעיף קטן 6.

דבורה אליעזר: אתה לא רוצה להוציא מתחולת החוק עובדים מסוימים רק בגלל שאין שירותים קרובים למקום העבודה.

צבי שפר: לא, אבל יש את סעיף 6 שזה בדיוק בשביל אנשים שמסתובבים כל היום, ואנשי מכירות, וסוכנים, והחוק לא חל עליהם.

שלי יחימוביץ': זה נכון.

שלי יחימוביץ': אני ראיתי אתמול נהג שהוביל בלוני גז ברחוב שלי, והוא פשוט ניגש לשיחים ועשה את צרכיו.

שלי יחימוביץ': מצבם ממש קשה, אין להם בעצם שירותים.

נעה בן שבת: והם עובדים שהחוק חל עליהם.

מיכל חילי: אני מהתאחדות התעשיינים.

מיכל חילי: אני רוצה להשיב להערה הראשונה של משרד התמ"ת לעניין הניסוח של החובה.

מיכל חילי: כאן רשום עובד רשאי, ומוצע כאן אולי לכתוב: מעביד חייב, או מעביד לא ימנע.

מיכל חילי: צריך לחשוב מהי המשמעות האופרטיבית של שינוי ניסוח כזה.

מיכל חילי: כי אם המשמעות היא להתרות בעובד לצאת לשירותים שזו בהחלט יכולה להיות אפשרות שעלולה להעלות מהנוסח הזה - -

שלי יחימוביץ': מה שהוא יגיד לו: תצא לשירותים כל שלוש שעות?

מיכל חילי: - - בדומה להתראה לצאת לחופשה, להתרות בעובד לצאת לחופשה.

מיכל חילי: אם זו המשמעות - -

שלי יחימוביץ': זאת לא המשמעות.

מיכל חילי: - - זאת אומרת, זו יכולה להיות משמעות פטרנליסטית כזאת שבוודאי אנחנו לא רוצים.

מיכל חילי: צריך לחשוב על הניסוח.

מיכל חילי: אני לא יודעת, אולי באמת רשאי זה לא מספיק לצורך תביעה פלילית.

מיכל חילי: אבל, אם יעלה ממנה שאני צריכה להגיד לעובד שלי: קום, עברו שעתיים, צא לשירותים, בטח לא לזה היתה הכוונה, ואני מרשה לעצמי לומר גם בשם חברת הכנסת יחימוביץ.

נעה בן שבת: האם עובד זכאי, למרות שזה סוטה מהנוסח שקיים לגבי הפסקות, שאז זה מקנה את החובה כנגד זה, זה ממש מקים לו זכות שכאילו בסל הזכויות הוא יכול לבוא ולתבוע את קיומה?

דבורה אליעזר: זה יכול לענות.

נעה בן שבת: זה יכול לענות.

חיים כץ: איזה עוד מחלוקות יש לנו?

חיים כץ: לגבי הפלילי, סגרנו שזה פלילי.

נעה בן שבת: אני חושבת שאם אנחנו מבהירים שסוגי מקומות העבודה, המשמעות צריכה להיות משמעות רחבה לפי הנסיבות, ואולי גם צריך לדבר על סוגי עבודות אם את מדברת על נהגים.

שלי יחימוביץ': אני לא מדברת על סוגי עבודות כי אני מאפשרת לשר התמ"ת.

נעה בן שבת: לפטור.

נעה בן שבת: השאלה היא האם אנחנו צריכים להגיד?

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על סוגי מעבידים, סוגי עבודות – זה כבר כתוב, בסדר.

מיכל חילי: אני רוצה להעיר לגבי סעיף קטן (ב): שר התעשייה המסחר והתעסוקה רשאי לפטור מתחולת הוראות סעיף קטן זה.

מיכל חילי: אם אפשר להוסיף: בהתייעצות עם הארגונים.

חיים כץ: בשביל מה?

שלי יחימוביץ': למה?

נעה בן שבת: הם רוצים שהתקנת התקנות - - -

חיים כץ: בסדר, התקנות יבואו לפה לוועדה.

נעה בן שבת: יש אולי להפריד.

נעה בן שבת: יש את הפטורים אד הוק, ויש כמו כללים.

מיכל חילי: ההוראה כפי שהיא מנוסחת כעת זה לא יבוא לוועדה.

נעה בן שבת: לא, לקבוע כללים ותנאים לתחולת ההוראות - - -

חיים כץ: התקנות לא יבואו?

נעה בן שבת: זה אכן יגיע לוועדה, הקביעה היא תהיה בתקנות.

חיים כץ: אני חושב שהתקנות שהשר יקבע יבואו לאישור הוועדה, כי הוא יכול לקבוע אחר כך מה שהוא רוצה.

דבורה אליעזר: זה יהיה תקנות, ואין לנו בעיה שזה יבוא לוועדה.

חיים כץ: יבוא לוועדה, לאישור הוועדה.

שלי יחימוביץ': ואז יבואו המעסיקים והארגונים.

חיים כץ: הם יעירו את ההערות שלהם.

חיים כץ: יבוא לאישור הוועדה.

מיכל חילי: אז למה בכל זאת לא הנוסח הקבוע שיש בדרך כלל בהוראות חוק: בהתייעצות עם הארגונים?

חיים כץ: יבואו לוועדה.

חיים כץ: עם כל הכבוד לכם, כשאנחנו מחוקקים אנחנו לא מכניסים אתכם למגרש.

חיים כץ: אם קובעים תקנות לחוקים שהסכמתם להם אז הוועדה תאשר אותם.

חיים כץ: זה לא מתגלגל אליכם חזרה.

חיים כץ: אתם תוכלו לבוא לפה ולהגיד את ההערות שלכם כשקובעים תקנות.

חיים כץ: אבל, אתם את החלק שלכם עשיתם כבר.

חיים כץ: אתם הייתם שותפים לחוק, אתם לא חלק מהתקנות.

חיים כץ: האם יש עוד מחלוקות?

נעה בן שבת: לא.

חיים כץ: אז אם אין עוד מחלוקות - - -

צבי שפר: אנחנו רק רוצים להוסיף שתי נקודות שהן לדעתנו, לדעת ההסתדרות, צריכות לבוא.

צבי שפר: חסר פה בחוק הגנה על מתלונן, וגם חסר סעיף כמו בחוק הזכות לישיבה, זה סעיף 7 שאומר שעובד קבלן יכול לתבוע גם את המעסיק בפועל.

צבי שפר: אנחנו חושבים שראוי להכניס את זה לסעיף הזה.

חיים כץ: גם אנחנו.

חיים כץ: מה התמ"ת חושב?

שלי יחימוביץ': הערה מצוינת.

חיים כץ: מה היינו עושים בלי ההסתדרות?

דבורה אליעזר: מאחר שאינם משרד המשפטים ומשרד האוצר כדי להתייעץ, אנחנו לא מתנגדים.

חיים כץ: מאה אחוז.

שלי יחימוביץ': הממשלה תומכת.

שלי יחימוביץ': דבי, את הממשלה היום.

נעה בן שבת: רציתי לשאול לגבי הגנה על עובד מתלונן.

נעה בן שבת: אנחנו הרי נמצאים במסגרת חוק שעות עבודה ומנוחה.

נעה בן שבת: העובדה שצריך לפנות לחוק זכות לעבודה בישיבה ולקחת משם הוראות, היא בגלל שהחוק הזה הוא פחות מפורט מבחינת ההוראות שניתנות בו.

נעה בן שבת: אתה לוקח דווקא את הנושא הזה של הגנה על עובד מתלונן.

נעה בן שבת: מעסיק בפועל זה עניין אחר.

נעה בן שבת: אבל, הגנה על עובד מתלונן זה פרט אחד מתוך שורה של הגנות: הזכות לפיצויים, הזכות ל- - -

שלי יחימוביץ': אבל, הוא עולה על שתי נקודות קריטיות.

שלי יחימוביץ': ראשית, החוק הזה נחקק בתקופה שלא היתה תופעת עובדי הקבלן.

שלי יחימוביץ': ההערה של ההסתדרות היא ספציפית לעובדים שמועסקים פיסית במקום עבודה מסוים.

שלי יחימוביץ': ולכן, זה אבסורד באמת לא לכלול את זה בחוק הזה.

שלי יחימוביץ': זו הערה ממש נכונה, כי בסופו של דבר הרי הקבלן שמשלם לו את השכר לא יכול לבוא ולהתקין שירותים במקום, אלא המעסיק בפועל.

נעה בן שבת: נכון, רק צריך לזכור שכיוון שאנחנו מחילים את זה בתוך חוק שעות עבודה ומנוחה, אנחנו מטילים את החובה של המעסיק בפועל על כל ההוראות, אלא אם כן אנחנו נצמצם להוראה זו.

שלי יחימוביץ': נצמצם.

חיים כץ: להוראה זו.

נעה בן שבת: או,קי – להוראת סעיף זה.

נעה בן שבת: גם הגנה על עובד מתלונן, היא תחול רק על תלונה לסעיף זה?

צבי שפר: כן, לכן אני אומר להכניס את זה לסעיף 20(א).

נעה בן שבת: מבחינת הניסוח זה מאוד מסרבל את הסעיף.

נעה בן שבת: זאת אומרת, הסעיף כרגע מדבר על שתי חובות, ואתה עכשיו אומר הגנה על עובד מתלונן דווקא על תלונה זו.

נעה בן שבת: זה קצת יוצא מפרופורציה.

צבי שפר: ברור שעדיף לנו - אם זה על כל החוק, אנחנו נשמח.

צבי שפר: אין לנו בעיה.

דבורה אליעזר: כעיקרון זה דורש קצת מחשבה איך אנחנו ננסח את ההוראה הזאת, כי יש לנו את החוק הכללי, את החוק הגנה על עובדים חושפי שחיתויות שחל גם על החוק הזה.

דבורה אליעזר: יש לנו שם גם עבירה פלילית שקובעת עונש מאוד גבוה, וגם פיצויים לדוגמה.

דבורה אליעזר: אני לא יודעת בדיוק איך להתאים.

חיים כץ: את הניסוח אנחנו משאירים לכם.

שלי יחימוביץ': למה שלא נעתיק את זה מחושפי שחיתויות?

דבורה אליעזר: כי יש לנו גם חוקים אחרים שקובעים את הזכות הזאת.

דבורה אליעזר: ולכן, כדי לקבוע באמת הוראה שהיא מתאימה אנחנו צריכים לראות את ההוראה בשוויון הזדמנויות, ובשכר מינימום – ההוראות של החוקים השונים.

שלי יחימוביץ': אבל, אם אנחנו מצמצמים את זה לחוק הספציפי הזה של השירותים, ומציינים מפורשות שזה חל על חוק ספציפי?

דבורה אליעזר: קודם כל, אני חוששת שאם אנחנו נכתוב את זה רק לעניין השירותים אז זה יכול להשתמע שאנחנו לא התכוונו לשאר החוק, כאשר כפי החוק הכללי, חוק הגנה על עובדים, כן חל על עובדים הגנה על כל החוק.

שלי יחימוביץ': אין אחריות מזמין ב- - -

נעה בן שבת: לכן, אני חושבת שצריך להפריד בין אחריות מזמין שכן מתאים להכניס אותה, לבין הגנה על עובדים שהיא כבר מוסדרת במסגרת חוק אחר בעצם לגבי כל הוראות החוק.

שלי יחימוביץ': חיים, אחריות מזמין זה קלאסי.

שלי יחימוביץ': כאן חייבת להיות אחריות מזמין, אחרת החוק הוא חסר טעם.

חיים כץ: מפעל בפועל, מזמין בפועל.

דבורה אליעזר: השוני כביכול כשאנחנו מדברים על מזמיני שירות לבין מעסיקים בפועל זה שהמעסיק בפועל הוא זה שבאמת נותן את ההוראות לעובד, והוא זה שבעצם מנהל את העובד.

דבורה אליעזר: כשאנחנו מדברים על מזמיני שירות במובן הכי טהור שאפשר, והחוק לא יכול רק להתייחס למקרים הדואליים שאנחנו תמיד מדברים עליהם, אז בעצם צריך להיות מישהו מטעם המעביד שהוא המזמין בזה שנותן את ההוראות בזה שנותן את הזכות לצאת.

דבורה אליעזר: ולכן, זה יותר מתאים להעסקה משולשת של מעסיקים בפועל, ופחות מתאים להעסקה משולשת של מזמיני שירות – הטלת האחריות כאן.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': יש שירותי שמירה ואבטחה.

שלי יחימוביץ': הרי ברור לחלוטין שמי שנותן למאבטח שעומד בפתח של מסעדה ללכת לשירותים זה בעל המסעדה, זה לא חברת השמירה והאבטחה.

שלי יחימוביץ': הוא גם מחויב שיהיו שם שירותים - זה קלאסיקה.

חיים כץ: זה המעסיק בפועל.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו נוסיף פה הוראה שההוראה לפי הסעיף הזה היא תחול לעניין מעביד ועובד בשינויים המחויבים גם על מעסיק בפועל ומזמין לגבי עובד של קבלן כוח-אדם, או עובד של קבלן שירותים.

דבורה אליעזר: בעניין של המזמין אני רק אומרת לפרוטוקול שהממשלה שומרת על עצמה להסתייג מההוראה הזאת.

חיים כץ: טוב, מאה אחוז.

שלי יחימוביץ': קחי למשל, טלרים בבנק שעובדים דרך חברת כוח-אדם.

שלי יחימוביץ': מי יאפשר להם לצאת לשירותים?

שלי יחימוביץ': O.R.S?

שלי יחימוביץ': ברור שהבנק.

דבורה אליעזר: זה נכון שיש מקרה תווך.

שלי יחימוביץ': אין פה.

שלי יחימוביץ': תני לי דוגמה.

דבורה אליעזר: יש מקרים.

דבורה אליעזר: לדוגמה, במקומות שמועסק יותר משומר אחד בשער ששם את צודקת.

חיים כץ: שם אין בעיה בכלל אם יש שומר אחד.

דבורה אליעזר: שם באמת מי שיכול לתת את הזכות לצאת יכול להיות שזה בעצם בעל המקום.

דבורה אליעזר: יש מקומות עבודה שיש אחראי על השומרים, או אחראי על המנקים, והוא זה שנותן את הזכות.

דבורה אליעזר: שואלים אותו מה לעשות, ולא שואלים מישהו ממקום העבודה.

דבורה אליעזר: לכן, במקרים כאלה זה פחות נכון.

שלי יחימוביץ': אז אולי צריך להגיד: המזמין הוא מעסיק בפועל לפי נסיבות העניין.

חיים כץ: את טועה, האחראי על השומרים הוא לא נציג הקבלן, הוא נציג המעסיק בפועל.

דבורה אליעזר: זה השוני בין קבלני שירותים לבין קבלני כוח-אדם.

דבורה אליעזר: לעיתים קרובות יש במקום העבודה נציג של הקבלן שהוא זה שנותן את ההוראות לעובדים.

חיים כץ: איפה?

שלי יחימוביץ': ספרי לי איפה יש דבר כזה.

דבורה אליעזר: יש, במשרדי ממשלה.

חיים כץ: על כל ארבעה עובדי קבלן יש נציג החברה?

חיים כץ: אדוני, בבקשה.

מאיר דוד: אני מרכז אכיפה באזור ירושלים במשרד התמ"ת, ואני רוצה לחזק את מה שאומרת דבי.

מאיר דוד: יש לי דוגמה אצלנו במשרד התמ"ת.

מאיר דוד: קבלני שירותים, קבלני ניקיון, קבלני אחזקת הבניין שעליהם יש נציג של חברת האחזקה או של חברת הניקיון שהוא מפעיל את העובדים לכל דבר ועניין.

שלי יחימוביץ': הוא נמצא שם פיזית?

מאיר דוד: הוא נמצא שם פיזית.

מאיר דוד: הוא נותן להם את ההוראות, הוא גם זה שמודיעים לו אם לא מגיעים לעבודה.

חיים כץ: הוא המעסיק בפועל.

מאיר דוד: הוא הנציג של - - -

חיים כץ: תסלח לי, הוא המעסיק בפועל.

מאיר דוד: אז המזמין אין לו אחריות של מעסיק בפועל במקרה כזה.

דבורה אליעזר: אנחנו לא שוללים את המקרים שאתם מדברים עליהם, אנחנו רק אומרים שיש מקרים ש- - -

חיים כץ: הוא המעסיק בפועל, למה?

חיים כץ: אתה באת ומכרת לו חבילת עבודה.

חיים כץ: אתה מכרת לו שמונים מטר של ניקיון.

חיים כץ: אתה לא רוצה לראות את העובדים, אתה רוצה בבוקר לבוא ושיהיה נקי.

חיים כץ: הוא בא כל יום עם העובדים שלו, הוא המעסיק בפועל.

מאיר דוד: הוא המעסיק הישיר גם.

חיים כץ: הוא המעסיק בפועל, הוא אחראי.

שלי יחימוביץ': יש לי שאלה, האם אנחנו יכולים בלשון החוק לכתוב שהאחריות תחול על המעסיק בפועל, או על המזמין לפי נסיבות העניין?

שלי יחימוביץ': ואז באמת נאפשר את שתי הסיטואציות.

נעה בן שבת: לכתוב אפשר, אבל הם מסבירים שלפעמים כשזה מזמין אז מי שבאמת נותן את ההוראות הוא הקבלן.

שלי יחימוביץ': או,קי - אז לפי נסיבות העניין.

נעה בן שבת: אפשר אולי להגיד יותר מזה.

נעה בן שבת: בעצם כשאנחנו מחילים את החובה, את הזכות של העובד, אז היא כמובן עליו כלפי מעבידו, והיא ממילא חלה גם על - - -

שלי יחימוביץ': על מעבידו, או על מזמין השירות לפי הנסיבות.

נעה בן שבת: בסדר גמור, רק שלא יצא מצב שאנחנו נופלים בין הכיסאות.

דבורה אליעזר: אולי נעשה סעיף של חזקה כמו שעשינו בעבודת נשים או בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה שהוא בעצם לא יכול למנוע ממנו לצאת לשירותים, וחזקה עליו אם לא נתנו לו אלא אם כן הוכיח אחרת, ואם הוא הוכיח אחרת אז - - -

נעה בן שבת: רק שפה יש יותר מאשר העניין של היציאה להפסקה.

נעה בן שבת: זה גם החובה לוודא שהשירותים תקין וראוי.

נעה בן שבת: יש פה הרי שתי חובות במסגרת אותו סעיף, גם חדר השירותים.

נעה בן שבת: אז יכול להיות שצריך להגיד שהחובה הזאת מוטלת הן על המעביד, והן על המעסיק בפועל, או על המזמין לפי נסיבות העניין.

שלי יחימוביץ': או,קי.

שלי יחימוביץ': אז את מוסיפה את זה עכשיו?

נעה בן שבת: כן, אני אוסיף.

דבורה אליעזר: אני מבקשת שההגדרות של מזמיני שירות יהיו בהתאם לאיך שהגדרנו אותם בחוק הלנת השכר - עיצומים כספיים.

שלי יחימוביץ': או,קי.

מיכל חילי: עוד לפני הניסוח, אני חושבת שכל נושא מזמיני שירות הוא נושא מאוד מורכב.

מיכל חילי: גם דיברנו על זה בישיבה אחרת בנושא של חוק האכיפה.

מיכל חילי: ישבנו על זה המון זמן - אם לא שנים - עם ארגוני עובדים והממשלה.

מיכל חילי: נקבעו שם הוראות חוק ספציפיות ושירותים.

מיכל חילי: אני חושבת שאנחנו מחילים את הנושא הזה קצת על רגל אחד.

שלי יחימוביץ': זה לא על רגל אחת.

חיים כץ: אנחנו מתכוונים שזה בישיבה, ולא על רגל אחת.

שלי יחימוביץ': מיכל, אם יש איזשהו חוק ספציפי ונקודתי שהעניין הזה הוא רלוונטי לגביו באופן יוצא דופן, ונגיד שאם כולם היו מועסקים באמצעות קבלנים, היה צריך להחריג את העניין הזה, זה הדבר הזה.

שלי יחימוביץ': צריך קצת common sense.

שלי יחימוביץ': הרי ברגע שאנחנו מחילים את זה על החוק הזה, אנחנו לא משנים את כל הגברת האכיפה.

שלי יחימוביץ': בהגברת האכיפה אנחנו ממשיכים לדון, אני מקווה שאנחנו גם נאשר את זה בקרוב.

שלי יחימוביץ': אבל, זה משהו שהוא כל כך ברור, כל כך מאובחן.

מיכל חילי: יכול להיות שיש מקום אולי לתחום את זה.

מיכל חילי: אני לא יודעת, זה נראה לי רחב מאוד.

שלי יחימוביץ': אנחנו תוחמים את זה בחוק.

מיכל חילי: אולי שיהיה בכל זאת כתוב שם בחצרים שלו.

מיכל חילי: זאת אומרת, שזה יהיה ברור בחצרי המעסיק בפועל.

שלי יחימוביץ': נשמע לי הגיוני, אגב.

נעה בן שבת: מאיזה בחינה בחצרים?

מיכל חילי: במיקום היכן שהעובדים עובדים, ואיפה שהשירותים נמצאים.

מיכל חילי: שיהיה ברור שזה בחצרים.

שלי יחימוביץ': היא צודקת.

נעה בן שבת: לא הצלחתי להבין איפה את רוצה להכניס את המילה בחצרים.

מיכל חילי: שאותה חובה תחול על מעסיק בפועל אם אנחנו באמת רוצים להחיל.

מיכל חילי: אני לא יודעת, צריך לחשוב על זה קצת.

מיכל חילי: לי זה נראה על רגל אחת.

שלי יחימוביץ': המעסיק בפועל בחצריו, זה נשמע לי סביר.

מיכל חילי: אותה חובה תחול על המעסיק בפועל כל עוד מועסקים בחצרים שלו, ושיש לו באמת יכולת לשלוט על מה שקורה שם, על השירותים.

נעה בן שבת: העניין הוא כזה, וזו אולי בעיה יותר רחבה של חוק שעות עבודה ומנוחה, ולכן צריך אולי גם לחשוב על האפשרות השנייה של כן להרחיב את העניין של מעסיק בפועל לכל שעות עבודה ומנוחה.

נעה בן שבת: כשאנחנו מדברים על מעסיק בפועל שבאמת מכתיב את שעות העבודה, מכתיב את סדרי העבודה - אם הוא אומר שאין הפסקות שירותים, או שעובדים משעה זו עד שעה זו, והוא זה באמת שהעובדים פועלים לפי הוראותיו, גם אם הם עובדים של קבלן כוח-אדם, אז אנחנו נמצאים, גם אם זה לא בחצרים שלו, תחת שליטתו של המעסיק בפועל, והוא שולט בשעות העבודה.

נעה בן שבת: זה לעניין הזכות ליציאה לשירותים.

נעה בן שבת: לעניין הווידוא של תקינות חדר השירותים, זה באמת יותר מתאים לחובה של מי שזה נמצא בחצריו.

נעה בן שבת: אבל, אלו באמת שני דברים שונים.

מיכל חילי: אז לגבי העניין הראשון, אני לא חושבת שלפי נסיבות העניין זה מה שיעזור כאן.

דבורה אליעזר: בכל מקרה, ככל שאנחנו מדברים על מזמיני שירות, אנחנו מדברים על מזמין שירות שהעובדים של הקבלן מועסקים אצלו.

קריאות: ברור.

חיים כץ: בואו נתכנס כי אני רוצה לגמור את החוק הזה היום, ועוד מעט יש לנו דיון אחר.

חיים כץ: אנחנו מתברברים ומתברברים.

חיים כץ: זה נחמד, אבל - - -

מיכל חילי: אז אנחנו מצביעים על הסעיף הזה עכשיו?

נעה בן שבת: אם אנחנו ננסה להתכנס, אדוני, אז מבחינת הנוסח אנחנו נוסיף את סעיף (ד).

נעה בן שבת: השאלה היא סעיף (ד) ידבר רק על זכותו של העובד, או גם על חובתו של המעביד שהיא תחול בהתאמה גם על מעסיק.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אני מתכוונת לזכות לפי סעיף קטן (א), או גם לחובה לפי סעיף קטן (ב).

נעה בן שבת: עלתה פה איזושהי חלוקה שהזכות לפי סעיף קטן (א) חלה גם על המעסיק בפועל איפה שלא נמצא העובד, ולעומת זאת החובה לפי סעיף קטן (ב) היא חלה דווקא על זה שנמצא במקום העבודה, או שהעבודה היא בחצריו.

נעה בן שבת: מצד אחד, אם תצמצם את הזכות של העובד לצרת שירותים רק למי שהמקום נמצא בחצריו אז אתה מוריד את כל המקומות שזה לא נמצא בחצריו.

קריאה: לא, עשית הפרדה.

קריאה: לצאת להפסקה זה לכולם, בלי החרגה.

קריאה: לגבי לוודא שחדר השירותים תקין וראוי לשימוש, זה רק אצל מי שזה בחצריו.

שלי יחימוביץ': כן, זה הגיוני.

נעה בן שבת: בסדר.

מיכל חילי: גם לגבי העניין הראשון, אם הוא לא בחצריו, אם הוא לא עובד בחצריו.

מיכל חילי: איך הוא יכול לאפשר לו לצאת?

שלי יחימוביץ': אם הוא קבלן שיפוצים שעובר מבית לבית, וקיבל שני עובדים מקבלן.

שלי יחימוביץ': גם צריך לדאוג שהם ילכו לשירותים.

חיים כץ: הוא המזמין.

שלי יחימוביץ': הוא מסתובב איתם ברכב, והם עושים פה ושם שיפוצים.

חיים כץ: נראה לי שלא יהיו יותר מידיי תביעות, ולא יהיו יותר מידיי פיטורין אם מישהו הלך לשירותים ועשה שלוש דקות או ארבע דקות הפסקה.

חיים כץ: אם הוא בעל מקצוע והתפוקה שלו טובה, לא נראה שיפטרו אותו בגלל זה.

מיכל חילי: אדוני, מה שמפריע לי זה כשנגיע אחר כך לסעיף הסנקציות, ונראה שיש שם סנקציות, במיוחד הפיצויים לדוגמה, שהן סנקציות מאוד חריפות.

מיכל חילי: ברגע שהזכות הזאת היא כל כך רחבה – דווקא אצלנו, האמת שבתעשייה - - -

שלי יחימוביץ': היא לא רחבה.

שלי יחימוביץ': זה בסך הכול זכות ללכת לשירותים.

שלי יחימוביץ': מה רחב בזה?

מיכל חילי: לא, אבל כשמגדירים אותה כך ויש אפשרות לתבוע פיצויים לדוגמה, ויש באמת אפשרות של עובדים שינצלו את זה לרעה.

מיכל חילי: מי יפגע מזה?

שלי יחימוביץ': שום עובד לא ינצל את זה לרעה.

מיכל חילי: אנחנו לא יכולים לדעת.

שלי יחימוביץ': כל דבר אפשר לנצל לרעה, וכל סעיף.

מיכל חילי: נכון.

מיכל חילי: השאלה היא, האם נותנים יד לזה?

מיכל חילי: האם מאפשרים את זה?

חיים כץ: אבל, את כבר הולכת לסעיף אחר.

חיים כץ: את מקדימה את המאוחר.

מיכל חילי: אבל, אדוני ברגע שאנחנו מרחיבים את הזכות הזאת, בהינתן הסנקציה החמורה הזאת - - -

חיים כץ: עוד לא הגענו לסנקציה, ואנחנו רוצים להיות שם.

נעה בן שבת: אם נקריא את זה, בכפוף לניסוח כמובן אחרי זה, זכותו של העובד לפי סעיף קטן (א) תחול כלפי מעבידו, ולגבי עובד של קבלן כוח-אדם או קבלן שירותים גם כלפי מעסיקו בפועל או המזמין לפי העניין.

נעה בן שבת: וחובתו של המעביד לפי סעיף קטן (ב) תחול גם לגבי קבלן כוח-אדם, לגבי קבלן שירותים לפי העניין.

חיים כץ: או,קיי.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

דבורה אליעזר: והגדרות, וסעיף הגדרות.

חיים כץ: אני מעביר את זה להצבעה.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: ה צ ב ע ה בעד – 2 נמנעים – אין מתנגדים – אין סעיף 2 אושר.

חיים כץ: אין מתנגדים, אין נמנעים.

חיים כץ: הסעיף עבר.

חיים כץ: נמשיך בהקראה.

אור רוזנמן: "תיקון חוק עבודת הנוער 3.

אור רוזנמן: בחוק עבודת הנוער, התשי"ג – 1953 (1) בסעיף 20(ג), אחרי "כוח ואויר" יבוא "ולרבות הפסקות לפי סעיף 22א".

אור רוזנמן: (2) אחרי סעיף 22 יבוא: הפסקה לצורך שימוש בחדר שירותים 22א.

אור רוזנמן: (א) נער רשאי, במהלך יום עבודתו להפסיק את עבודתו לצורך שימוש בחדר שירותים, בהתאם לצרכיו.

אור רוזנמן: (ב) המעביד יוודא כי יש חדר שירותים תקין וראוי לשימוש העובדים, במקום העבודה או בקרבת מקום העבודה.

אור רוזנמן: שר התעשייה והמסחר והתעסוקה רשאי לפטור מתחולת הוראות סעיף קטן זה סוגי מעבידים, סוגי עבודות או סוגי מקומות עבודה, או לקבוע כללים ותנאים לתחולת ההוראות האמורות עליהם.

אור רוזנמן: (ג) אין באמור בהוראות סעיף קטן (ב) כדי לגרוע מחובות המוטלות לפי כל דין לעניין חדרי שירותים, אלא להוסיף עליהן.

אור רוזנמן: "

נעה בן שבת: גם פה תקנות באישור הוועדה, וגם פה ייכנס הנושא של אחריות של מעסיק בפועל.

מיכל חילי: גם עובד זכאי, ולא רשאי.

דבורה אליעזר: וגם צריך לתקן את סעיף 30.

נעה בן שבת: ואז עכשיו נכנס סעיף 3 לפי הצעתכם, לפי הצעת התמ"ת.

נעה בן שבת: זה לא מופיע פה בנוסח.

אור רוזנמן: "סעיף 3, בסעיף 33(א) בפסקה (2): במקום 20, 21, 22 ו-24, יבוא: 20, 21, 22, 22(א) ו-24.

מיכל חילי: אנחנו לא רואים את זה בנוסח.

נעה בן שבת: נכון, הוא לא נמצא בנוסח.

נעה בן שבת: זו היתה הערה של משרד התמ"ת, וכרגע עם ההבהרה של הנושא של הפליליות, הוסרה פה איזה אי הבנה, ולכן אנחנו מוסיפים את הסעיף הזה.

נעה בן שבת: הסעיף הזה הוא הסעיף הפלילי בחוק עבודת הנוער.

נעה בן שבת: בחוק שעות עבודה ומנוחה ההוראה היא שעבודה בניגוד לחוק היא עבירה, ובחוק עבודת הנוער העבירות הן יותר מפורטות.

נעה בן שבת: כיוון שאנחנו מוסיפים פה סעיף אז זה מתייחס גם לסעיף הזה.

מיכל חילי: אילו סעיפים מצוינים שם?

נעה בן שבת: יש שם את הסעיפים המצוינים עכשיו.

נעה בן שבת: בעצם צריך היה רק להוסיף שאחרי 22, יבוא 22(א).

דבורה אליעזר: כל הסעיפים האלה מדברים על שעות העבודה, ועל הפסקות שהמעביד צריך לתת לנוער, כי חוק שעות עבודה ומנוחה לא חל לגבי נער אלא חלות ההוראות לפי חוק עבודת הנוער.

דבורה אליעזר: ולכן, אנחנו צריכים להוסיף את זה ביחד עם אותן הוראות שמדברות על הפסקות שמעביד צריך לתת לנוער, ותנאי ההעסקה בקשר לשעות העבודה.

מיכל חילי: ההוראות לא נמצאות לפניי, ואני יוצאת מנקודת הנחה ש- - -

נעה בן שבת: אני אולי אומר לך את ההוראה בדיוק.

נעה בן שבת: ההוראה מדברת על הוראות שונות בחוק.

נעה בן שבת: למשל, סעיף 22 שהוא סעיף ההפסקות בחוק עבודת הנוער.

נעה בן שבת: הוא אחד מהאיסורים, אחת מההוראות שמהווה עבירה היא ההוראה של הפסקה רגילה, הפסקת אוכל.

נעה בן שבת: לכן, מוסיפים גם את ההוראה של סעיף 22(א) שמדברת על אותה הפסקת שירותים.

מיכל חילי: טוב, אני יוצאת מנקודת הנחה שזה - - -

נעה בן שבת: רק צריך לציין שהסנקציה שמדובר עליה היא מאסר שישה חודשים, או קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין.

דבורה אליעזר: 26,900 שקל.

חיים כץ: למה כל כך קצת?

דבורה אליעזר: בחוק שעות עבודה ומנוחה זה 12,900.

חיים כץ: טוב, בסדר.

חיים כץ: בהתחשב באינפלציה הדוהרת, המדד עלה אתמול ב-0.2, והריבית אפס, אנחנו נעבור להצבעה גם על הסעיף הזה.

חיים כץ: מי בעד ירים את ידו?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נעבור לסעיף 4.

אור רוזנמן: "תיקון חוק הזכות לעבודה בישיבה.

אור רוזנמן: 4.

אור רוזנמן: בחוק הזכות לעבודה בישיבה, התשס"ז-2007, אחרי סעיף 5 יבוא: "הרחבת תחולה 5א.

אור רוזנמן: הוראות סעיפים 4 ו-5 יחולו בשינויים המחויבים גם להפרות הוראות לפי סעיף 20א לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951, ועל הפרת הוראות סעיף 22א לחוק עבודת הנוער, התשי"ג-1953, ויראו את הפרת הוראות סעיף 20א האמור או הוראות סעיף 22א האמור, כהפרת הוראות סעיפים 2 ו-3 לחוק זה.

אור רוזנמן: "

נעה בן שבת: פה היתה הערה בזמנו של משרד התמ"ת שרצה להעתיק הוראות מחוק הזכות לעבודה בישיבה.

נעה בן שבת: בחוק הזכות לעבודה לישיבה, אותם סעיפים שאנחנו מחילים אותם, סעיפים 4 ו-5 שמחילים אותם על ההוראות הספציפיות האלה, הן כוללות גם את הסמכות הייחודית של בית הדין לעבודה לדון ולפסוק פיצויים.

נעה בן שבת: הם יכולים לפסוק גם פיצויים על נזק לא ממוני, לתת צווי מניעה או צווי עשה, וגם לפסוק פיצוי לדוגמה שהוא בסך של עד 20,000 שקל, ובמקרים חמורים עד 200,000 שקל.

נעה בן שבת: בנוסף לכך, יש פה הוראה שמכניסה גם כן לאותו עניין בלבד, לעניין השירותים בלבד, את האפשרות הגשת התביעה בידי ארגון עובדים, או בידי ארגון העוסק בזכויות עבודה אם זה בהסכמת העובד.

נעה בן שבת: זהו צבר ההוראות שנמצא בתוך אותם סעיפים של 4 ו-5 לחוק הזכות לעבודה בישיבה.

מיכל חילי: אדוני, אני רוצה אולי לומר כמה מילים על נושא של פיצויים לדוגמה.

מיכל חילי: הנושא של פיצויים לדוגמה זה מין יציר כלאיים כזה בין הוראה פלילית לבין הוראה אזרחית, כי צריך רק להוכיח עובדתית שלא נתנו לצאת לשירותים.

מיכל חילי: אבל, לא צריך להוכיח שום נזק.

מיכל חילי: ומייד מקבלים 20,000 שקלים, ובמקרים חמורים 200,000 שקלים.

שלי יחימוביץ': מייד, הולכים ומחלקים.

חיים כץ: כמה מקרים את מכירה?

מיכל חילי: אין הרבה הוראות חוק כאלה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, ברשותך אני רוצה להתייחס לדברים האלה.

שלי יחימוביץ': הרי מה הכוונה?

שלי יחימוביץ': הכוונה היא שאדם יוכל לקבל פיצוי לדוגמה שהוא לא פיצוי גבוה במיוחד אם אכן הופר החוק.

שלי יחימוביץ': הופר החוק, כלומר, לא נתנו לו לעשות את צרכיו.

שלי יחימוביץ': למה שהוא יוכיח נזק?

שלי יחימוביץ': האם הוא צריך להוכיח שהכליות התפוצצו כתוצאה מזה שלא נתנו לו ללכת לשירותים, או שהוא התייבש כי הוא לא שתה מים כיוון שהוא ידע שלא יתנו לו ללכת לשירותים?

שלי יחימוביץ': זו בדיוק המהות של החוק - שאם לא נותנים לצאת לשירותים, יהיו פיצויים לדוגמה.

שלי יחימוביץ': ברגע שאנחנו מוציאים את הדבר הזה אנחנו מעקרים את החוק מתוכן כי אז אנחנו נצטרך לשלוח את הבן אדם להביא ראיות לזה שהוא ניזוק בריאותית מזה שלא שלחו אותו לשירותים.

מיכל חילי: העניין הוא שאפשר באמת לאיים על המעביד עם תביעות מהסוג הזה.

מיכל חילי: שוב הפעם, חבל שהחוק הזה צריך באמת להיחקק.

מיכל חילי: אבל, יש באמת מקרים שאולי באמת צריך את החוק הזה.

חיים כץ: מהו אחוז האבטלה בישראל?

מיכל חילי: מדויק אני לא יודעת.

חיים כץ: בסביבות 9%, זה מסתובב על ה-8 פלוס.

חיים כץ: את רואה כל יום עובדים כאלה?

חיים כץ: ואנחנו מדברים על עובדים שהם בתחומים מד-טק, ולאו-טק.

חיים כץ: אלה של ההי-טק אין להם את הבעיה הזאת, לא של השלוש דקות.

חיים כץ: יש להם גם שעות עבודה גמישות, וגם בשירותים יש להם קרמיקה איטלקית 60 על 60 - אם זה נכנס, אם זה מספיק גדול.

חיים כץ: נותנים להם להיכנס גם עם עיתון.

חיים כץ: את באמת רואה את אותם אנשים שנלחמים ליצור מקום עבודה?

מיכל חילי: את אלה אני לא רואה.

חיים כץ: את באמת רואה את אלה שנלחמים לבוא להתקבל לעבודה, ולהרוויח את שכר המינימום, שהולכים לסכן את הפרנסה שלהם ותובעים את המעביד?

מיכל חילי: לא, את אלה אני לא רואה הולכים ועושים.

חיים כץ: אני לא רואה אותם.

שלי יחימוביץ': מיכל, האם את יודעת כמה פיצויים נפסקו בגין החוק הזכות לעבודה בישיבה שנחקק כבר לפני כמה שנים?

מיכל חילי: זה אחרת, זה שונה.

שלי יחימוביץ': תגידי לי, את יודעת כמה פעמים נפסקו פיצויים לדוגמה?

מיכל חילי: אני חושבת שאפס.

שלי יחימוביץ': פעם אחת.

שלי יחימוביץ': החוק קיים שלוש שנים, ופעם אחת נפסקו פיצויים לדוגמה.

שלי יחימוביץ': זה נותן לך את התשובה הברורה.

מיכל חילי: אולי התשובה היא הפרסום של החוק הזה, והמודעות שהביאו באמצעות חקיקת החוק הזה.

מיכל חילי: הפרסום עזר הרבה יותר מה- - -

שלי יחימוביץ': לא, יש עדיין מקומות - - -

מיכל חילי: אני חושבת שפה באמת צריך לעבוד.

מיכל חילי: גם בחוק האכיפה בוועדת ההיגוי כשישבנו, זה היה אחד הסעיפים הברורים שעלו בוועדת ההיגוי, שהנושא של הפרסום והמודעות זה דבר מאוד חשוב, וזה באמת מה שהיה - - -

חיים כץ: אני מבין שאת מהמעסיקים מתנגדת לזה.

מיכל חילי: העובדים שאתה תיארת הם לא אלה שיעשו את זה.

מיכל חילי: מי שיעשה את זה הם עובדים שיודעים לנצל מצבים לרעה, ויש גם כאלה.

מיכל חילי: אי אפשר להיתמם ולהגיד שזה לא קיים.

שלי יחימוביץ': אגב, כל חוקי העבודה ניתנים לניצול לרעה.

שלי יחימוביץ': גם החוק למניעת הטרדה מינית ניתן לניצול לרעה.

מיכל חילי: נכון, אבל פיצויים לדוגמה באמת מאפשרים לזה לקרות יותר.

שלי יחימוביץ': אבל, זה לא קרה.

מיכל חילי: אולי גם הסבר משפטי להתנגדות שלנו.

מיכל חילי: הנושא של פיצויים לדוגמה מתאים יותר לחוק הגנת השכר, והוא באמת הוסף בתיקון לחוק הגנת השכר.

מיכל חילי: שם באמת יש שורה בתלוש, אין שורה בתלוש.

מיכל חילי: זה מאוד ברור, מוכיחים את העובדות.

מיכל חילי: אם אין שורה בתלוש, הוא מקבל.

מיכל חילי: יש שורה, לא מקבל.

מיכל חילי: כאן יותר מדובר בסטנדרט מאשר בכלל, כאן מדובר על שירותים תקינים וראויים, ובסדר - כולנו יודעים פחות או יותר מה זה.

מיכל חילי: אבל, זה לא כלל של יש שורה, או אין שורה, או סכום כזה או סכום אחר.

חיים כץ: יחד עם זה, אחרי ששמענו את מה שאמרת אני מעלה את זה.

נעה בן שבת: אבל, אדוני, אולי יש פה נקודה במה שהיא אומרת.

נעה בן שבת: היא אומרת שהזכות לצאת לשירותים זה יש או אין.

נעה בן שבת: הזכות לוודא מקום תקין, שם לא מתאים הפיצוי לדוגמה.

חיים כץ: יחד עם זה, שמענו את מה שהיא אמרה ואנחנו נעבור להצבעה.

צבי שפר: אני רוצה - - -

חיים כץ: אתה לא רוצה יותר כלום.

צבי שפר: יש לי הערה.

חיים כץ: תסלח לי, אדוני, אני מנהל פה את הדיון.

צבי שפר: אין לי בעיה עם זה.

חיים כץ: מאה אחוז, אנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: את תוכלי להסתייג אחר כך.

דבורה אליעזר: לא, זה לא הסתייגות.

דבורה אליעזר: זה עניין של הערות.

חיים כץ: אנחנו באמצע הצבעה, אי אפשר כזה דבר.

חיים כץ: אנחנו נותנים לכם לדבר כמה שאתם רוצים.

צבי שפר: אנחנו לא דיברנו על הסעיף הזה.

דבורה אליעזר: דבר אחד מה שביקשתי להצביע עליו, והעברתי את ההערה ליועצת המשפטית, זה שהנוסח הזה יהיה לא הפניה לזכות לעבודה בישיבה, אלא בחוק עצמו, כדי שיפתחו את החוק וידעו שהם יכולים לתבוע את זה.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

דבורה אליעזר: שנית, מאחר וההוראה היא פלילית, אני מציעה להוסיף כמו שהוספנו בפיצויים לדוגמה בחוק הסכמים קיבוציים, שהוספנו ש: בבואו לפסוק פיצויים לדוגמה למעביד, בשל הפרת הוראות הסעיפים האמורים, רשאי בית הדין להתחשב בכך שהמעביד הורשע בשל אותו מעשה, ובקנס שנגזר עליו.

דבורה אליעזר: בבואו להטיל קנס על מעביד שהורשע בעבירה לפי הסעיפים שאנחנו מדברים עליהם, רשאי בית המשפט או בית הדין האזורי לעבודה להתחשב בכך שנפסקו נגד המעביד פיצויים לדוגמה.

דבורה אליעזר: אומנם אנחנו אמורים אין פה סיכון כפול, אבל כן מתחשבים בעובדה שהמעביד כבר נענש על עצם העובדה.

דבורה אליעזר: הדבר השני שאני מציעה לשקול - בחוק הלנת השכר הוספנו בפיצויים לדוגמה את המילה ביודעין, שהמעביד ביצע את ההפרה ביודעין.

דבורה אליעזר: יכול להיות שכדי להרגיע את המעבידים - - -

חיים כץ: יכול להיות שהוא אמר לו לא ללכת לשירותים שלא ביודעין.

נעה בן שבת: לא, למשל הוא לא ידע שהשירותים לא תקינים וראויים לשימוש.

דבורה אליעזר: מאחר והם חוששים לניצול לרעה, אז אנחנו מוכנים להוסיף את המילה ביודעין.

צבי שפר: זה יהיה בדיון המשפטי אם הוא ידע או לא ידע.

צבי שפר: בית המשפט ידע אם הוא ידע, הוא יוכיח.

צבי שפר: אם הוא לא ידע, לא יענישו אותו, לפחות לא בפלילי.

נעה בן שבת: אדוני, צריכים להתייחס להערות האלה אחד לאחד.

חיים כץ: בבקשה.

חיים כץ: אם זה כך, אני רוצה הפסקה ללכת לשירותים.

חיים כץ: בואי תנהלי את הדיון.

נעה בן שבת: לגבי הנושא הלכאורה הטכני של הניסוח, של לחזור על ההוראות – אנחנו מדברים על להכניס שעות עבודה ומנוחה, לנושא הזה בלבד, כשהחוק חף מכל הרעה של פיצויים וסמכות בית הדין וכו' וכו', אנחנו מכניסים לנושא הזה בלבד את אותה רשימה, סעיפים ארוכים ומפורטים, כולל הנושא של פיצוי לדוגמה.

נעה בן שבת: אני חושבת שזה יוצר גם בניסוח טעם לפגם כשאנחנו לנושא זה בלבד.

נעה בן שבת: אותו הדבר בחוק עבודת נוער, אנחנו נכנסים לנושא הזה בלבד עם ההוראות האלה הספציפיות של פיצוי לדוגמה, נושא של פיצויים על נזק לא ממוני, הנושא של סמכות בית הדין.

נעה בן שבת: אנחנו נכנסים עם כל ההוראות האלה לנושא הספציפי הזה, ומבחינת סדר החקיקה, מבחינת איך שנראה החוק בסופו של דבר זה מאוד צורם את העין.

נעה בן שבת: לכן, אני חושבת שדווקא ההפניה מחוק ה- - -

שלי יחימוביץ': זו הבעיה שלך?

שלי יחימוביץ': שזה צורם את העין?

שלי יחימוביץ': אין איזה בעיה יותר מהותית?

נעה בן שבת: זה לא צורם את העין במובן הצורני, האסתטי.

נעה בן שבת: זה צורם את העניין מבחינה חקיקתית.

נעה בן שבת: זה צורם את העין שעל כך שאני הועבדתי שעות נוספות, או על כך שלא ניתנה לי המנוחה של שמונה שעות בין יום עבודה אחד למשנהו, על כך שלא ניתנה לי הפסקה בצהריים, על כל הפגיעות האלה, אני לא אוכל לקבל.

נעה בן שבת: אפילו לא נאמר שאני אהיה זכאית לסעד של פיצוי על נזק לא ממוני, שלא לדבר על פיצויים לדוגמה.

נעה בן שבת: לעניין הזה ניתנים לי כל הסעדים האלה, וזה מופיע ככה בחוק כגוש אחד של סעדים.

נעה בן שבת: אני חושבת שמבחינה צורנית יש לזה משמעות אם את אומרת: המקרה הזה דומה מאוד לחוק הזכות לעבודה בישיבה, הנושא הזה של יציאה לשירותים דומה לשם, ולכן אני שואבת את ההוראות.

נעה בן שבת: כפי שאמרתי, יש פה צרימה בכך שאוסף ההוראות האלה מחוקק לצורך אותו סעיף בלבד, ולא מופיע לגבי כל שאר החוק.

נעה בן שבת: לעומת זאת, אם אנחנו שואבים את ההוראות האלה מהחוק לזכות לעבודה בישיבה, אנחנו בעצם מבטאים איזושהי אמירה שמדובר פה על נושא דומה, על עניינים דומים שראויים לטיפול דומה מהבחינה הזאת.

נעה בן שבת: ולכן, אני חושבת שראוי להשאיר את דווקא את זה בנוסח הקיים, בנוסח המוצע כאן.

חיים כץ: לא איכפת לך, נכון?

דבורה אליעזר: לא.

חיים כץ: לא איכפת לה, היא לא מתעקשת על זה.

חיים כץ: כן, אדוני.

צבי שפר: לגבי סעיף 5 לחוק הזכות לעבוד בישיבה, אנחנו מתנגדים לכך שגם לארגונים שעוסקים בזכויות של עובדים תינתן האפשרות להגיש תביעה, ואני אסביר.

צבי שפר: המשולש הקלאסי זה הסתדרות, מעסיקים והממשלה.

צבי שפר: כשיש תקנות אז באים ומתייעצים עם שנינו.

צבי שפר: אם יש זכויות לתביעה נותנים בדרך כלל לנו.

צבי שפר: לבוא ולהכניס אותם למעשה בדלת האחורית - - -

שלי יחימוביץ': כבר הוכנסו בחוק הזכות לעבודה בישיבה.

צבי שפר: בסדר, ולדעתנו זה גם יותר מידיי.

שלי יחימוביץ': כבר הוכנסו בדלת הקדמית.

צבי שפר: לדעתנו, זה גם יותר מידיי.

צבי שפר: אנחנו גם הבענו את זה אז כשחוקק החוק.

שלי יחימוביץ': לא נכון, אתם לא הבעתם את זה אז כשחוקק החוק.

שלי יחימוביץ': זה פשוט לא נכון.

שלי יחימוביץ': לך לפרוטוקולים, לא הבעתם התנגדות.

שלי יחימוביץ': הייתם בעד.

שלי יחימוביץ': לא היתה לכם שום בעיה.

צבי שפר: אני יכול להגיד לך בוודאות שאנחנו לא היינו מרוצים מהדבר הזה.

שלי יחימוביץ': חבל, כי הייתם שותפים מלאים לחקיקת החוק, ואז לא - - -

צבי שפר: אני חושב שגם בזמנו גם חברת הכנסת הבינה שלמשל בחוק האכיפה, גם הבינו שאין מקום לארגוני זכויות עובדים.

שלי יחימוביץ': זה לא שהבנתי, זה שהלכתי לקראת ההסתדרות.

עמית בן צור: אבל, יש הבדל בין שני המצבים, כי ההסתדרות יכולה במקרה הזה אם היא מייצגת, היא יציגה בענף, לתבוע בלי הסכמת העובד.

עמית בן צור: היא לא צריכה את אישור העובד.

עמית בן צור: וארגון לזכויות עובדים צריך את האישור של העובד בשביל לתבוע.

עמית בן צור: זה מעמד אחר.

צבי שפר: זה אולי מעמד אחר, אבל שוב אנחנו - - -

חיים כץ: תאמין לי שהבנו את מה שאמרת.

נעה בן שבת: לגבי הערות נוספות שקודם העירה עו"ד דבי אליעזר, לגבי הנושא של הוראות ההתחשבות בפסיקת הפיצוי, לדוגמה התחשבות בהוראות הפליליות, אפשר להוסיף את זה באמת לאותו סעיף שמחיל את ההוראות.

נעה בן שבת: הוא יגיד מחיל את ההוראות אולי בשינויים האלה, או בתוספות האלה שהפיצוי לדוגמה יינתן בהתחשב בפיצוי הפלילי, בהרשעה, או בגזר הדין שניתן.

נעה בן שבת: לגבי הנושא של היודעין - גם אם זה מקובל על חברת הכנסת המציעה - את אומרת שההוראות יחולו גם על הפרה ביודעין של הוראות לפי סעיף (א), לפי סעיף 22(א).

דבורה אליעזר: לא גם, אני אמרתי ככל.

דבורה אליעזר: עכשיו יש לי בעיה כי הגענו למסקנה שזה נכנס לחוק הזכות לעבודה בישיבה, והכוונה לא היתה לגרוע מהוראות הזכות לעבודה בישיבה.

דבורה אליעזר: אבל, ככל שאנחנו מתייחסים להוראות אותן חברי הכנסת מחוקקים עכשיו - כאן מדברים על שאלה של ניצול לרעה, מפחדים מניצול לרעה המעבידים, בתביעות בבית הדין, ולאו דווקא בקבלת הזכות.

דבורה אליעזר: אומנם, יש מקרים.

דבורה אליעזר: יש הרבה מקרים שלא, אבל יש מקרים שכן, שבאמת עובדים יכולים לבוא לבית הדין ולעשות ניצול לרעה בתביעה.

דבורה אליעזר: להוסיף את המילה ביודעין כפי שבתלושי שכר כתבנו שאם מעביד לא פירט תנאי ביודעין, אז אנחנו מטילים עליו פיצוי לדוגמה.

נעה בן שבת: מבחינת נוסח, אפשר לפתור את זה, ולהגיד: על הפרה ביודעין של הוראות לפי סעיף (א), על הפרה ביודעין של הוראות.

נעה בן שבת: הבעיה היא שפה אנחנו מדברים רק על הפיצוי לדוגמה.

נעה בן שבת: כשאנחנו מדברים על ההוראה העונשית בחוק שעות עבודה ומנוחה, למעשה העבדה בניגוד לחוק היא לא תלויה - - -

דבורה אליעזר: זה נכון, התכוונתי רק לפיצויים לדוגמה.

נעה בן שבת: השאלה היא, מה ההיגיון שדווקא בפיצויים לדוגמה אני אדרוש את היודעין?

דבורה אליעזר: ניסיתי לנסות להגיע ל - - -

מיכל חילי: איך זה מופיע בחוק הגנת השכר?

מיכל חילי: גם שם יש - - -

עמית בן צור: אבל, יש הבדל בחוק הגנת השכר ששם באמת פרט טכני שהמעסיק בטעות, בשגגה, באמת השמיט מתלוש השכר.

עמית בן צור: פה מה זה בשגגה לא נתן הפסקה או שבשגגה חדר השירותים לא תקין?

עמית בן צור: זה לא יכול לקרות.

עמית בן צור: זה שונה משהוא במקרה ניכה משהו שטכנית קרה בשכר.

נעה בן שבת: אז אז אנחנו בעצם לא משאירים את העניין של ביודעין.

נעה בן שבת: יש לנו רק את סעיף התחילה לקרוא.

מיכל חילי: אנחנו עדיין חושבים שצריך להוסיף את זה.

מיכל חילי: זה לא עולה בקנה אחד, צריך לחשוב.

דבורה אליעזר: מה שכתוב בחוק הלנת השכר הוא: מצא בית הדין לעבודה כי המעביד לא מסר לעובדו ביודעין תלוש שכר עד המועד האמור.

מיכל חילי: ואיך מנוסחת החובה הפלילית?

דבורה אליעזר: החובה הפלילית על אי מסירה זאת אחריות קפידה, למיטב זכרוני.

חיים כץ: או,קי, אנחנו נעבור להצבעה על הסעיף.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: ה צ ב ע ה בעד – 2 מתנגדים – אין נמנעים - אין סעיף 4 אושר.

חיים כץ: תודה רבה, אין מתנגדים.

אור רוזנמן: "סעיף 5 תחילה תחילתו של חוק זה בראשון בחודש שלאחר יום פרסומו (להלן – יום התחילה), ואולם תחילתו של סעיף 20א(ב) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, ותחילתו של סעיף 22א(ב) לחוק עבודת הנוער, התשי"ג-1953, כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה..."

נעה בן שבת: צריך להחליט כמה ימים.

נעה בן שבת: הרי אנחנו מדברים על הסעיפים, על אותם סעיפים שמחייבים לוודא קיומו של מבנה שירותים.

נעה בן שבת: יכול להיות שצריך לעשות פה הסכמי שכירות.

חיים כץ: בסדר, אז אני אתן להם עוד ימים.

דבורה אליעזר: אני מציעה חצי שנה.

שלי יחימוביץ': נשמע לי הגיוני, אני מצטערת להגיד.

חיים כץ: או,קי, שישה חודשים מיום הפרסום.

אור רוזנמן: כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה, שישה חודשים לאחר יום - - -

חיים כץ: שישה חודשים.

מיכל חילי: האמת היא שאצלנו בהתאחדות התעשיינים, אצל מפעלים שחברים אצלנו, אני לא חושבת ששם קיימת הבעיה.

מיכל חילי: אני לא חושבת שיש להם בעיה של שירותים.

מיכל חילי: אבל, אני מנסה לחשוב על מקומות אחרים שעכשיו צריכים.

חיים כץ: שישה חודשים.

שלי יחימוביץ': אמרנו חצי שנה.

שלי יחימוביץ': אני הלכתי מאוד רחוק עכשיו עם החצי שנה, זה היה בנדיבות.

מיכל חילי: אני לא יודעת, אני שואלת.

מיכל חילי: אני לא יודעת כמה זמן הדברים האלה לוקחים, אני לא יודעת.

שלי יחימוביץ': לבנות שירותים?

חיים כץ: בסין להרים בית של 40 קומות לוקח שלושה חודשים.

חיים כץ: בישראל להקים בית של שמונה קומות לוקח שנה.

חיים כץ: להביא שירותים כימיים למקומות כאלה - חצי שנה.

חיים כץ: את לא רוצה שנוריד לשלושה חודשים.

חיים כץ: נו, באמת, הלכנו לקראתכם.

מיכל חילי: טוב, זה נשמע הגיוני.

חיים כץ: חצי שנה, שיעבדו לאט.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים ללחוץ על העובדים שיעבדו חזק.

חיים כץ: שיקימו את זה חצי שנה.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: ה צ ב ע ה בעד – 2 מתנגדים – אין נמנעים –אין הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13)(הפסקה בעבודה – שימשו בחדר שירותים), התש"ע-2009, אושרה להעלאה לקריאה שנייה ושלישית.

שלי יחימוביץ': אני מודה לך, אדוני היושב ראש.

חיים כץ: אנחנו בשעה טובה מברכים על סיום החוק, ואני מקווה שהוא יעבור ללא הסתייגויות במליאת הכנסת בקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: תודה רבה הישיבה נעולה.