ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 122, 2009-11-11 09:30

חיים כץ: יום רביעי בשבוע, ה-11 בנובמבר 2009, כ"ד בחשוון התש"ע, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות והנושא הוא מחאת נכי צה"ל על התנהלות מחלקת השיקום במשרד הביטחון.

חיים כץ: לפני יומיים הייתי בתל-אביב באירוע שאני לא חושב שהוא הוסיף למישהו שמחה ואני מתכוון להפגנת הנכים מול הקריה.

חיים כץ: אני לא חושב שמישהו מאתנו – לא נציגי משרד הביטחון, לא הנכים – חרת על דגלו לסגור צמתים , להדליק צמיגים ולמחות.

חיים כץ: היו אליי פניות של חברי כנסת לנהל דיון בנושא הזה ואכן אני עושה זאת במהירות על מנת לנסות למנוע את המשך ההפגנות ולתת פתרון או תחילה של פתרון לנכים שמרגישים שמשום מה קרה משהו ומצבם הבריאותי הורע עקב אי מתן טיפולים או מניעת טיפולים.

חיים כץ: אם נצליח לעשות משהו, נבוא על סיפוקנו.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו גם ועדת בריאות.

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: אני מבקש מחבר הכנסת אריה ביבי לפתוח.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי.

אריה ביבי: תראה מה אנחנו רואים.

אריה ביבי: אנחנו מדברים על אנשים שהם מלח הארץ, אנחנו מדברים על אנשים שאפילו את המאבק שלהם הם לא יודעים לנהל, ואני אומר זאת לצערי.

חיים כץ: לזה אני מסכים.

אריה ביבי: לצערי הם לא יודעים לנהל את המאבק שלהם וחבל מאוד.

אריה ביבי: בנושא הזה חבל שהם לא מקבלים עצות ממומחים שיודעים לנהל מאבקים.

אריה ביבי: אנחנו מדברים על אנשים שנתנו את חייהם, חלק מחייהם, חלקם היו אנשי קבע וחלקם בסדיר.

אריה ביבי: חלקם היו בבתי חולים וחלקם קיבלו פרוטזות.

אריה ביבי: אני רוצה לומר לך שאני זוכר את הציבור הזה כי כאשר הייתי מפקד מרחב ירקון בתל אביב, ואתה הזכרת לי הפגנה אחת של התעשייה האווירית כאשר הסתובבתם עם הלביא ואני זוכר הפגנה אחת של נכי צה"ל, הפגנה סוערת מול משרד הביטחון וראית רגליים וידיים זרוקים על הכביש, פרוטזות, כל מיני רכבים כאלה ואחרים.

אריה ביבי: אנחנו לא ראינו את זה הפעם ולא מפני שהם לא יכולים, הם יכולים, אבל הם לא רוצים.

אריה ביבי: הם רוצים להביא את הדברים האלה ולדבר עם האנשים כאנשים אל אנשים כי יש להם את הכבוד למערכת הביטחון, לצה"ל, לאגף השיקום.

אריה ביבי: מה עושה אגף השיקום?

אריה ביבי: הוא עושה בדיוק ההפך ממה שהם רוצים וממה שהם עושים.

אריה ביבי: במקום להעריך את מה שהם עושים, אגף השיקום, עם כל הכבוד, מגיעים נכי צה"ל לרופאים, הרופא קובע שלנכה מגיעים ארבעה טיפולים, הנכה מגיע לאגף השיקום ושם אומרים לו שהוא יסתפק בשני טיפולים.

אריה ביבי: האגף הפך להיות גם רופא וגם אלוהים.

אריה ביבי: זה מצד אחד.

אריה ביבי: מצד שני אדוני היושב ראש, מה אנחנו רואים?

אריה ביבי: אנחנו רואים בורות שומן כגון משכורות שומן מנופחות, אנחנו רואים משלחות שומן.

חיים כץ: אתה מוביל את זה לאן שאנחנו לא רוצים להגיע.

אריה ביבי: דקה.

אריה ביבי: בטח.

אריה ביבי: אתה לא רוצה.

חיים כץ: אני רוצה למצוא פתרון.

אריה ביבי: גם אני.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, גם אני לא רוצה להגיע לשם, גם אני לא רוצה להוביל את זה לשם.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע כמה מיליוני שקלים, בזבוז של נסיעה אחת, יכולים לעזור לאנשים האלה?

אריה ביבי: אני לא רוצה לדבר על זה.

אריה ביבי: אני לא רוצה להוביל לשם.

אריה ביבי: שלום אדוני שר הביטחון לשעבר.

עמיר פרץ: גם אני נכה צה"ל.

אריה ביבי: אני יודע.

עמיר פרץ: אבל אני כאן נטול אינטרסים.

עמיר פרץ: אני בא לעזור לאנשים שראויים לעזרה.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, תאמין לי שאני לא רוצה להוביל לשם.

אריה ביבי: אני גם לא רוצה לדבר על ה-2,6 מיליארד שאגף השיקום מקבל.

אריה ביבי: אני לא רוצה לדבר על זה.

אריה ביבי: אני רוצה שהנושא הזה ייפתר בצורה הכי הוגנת, הכי שקטה, הכי טובה והכי מנומסת כמו שרוצים נכי צה"ל.

אריה ביבי: נכי צה"ל הם לא אנשים של מלחמות.

אריה ביבי: הנושא שהכי הרגיז אותי היה ההבדל בין דם לדם, מה שאגף השיקום רוצה או מתכוון או חושב.

אריה ביבי: אותי לימדו במשפטים שיש מה שנקרא אקטוס ראוס ומנסראה.

אריה ביבי: האקטוס ראוס הוא המעשה הפלילי והמנסראה היא המחשבה הפלילית.

אריה ביבי: אם זה אפילו במחשבה, זה כבר נקרא אצלי עבירה לשמה.

אריה ביבי: איך יתכן שאימא ששולחת את הבן שלה לצבא, שהיא שולחת אותו לשלוש שנים והוא יוצא לאפטר וחס וחלילה באפטר הזה פוגעת בו מכונית.

אריה ביבי: הוא לא שווה לאותו חייל שנפצע מכדור?

אריה ביבי: אני רוצה לומר לך שגם אני הייתי בצבא, הייתי בחיל המטריות, בצנחנים, ואני זוכר גם שכאשר יצאנו לאיזו פעולה, זה שמשמאלי נפגע, זה שמימיני נפגע, ורק בדרך נס הכדור לא חדר אלי, ואני מתאר לעצמי שיושבים כאן הרבה כאלה, אבל להבדיל בין דם לדם?

חיים כץ: תודה רבה.

אריה ביבי: יש לי עוד דברים לומר.

חיים כץ: אני אחזור אליך.

אריה ביבי: אני אומר את משפט המחץ ואחר כך תחזור אלי.

אריה ביבי: מכובדיי, אנשי משרד הביטחון, הייתי פעם גם ראש אכ"א, זה היה מזמן ואפילו שכחתי, אל תחסכו בנקודות האלה.

אריה ביבי: יש הרבה מקומות לחסוך אבל לא על גב נכי צה"ל.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת רוחמה אברהם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לברך אותך על קיום הדיון המהיר והדחוף הזה משום שאני אומר את הדבר הבא.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת לא הפעם הראשונה לצערי הרב שנכי צה"ל צריכים לשבות או למחות או לבכות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאנחנו כמדינה שבאמת אחד מעמודי התווך שלה אלה הם אותם בנים – בנים שלך, שלי, של כולנו – שמרכיבים את כל העם הנפלא הזה, שכאשר הם מחויבים לצאת אל הקרב, הם לא עושים את החשבון מה יקרה חלילה אם יקרה משהו.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר אנחנו נדרשים כל פעם מחדש לסוגיה.

רוחמה אברהם-בלילא: דיבר כאן חבר הכנסת ביבי על אפליה מסוג כזה או אחר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת לך שאני חשה בושה גדולה במדינת ישראל כאזרחית אל מול העובדה שהאנשים האלה שיצאו אל הקרב לא חשבו פעמיים מה יקרה ביום שלמחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת, ואני אומר את זה, ואני מכירה קצת את תקציב הביטחון, נמצא כאן שר הביטחון לשעבר וכשרה בממשלה אני יודעת שכאשר בא שר ביטחון, בא רמטכ"ל, באים כל גורמי הצבא ומבקשים תוספת תקציבית לביטחון, וכאשר אני היום חברה באופוזיציה ורואה ששר הביטחון במדינת ישראל יוצא עם משלחת וזה עולה מיליון שקלים והאנשים האלה רבים על סוג הקטטר שהם ילבשו, זאת בושה יותר גדולה למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שמה שצריכה לעשות הוועדה הזאת זה קודם כל להיות עם היד על הדופק ולגרום למצב שבו האנשים האלה לא ייפלו בין הכיסאות.

רוחמה אברהם-בלילא: יכול להיות שצריכה להידרש חקיקה של קואליציה ואופוזיציה, אדוני היושב ראש, כדי למנוע מאותם אנשים ומאתנו את הבושה הגדולה כאשר שמנה וסלתה של המדינה הזאת בוכה אל מול דברים פעוטים, אבל אנחנו בסך הכל צריכים לעזור להם לחיות קצת יותר טוב ולא מעבר לזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מקלה ראש בעבודתם המקצועית של אנשי אגף השיקום אבל אני כן מלינה על העובדה שהאנשים האלה צריכים להגיע למצב הזה, להשבית ולשבות כי זאת תעודת עניות לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת ממך אדוני היושב ראש כן להיכנס לעובי הקורה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שאם אתה לוקח משהו, אתה גם מביא אותו לתוצאה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה לומר שבקואליציה הזאת, שאני לא שבעת רצון ממנה, אני סומכת עליך.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת, הייתי רוצה לשמוע מישהו מנציגי הנכים שיאמר לנו מה קרה שהבוקר או אתמול בבוקר או שלשום בבוקר קמתם והלכתם להפגין, אמנם לא ברצון.

חיים כץ: מה קרה פתאום?

שמעון נבון: אני שמעון נבון, יושב ראש הוועד הארצי של ארגון נכי צה"ל.

שמעון נבון: זה לא בוקר אחד.

שמעון נבון: אני קודם כל רוצה להודות לך על כינוס ישיבת הוועדה בצורה דחופה כי הגיע הזמן באמת שהנושא יגיע אל מקבלי ההחלטות במדינה כדי שיבינו שנכי צה"ל הם חוד החנית ואף אחד מאתנו, כמו שאתה אמרת, לא רוצה להיות בכבישים.

שמעון נבון: אנחנו שבענו מהבטחות.

שמעון נבון: הגענו למצב הזה כי כבר התדיינו.

שמעון נבון: יש מסמכים והבטחות של שר הביטחון מלפני שנה וארבעה חודשים, של מנכ"ל משרד הביטחון מלפני ארבע שנים, שהקיצוץ והפגיעה בנכי צה"ל תיפסק.

שמעון נבון: יש הרבה גופים שביקרו את אגף השיקום אבל שום דבר לא משתנה שם.

שמעון נבון: לכן הגיעו מים עד נפש.

שמעון נבון: אנחנו שבעי הבטחות.

שמעון נבון: לפני יומיים התקיימה פגישה ודיונים עם מנכ"ל משרד הביטחון, הצגנו בפניו את כל הנושאים אבל לצערי הרב הוא אמר שהוא מופתע מההפגנה.

שמעון נבון: יכול להיות שלא מעדכנים אותו במה שקורה או שאני לא יודע איך הגוף הזה עובד כמו שצריך, אבל באמת לא יתכן שיפגעו בנכי צה"ל בדברים אלמנטריים.

חיים כץ: עד עכשיו לא הבנתי מה הם הדברים האלמנטריים.

חיים כץ: ביקשתי לדעת מה הקש ששבר את גב הגמל וגרם לכם לצאת לרחוב.

שמעון נבון: זה לא קש.

חיים כץ: הדיון הזה יסתיים בשעה 11:00 וזה לא בגלל שאנחנו לא מכבדים אתכם אלא כי אין דיוני ועדה כאשר המליאה עובדת.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים לעזור, תיגע בדברים.

שמעון נבון: פוגעים בנכי צה"ל בתרופות, פוגעים בנכי צה"ל בכל האלמנטים שאמורים לסייע להם.

חיים כץ: רד לפרטים.

שמעון נבון: אני לא רוצה לרדת לפרטים.

חיים כץ: אני מבקש שתרד לפרטים.

אריה ביבי: הבעיה היא שאין לו לוביסט.

אריה ביבי: היום לכל מפעל יש לוביסט אבל להם אין לוביסט.

חיים כץ: אני הלוביסט שלהם.

שמעון נבון: אתם הלוביסטים שלנו.

אריה ביבי: אמרתי בתחילת דבריי.

חיים כץ: תאמר לי מה קרה אתמול.

חיים כץ: אתם מקבלים פחות תרופות, אתם מקבלים פחות אמבטיות, אתם מקבלים פחות דברים אחרים.

חיים כץ: תגיד לי.

שמעון נבון: אני אומר.

חיים כץ: אתה לא אומר.

חיים כץ: עד עכשיו לא אמרת.

שמעון נבון: מתוקף תפקידי, יש לי כאן הרבה ניירת אבל אני לא רוצה להלאות את האנשים.

שמעון נבון: אני אומר שאגף השיקום פוגע בנכים בטיפולים.

חיים כץ: מה זה אומר?

שמעון נבון: אתה בעצמך אמרת.

שמעון נבון: רופא.

אריה ביבי: אולי אבנר יוכל להתייחס.

שמעון נבון: אגף השיקום מפנה אותנו לרופא מקצועי ורופא מקצועי נותן המלצה ספציפית, אבל אגף השיקום אומר שזה לא מקובל עליו והוא מבטל את זה.

שמעון נבון: אומר הרופא שמגיעים לנכה ארבעה טיפולים, אגף השיקום נותן שני טיפולים.

שמעון נבון: מלווה.

שמעון נבון: נכה מאה אחוזים, נכה קשה, צעיר שצריך מלווה, אגף השיקום אומר שהוא יקבע לו מי יהיה המלווה ולא אותו נכה יקבע מי יהיה המלווה.

שמעון נבון: רוב הנכים פגועים קשה פיזית, לא מנטלית, ולמה שיאמרו להם מי ילווה אותם?

שמעון נבון: למה שיפגעו בהם בדברים האלה?

שמעון נבון: בהרבה ועדות ארגון נכי צה"ל אמור להשתתף, אבל קולם לא נשמע שם.

שמעון נבון: משנת 2002 אגף השיקום בצורה חד צדדית פגע בהרבה הוראות שפגעו בנכי צה"ל.

שמעון נבון: הוא הכניס את היד לכל מיני הוראות וביטל אותן ואנחנו מוצאים את עצמנו מופתעים ואין התנהלות מוסדרת.

אבנר גולן: שלום לכולם.

אבנר גולן: אני מנהל אגף בארגון נכי צה"ל.

חיים כץ: אתה בא הרבה לוועדה הזאת.

אבנר גולן: נכון.

חיים כץ: הוועדה הזאת עושה הרבה למען הנכים.

אבנר גולן: נכון, ולשמחתי הרבה כן.

אבנר גולן: אני רוצה להתחיל בסקירה קצרה ולאחר מכן אני אגע בכמה נקודות פרטניות.

אבנר גולן: בשנת 2002 הוגש דוח ורדי לאור כל מיני מחדלים וכשלים באגף השיקום.

אבנר גולן: בדוח ורדי הוגשו כ-113 המלצות אותן היו חייבים לתקן ונקבעו לוחות זמנים על ידי מנכ"ל משרד הביטחון לשעבר.

אבנר גולן: מזה כשבע שנים אגף השיקום בעצם דיווח דיווחי שקר לכנסת ולוועדה לענייני ביקורת המדינה ואמר שהוא יישם כ-90 אחוזים מהדוח בעוד שמחצית מהדוח בוצעה בפועל וחלקה בדברים מינוריים.

אבנר גולן: הדברים העיקריים שמתבטאים בדוח ורדי שהם אמורים להיטיב עם נכי צה"ל זה נושא של תורת שיקום, נושא של תחיקת השיקום, נושא של שיתוף הארגון היציג – ותכף אני אגע בפרטים – בכל נושא של הוראות, סיכומים, הסכמים וכדומה, נושא של קצינת תגמולים, הכשרה מקצועית וכדומה.

אבנר גולן: אגף השיקום במשך כשש-שבע שנים מדווח דיווחי שווא לוועדות הכנסת השונות.

אבנר גולן: בשנת 2005 הייתה דרישה של היועץ המשפטי לממשלה לעגן את הוראות אגף השיקום, את כל הוראות אגף השיקום ואלה הן הוראות פנימיות שנותנות כלי עבודה לעובדי השיקום ושם מוגדרות זכויות נכי צה"ל כאשר חלק מההוראות נגזרות מחוק הנכים.

אבנר גולן: אגף השיקום מאז 2002 תיקן באופן חד צדדי כ-150 הוראות, פגע בזכויות הנכים, קימץ את זכויות הנכים, וזה מתבטא בהרבה הרבה כסף.

אבנר גולן: אנחנו לא יכולים לכמת את זה כי אנחנו לא מקבלים מהם נתונים.

אבנר גולן: דיווחים לעיתונים כן נמסרים, אבל לנכי צה"ל לא מוסרים נתונים.

חיים כץ: אתם מנהלים אתם משא ומתן?

אבנר גולן: ניהלנו משא ומתן ויש הרבה מאוד הבטחות.

חיים כץ: אתם במהלך משא ומתן?

אבנר גולן: אנחנו במהלך משא ומתן.

אבנר גולן: שבענו ממהלכי משא ומתן, שבענו מהבטחות ושבענו מסיכומים.

אבנר גולן: יש לא מעט סיכומים שאמרו שהכל בהידברות, הכל על השולחן, הכל בשקיפות מלאה והאמירות הן חזקות, אבל שום דבר לא התבטא ולא התבצע אלא הכל מריחה ואני אומר את זה חד משמעית.

חיים כץ: תגיד לי מה קרה פתאום שיצאתם לרחוב.

אבנר גולן: אני אתן לכם דוגמה.

אבנר גולן: מה ששבר את גב הגמל הייתה כתבה לפני כחודשיים בעיתון "ידיעות אחרונות" שנכי צה"ל כונו מתחזים, שקרנים ורמאים וצריך להפריד אותם.

אבנר גולן: אני רוצה לומר לך שעובדי אגף השיקום בחלקם הם מתחזים כעובדי אגף שיקום.

אבנר גולן: אני אומר את זה בצער ובהתרגשות רבה מאוד.

אבנר גולן: הם מתחזים כעובדי אגף שיקום.

אבנר גולן: אמר את זה ראש אגף השיקום הקודם בכנסת.

אבנר גולן: הוא אמר שיש עשרים עובדים שמחבלים בעבודה.

אבנר גולן: איפה אותם עשרים עובדים?

אבנר גולן: מישהו בדק?

אבנר גולן: מישהו שאל?

אבנר גולן: למה מינו את ועדת ורדי?

אבנר גולן: למה מינו את ועדת חסון?

אבנר גולן: בגלל ציון לשבח של אגף השיקום?

אבנר גולן: על מי ועל מה?

אבנר גולן: מבטלים סמכויות של רופאים מקצועיים ורופאים מחוזיים ועושים זאת בניגוד לחוק ובניגוד לתקנות.

אבנר גולן: ארגון נכי צה"ל צריך לרוץ לעתירות כדי לקבל זכאות על פי חוק?

אבנר גולן: איפה זה קורה במדינת ישראל?

אבנר גולן: מישהו יכול לתת על זה הסברים?

אבנר גולן: רק בצו של בית משפט.

אבנר גולן: מכתבים של ארגון נכי צה"ל לא נענים ולא מתייחסים אליהם.

אבנר גולן: אגף השיקום בכבודו ובעצמו ביטל עזרה זולת רפואית לנכים, עזרה זולת רפואית לנכים ניתנת במקרה שיש החמרה לנכה והוא מתקשה בתפקודו.

אבנר גולן: במקום להצמיד אליו מלווה, נותנים לו משקולת וכל משקולת שווה ל-63 שקלים בערך, פלוס-מינוס.

אבנר גולן: אגף השיקום בכבודו ובעצמו לקח את הדין והחוק לעצמו, ביטל באופן חד צדדי סמכויות של רופאים.

אבנר גולן: ראש האגף שהוא אפילו לא קצין תגמולים, הוא גם לא רופא, ביטל סמכויות של רופאים.

אבנר גולן: אתה מבין מה המשמעות של זה?

אבנר גולן: רופא מוגדר וממונה על ידי שר הביטחון על פי חוק ועל פי תקנה.

אבנר גולן: ארגון נכי צה"ל צריך לרוץ לבתי המשפט לבקש את הזכאות שלו שמוקנית לו על פי חוק?

אבנר גולן: נכי צה"ל שיושבים כאן, בחלקם, רצים לעורכי דין, מממנים רשת שלמה של עורכי דין, כדי לתבוע את הזכאות שלהם.

אבנר גולן: איפה בית המחוקקים כאן?

אבנר גולן: יושב ראש הכנסת אמר ב-2007 שהוא מקבל את התמונה העגומה והשחורה על התנהלות אגף השיקום.

אבנר גולן: האם מישהו נתן על זה את הדעת?

אבנר גולן: האם מישהו בבית המחוקקים שאל?

אבנר גולן: מזה כשלוש-ארבע שנים מבטיחים שהם הולכים לעגן את הוראות אגף השיקום בחוק על פי דרישת היועץ המשפטי לממשלה.

אבנר גולן: הם צימקו את כל ההוראות אבל עדיין לא עיגנו אותן.

אבנר גולן: הבטחות בכנסת ניתנו ברוב קולות.

חיים כץ: אני לא חושב שיש מקום להתקפות על הבניין הזה, בטח בחדר הזה שעשה כל כך הרבה למען נכי צה"ל מתחילת הקדנציה הזאת.

אבנר גולן: אני מתנצל מראש על סערת הרגשות בה אני נמצא.

אבנר גולן: אין לי שום כוונה.

אבנר גולן: אני אומר שאגף השיקום לא מיישם הלכה למעשה החלטות ממשלה.

אבנר גולן: אגף השיקום הוא קבלן ביצוע של חוק הנכים.

אבנר גולן: הוא לא מתווה מדיניות אלא הוא מבצע מדיניות ממשלה.

אבנר גולן: אף מתייעץ עם מישהו?

אבנר גולן: נכים חדשים שהשתחררו מהשירות, הם מצמצמים את הטיפול הרפואי שלהם ולא נותנים להם טיפול רפואי.

אבנר גולן: הם שולחים אותם לקופת חולים כאשר על פי חוק הם צריכים לקבל את כל הטיפול הרפואי על חשבון המדינה.

אבנר גולן: מישהו נתן על זה את הדעת?

אבנר גולן: מישהו שאל את השאלות האלה?

אבנר גולן: תגמולי קיום.

אבנר גולן: הם שינו את הוראת הנצרך והכניסו גיל 50 להוראה כאשר אין הגבלה בחוק.

אבנר גולן: דפקו נכים במשך שנים.

אבנר גולן: מישהו שילם לאותם נכים?

אבנר גולן: אנחנו מבקשים את הדוח הזה כבר שנתיים, אנחנו מבקשים להציג לנו את כל הנכים שלא קיבלו את התגמול בניגוד לחוק והם עמדו בקריטריונים של החוק.

אבנר גולן: הם מטרטרים אותנו יום ולילה.

אבנר גולן: עד היום אנחנו לא מקבלים את זה והנכים מקבלים תגמול פחות ממה שהיו צריכים לקבל על פי חוק.

אבנר גולן: הוראה מסוימת שקובעת תגמולי קיום לנכים, על פי היועץ המשפטי לממשלה ב-2005, הוא קבע לעגן אותה בחוק אבל אגף השיקום מצא את הדרך הקלה ביותר, הלך וביטל את ההוראה.

אבנר גולן: מה זה צריך להיות?

אבנר גולן: זאת הפקרות.

אבנר גולן: זה גוף שצריך להידבר אתו?

אבנר גולן: בית המשפט העליון שלח את אגף השיקום לדבר עם הארגון היציג ומדוע הוא לא עושה את זה?

אבנר גולן: מדוע האגף מורח אותנו כל הזמן בכל מיני הבטחות שווא?

אבנר גולן: הם אומרים שהם מטפלים בנכי צה"ל ברגישות, וכי נכה צה"ל הוא נכס לאומי, אבל שבענו מסיסמאות.

אבנר גולן: אנחנו מחזרנו ומאסנו וכיבסנו מכתבים ודיונים, ובזבזנו שעות.

אבנר גולן: שנה וחצי ישבנו לגבי הרכב הרפואי, עד היום ההוראה הזאת לא נכנסה לתוקף.

אבנר גולן: עד היום היא לא נכנסה לתוקף ואנחנו בזבזנו שעות רבות על כך.

אבנר גולן: נגעתי במקצת הדברים שמאוד כואבים לנו, אבל יש עוד דברים רבים נוספים.

אבנר גולן: מדברים כאן על קיצוץ בטיפול רפואי.

אבנר גולן: אני רוצה להקריא לך נוסח של מרפאת אגף שיקום, סטנסיל שעובר לכל נכה ולא משנה מה הבעיה האישית שלו.

אבנר גולן: זה סטנסיל קבוע.

אבנר גולן: במקום שייתנו תשובה פרטנית לנכה, דוחים אותו בצורה כזאת.

אבנר גולן: שמו טיפול פיזיותרפי, בקרים.

אבנר גולן: זה עוד אאוט סורסינג של שירות, הם משלמים כסף מחשבון הנכים ותכף אני אדבר גם על חמי מרפא, על אשת טורס ברשותכם.

אבנר גולן: הם נותנים תשובה לכל נכה: יש לנו בקרת פיזיותרפיה של מומחים וכדומה אבל "לפיכך בשלב זה ובהתחשב במצבך למרות המלצות הרפואיות של רופאים מומחים, ובהנחיית הגורם המקצועי באגף, הוחלט להפסיק לך את הטיפול.

אבנר גולן: יש לשאוף לבצע תרגולת עצמית".

אבנר גולן: חרפה לאגף השיקום.

אבנר גולן: זה סטנסיל, זה לא מכתב לנכה.

אבנר גולן: שימו לב מה זה צמצום טיפולים.

אבנר גולן: אנחנו הפה של נכי צה"ל שיוצאים להפגנות, שלא שומעים את קולם.

אבנר גולן: אלה הניירות שמגיעים אלינו.

אבנר גולן: בושה וכלימה.

אבנר גולן: בקר, לא רופא, לא מכיר את הנכה, הוא רואה רק נייר וכל זה כדי לחסוך כסף.

אבנר גולן: אתם יודעים מה אמר בעבר הרופא הראשי, דוקטור דולפין?

אבנר גולן: אגף השיקום, לא מעניין אותו כלום, לא מעניין אותו שיקום וטיפול בנכה אלא מעניין אותי איך לחסוך כסף על גב הנכה.

אבנר גולן: המסמך נמצא כאן והכל כתוב בחתימת דוקטור דולפין.

אבנר גולן: אגף השיקום שכר לפני כשנה את חברת אשת טורס שאמורה בעצם להיטיב את הטיפול בנכי צה"ל בהזמנות לטיפולים רפואיים בחמי מרפא.

אבנר גולן: העלות הייתה כ-40 מיליון שקלים.

אבנר גולן: צריך לחקור איך העלות עלתה ל-80 מיליון שקלים, ב-40 מיליון שקלים יותר.

אבנר גולן: האם מישהו מפקח כאן על ההתנהלות הכספית?

אבנר גולן: לא יעלה על הדעת שמתקציב אגף שיקום ילכו עוד 40 מיליון שקלים אתם אפשר לטפל בנכים אחרים.

אבנר גולן: מישהו נותן על זה את הדעת?

אבנר גולן: מישהו מפקח על זה?

אבנר גולן: זאת קופסה שחורה שאף אחד לא יודע מה קורה שם בכלל.

אבנר גולן: זה פשוט לא יאמן.

חיים כץ: כדי לדעת אם מישהו מפקח ואם מישהו נותן את הדעת, ניתן את רשות הדיבור לנציגי משרד הביטחון.

אבנר גולן: אני אשמח מאוד לשמוע אותם.

אבנר גולן: יש לי עוד הרבה דברים לומר, אבל אני אסתפק בדברים עד כאן.

חיים כץ: ראש אגף השיקום.

קותי מור: בוקר טוב.

קותי מור: אני ראש אגף השיקום מזה שנה פלוס חודש.

קותי מור: אני רוצה להתייחס לכמה הערות אותן אני רוצה לומר ובחלקן אני אתייחס גם לנקודות שהועלו כאן.

חיים כץ: לפני שאתה מתייחס.

חיים כץ: אתה רואה את הסיבה שאתמול בבוקר, לא קלנדרית, קמו הנכים ויצאו לרחוב?

חיים כץ: אתה רואה בדמיונך ממה זה נובע?

קותי מור: האמת היא שמזה עשרה ימים הארגון הזה מתנהל כך.

קותי מור: זה לא רק אתמול בבוקר.

חיים כץ: אמרתי לא קלנדרית.

חיים כץ: מה פתאום הם יצאו לרחוב?

חיים כץ: משעמם להם?

חיים כץ: מה פתאום הם יצאו לרחוב?

קותי מור: גם אני שאלתי אותם מה בדיוק הם רוצים.

קותי מור: מה בסיס הבעיה.

קותי מור: מהי רשימת התביעות שלהם שאני יכול להביא אותה אל מנכ"ל משרד הביטחון או אל שר הביטחון.

קותי מור: אני מבקש, ישבתי כאן בשקט ואני מבקש לתת לי לדבר ברציפות במשך חמש דקות.

חיים כץ: אני אדאג שלא יפריעו לך.

קותי מור: אמנם בדרך חטפתי קללות ואמרו לי שאימא שלי כך, אמרו שאני רוצח, אמרו שאני כזה וכזה, אבל אני אעזוב את כל הדברים האלה ואשים אותם בצד.

קותי מור: אחרי שאני מבין מה הם רוצים, יש היום ארבע או חמש מכלולי תביעות מול משרד הביטחון ואני מבין את התביעות האלה ואני חושב שצריך לדבר אתם כדי לנסות לפתור מכלול מכל התביעות שלהם.

קותי מור: אדוני היושב ראש, אני אומר לך בכנות שהמשכנו לדבר אתם והתביעות הן אלה.

קותי מור: האחת, אולי הכי חשובה מכל מה שאתה שומע כאן, נוגעת לא לכסף ולא לתוספות ולא לקיצוצים אלא היא נוגעת ליחס של האנשים אליהם.

קותי מור: זאת התביעה הרגשית, המרכזית והחשובה ביותר שאני מודע לה היטב ואני אומר לך אדוני היושב ראש שאנחנו עושים מאמצים ענקיים בתוך המערכת של אגף השיקום על מנת שהדיבור בין האנשים – כך אני קורא לזה – בין אנשי אגף השיקום לבין הנכים שאני מאוד מוקיר אותם, אני יודע מה זה, אני מכיר את כל הנסיבות, יהיה כמו שצריך להיות.

קותי מור: מצד שני אני מנהל אגף שיקום, עם סדר גודל של 250 אנשים, ואני אומר לך במלוא הכנות שאיש איש עושה שם עבודת קודש.

קותי מור: עושה לילות כימים על מנת לעזור לאנשים הללו.

קותי מור: נכון, פה ושם יש גם אירועים שהם קשורים לאי דיבור נאות.

קותי מור: אני מודה בכך.

קותי מור: אירועים כאלה, אני מגנה.

קותי מור: אם יש תפוח רקוב בארגז, אנחנו צריכים להוציא אותו ולזרוק אותו בהקשר הזה.

קותי מור: אני אומר לך אדוני היושב ראש שבתחילת השנה, כאשר אני הגעתי לאגף השיקום, היו תלונות ענקיות כלפי האורגן הזה שקוראים לו ועדות רפואיות.

קותי מור: סיפור עצוב, אני מודה.

קותי מור: יחס לא מספיק טוב כלפי הנכים בכל מה שקשור לוועדות הרפואיות.

קותי מור: בשנה האחרונה לקחתי את זה בתור משימה עיקרית שהוטלה עלי על ידי שר הביטחון והמנכ"ל ועשינו בדק בית ענקי בוועדות הרפואיות.

קותי מור: היום כל נכה שנכנס לוועדה רפואית, אחרי שהוא יוצא, הוא מקבל טופס משוב אנונימי, בלי לומר מי הוא.

קותי מור: אני אראה לך מאות טפסים וברובם הגדול אני רואה שיפור ענק.

קותי מור: למרות זאת, יש עוד מה לשפר.

קותי מור: אני לא אומר שאנחנו ארגון שכולו טלית שכולה תכלת, אני לא אומר שהכל אצלנו טוב, אבל אני אומר שיש 200 אנשים שעובדים ימים ולילות ובמיוחד עובדי השיקום.

משה (מוץ) מטלון: אל תדבר על עובדי השיקום.

משה (מוץ) מטלון: זה עקב אכילס הכי גדול שלך.

משה (מוץ) מטלון: אבל עזוב.

משה (מוץ) מטלון: יושב כאן הממונה והוא ישמע ממני כמה דברים.

משה (מוץ) מטלון: הוא האשם הגודל במה שקרה.

קותי מור: דיברתי על יחס.

קותי מור: אני אחראי על אגף השיקום, אני ראש האגף, עזבו את הוא אשם או לא אשם.

קותי מור: אני אשם בכל כי אני ראש האגף ואני צריך לנהל אותו.

קותי מור: לכן האחריות היא עלי.

קותי מור: אם מישהו לא מתנהג בסדר, חובתי לעשות משהו בעניין הזה.

קותי מור: אם כן, הנקודה הראשונה נוגעת ליחס.

קותי מור: ישבנו אתמול עם מנכ"ל משרד הביטחון, אנחנו יחד עם נציגי הארגון, והועלו כמה נקודות כאשר נקודה אחת היא היחס.

קותי מור: אני אומר לכם במלוא הכנות שאם יש יחס לא טוב, אנחנו נשנה אותו.

קותי מור: הסוגיה השנייה קשורה למה שהעלה ידידי אבנר והיא נוגעת להוראות.

קותי מור: אדוני היושב ראש, לארגון נכי צה"ל יש תביעות מצטברות מאז שבע שנים, לא מהשנה האחרונה אלא מ-2002 ועד עכשיו, ומדובר ברשימה די גדולה של הוראות של אגף השיקום שלטענתם שונו באורח חד צדדי וכתוצאה מהשינוי נפגעו זכויותיהם של נכי צה"ל, חלקן כספיות וחלקן לא כספיות אלא מדברות על נושאים אחרים אבל ללא ערך כספי.

קותי מור: לפני כשנה, לפני שאני הגעתי לכאן, ארגון נכי צה"ל היה בפגישה עם שר הביטחון והייתה הנחיה של שר הביטחון לטפל בנושא הזה ולסגור אותו.

קותי מור: לקחת את כל ההוראות האלה ולנסות לראות מה קורה בכל אחת מן ההוראות ולהגיע להבנה על מנת שהן ייסגרו.

משה (מוץ) מטלון: יש מכתב סיכום.

משה (מוץ) מטלון: זה לא הסיכום.

קותי מור: כל מה שאני אומר הוא בדוק על פי איך שאני מבין אותו לחלוטין.

קותי מור: אנחנו, אגף השיקום, ביקשנו מארגון נכי צה"ל את 50 ההוראות, ביקשנו להתחיל בדו שיח הזה והתחלנו בדו שיח אתם על 50 הוראות שהם נתנו לנו.

קותי מור: לא בדיוק 50 הוראות, אולי 39, קרוב ל-40, אבל לא חשוב.

קותי מור: אני אומר לך אדוני היושב ראש שאנחנו ניהלנו אתם דו שיח של משא ומתן, בחלק הסכמנו, בחלק לא הסכמנו, ברוב רובן של ההוראות, יותר מ-90 אחוזים ממה שקיבלנו, מה-50 ההוראות האלה, הסכמנו עם ארגון נכי צה"ל ובחלק גדול מהם תיקנו את הדברים.

קותי מור: נכון, יש עוד מספר דברים שיש חילוקי דעות בינינו לבינם.

קותי מור: אני ביקשתי, ואחר כך שר הביטחון ביקש, באתי ליושב ראש הארגון ואמרתי לו שנשב ביחד במשך ארבעה ימים עד שיצא עשן לבן, אנחנו נפתור את כל הבעיות.

קותי מור: אני יודע, אני ראיתי מה זה, חלקן יש להן משמעות כספית.

חיים כץ: למה זה לא קרה?

קותי מור: כי הוא לא רצה.

קותי מור: הוא אמר שזה לא מספיק.

קותי מור: הוא לא רצה.

קותי מור: הוא רצה דבר אחד, הוא רצה שאנחנו באופן גורף ואוטומטי – מה שאני לא יכול לעשות – ניקח את כל ההוראות באיזושהי צורה וירטואלית ונגיד שכל מה שיש עכשיו לא תקף, נחזור ל-2002, נתנהג על פי 2002.

קותי מור: אני לא יודע לעשות פטנטים כאלה של הדבר הזה.

קותי מור: זה בלתי אפשרי.

שמעון נבון: זה לא פטנט.

קותי מור: תנו לי לדבר.

קותי מור: זכותכם לדבר, אבל תנו גם לי לדבר.

קותי מור: אני אמרתי לו שנשב ארבעה ימים.

קותי מור: אמרתי לו שאני מכיר חלק גדול מההוראות, עשיתי עבודה מכינה, אני ראיתי שזה ניתן לפתרון.

שמעון נבון: אתה ביקשת שבועיים ואני הייתי שם ביחד אתך.

שמעון נבון: לא ביקשת ארבעה ימים.

שמעון נבון: צריך לדייק.

חיים כץ: אחרי שבועיים אנחנו פותרים את כל הבעיות?

חיים כץ: אני הייתי מוכן לתת חודש כדי שכל הבעיות ייפתרו.

אבנר גולן: עשינו את זה הרבה פעמים כך, אבל משכו את זה ואחרי כן לא הגיעו לפתרונות.

קותי מור: אתמול מנכ"ל משרד הביטחון בישיבתו עם אנשי ארגון נכי צה"ל אמר להם שבשבוע הבא - הוא עוד לא קבע את התאריך, אבל נדמה לי שזה יהיה ביום שני-שלישי- רביעי – הוא, מנכ"ל משרד הביטחון, יושב על נקודת המחלוקת הזאת שקוראים לה הוראות ופותר אותה.

קותי מור: הוא אמר שהוא יכריע ויפתור את הנקודה.

קותי מור: זאת הייתה ההצעה.

קותי מור: זה היה מכלול אחד שהוא מציק מאוד לארגון נכי צה"ל ואני מבין אותם.

קותי מור: לפי דעתם קיצצו לא מעט הוראות ולפי דעתם יש פגיעה בזכויות שלהם.

שמעון נבון: זאת לא דעתנו.

שמעון נבון: אתה יודע על זה ואתה אמרת את זה.

שמעון נבון: לא המצאנו משהו.

שמעון נבון: בניגוד להסכמים שצריך לשבת אתנו, לא התבצעו הדברים נכון להיום.

קותי מור: אני מסכים לכל מה שהם אומרים.

קותי מור: אני רק אומר שהדרך כדי לפתור את הבעיה הזאת היא לשבת שנינו ליד השולחן ולדבר כמה ימים.

קותי מור: אני אומר לך אדוני היושב ראש ש-99 אחוזים מהסוגיות האלה שקשורות להוראות תיפתרנה.

חיים כץ: מה זה כמה ימים?

חיים כץ: ביום ראשון אתה מוכן לסגור הכל ולפנות את כל היומן?

חיים כץ: להביא את מנכ"ל משרד הביטחון?

קותי מור: אני לא יודע אם זה יהיה ביום ראשון או שני, אבל כן, בשבוע הבא אני מוכן לסגור את כל הדבר.

חיים כץ: לשבת על כל הדברים.

קותי מור: כן.

קותי מור: אני רציתי את זה בהתחלה.

חיים כץ: הנכים, אתם מוכנים לשבת ולנסות למצות?

עידן קלימן: אני מארגון נכי צה"ל במחוז תל אביב.

עידן קלימן: לידי יושב יושב-ראש המחוז וביחד אנחנו אחראים על 20 אלף מתוך 50 אלף נכי צה"ל בארגון.

עידן קלימן: אמר חבר הכנסת ביבי הנכבד שאנחנו לא יודעים לנהל את המלחמה שלנו והוא צודק.

עידן קלימן: אנחנו יודעים להילחם בשביל המדינה ואנחנו לא יודעים להילחם במדינה.

חיים כץ: משרד הביטחון אומר לך שהוא לא רוצה את המלחמה.

חיים כץ: אתם נלחמתם בשביל המדינה, הוא רוצה לשבת אתכם לפתור לכם את כל הבעיות.

עידן קלימן: כולם הלכו סביב סביב ואתה פתחת את הדיון וביקשת לדעת תכל'ס מה קורה.

חיים כץ: נכון.

עידן קלימן: בשלושים שניות אני אומר לך תכל'ס מה קורה .

עידן קלימן: החל מהוועדה הרפואית הראשונה של הנכה אליה הוא מגיע אחרי הפציעה שלו, סחבת בכל הוועדות.

עידן קלימן: את זה הוא לא יכול לפתור.

חיים כץ: אתה יכול לתת לו שבוע כדי שהוא ינסה?

עידן קלימן: אני אסביר לך את התפיסה הבסיסית.

עידן קלימן: כאשר מגיע אליך לוחם סיירת גולני שקיבל כדור מטווח של מטר בפנים והוועדה הרפואית מורחת אותו מעל שנה ומעלימה לו סעיף הכרה, ואנחנו מגלים שהיא העלימה, ואני מגיע אל הוועדה, אל קצין התגמולים, ואומר לו שהוא העלים סעיף, והוא פתאום מוציא לי מאיזושהי מגירה שנכות שנשכחה היא בכלל לא מוכרת, מאותו רגע אתה חייב להבין שאותו לוחם הולך עכשיו עד יום מותו בתחושה של בזיון מהמדינה.

עידן קלימן: יש לנו כאן נכים קשים מאוד שהתרופות שלהם מוחלפות בתחליפים זולים וגורמות להם לתופעות לוואי.

חיים כץ: בכל אתה צודק, אבל בא נציג מחלקת השיקום ואומר שהוא רוצה לפתור את כל הבעיות שלך.

חיים כץ: אתה מוכן לזה?

עידן קלימן: לא הוא מנהל את אגף השיקום לצערי הרב.

עידן קלימן: אני רוצה לשים כאן את האמת על השולחן.

עידן קלימן: מי שמנהל את אגף השיקום אלה אנשי כספים ויועצים משפטיים.

עידן קלימן: יושבת כאן חברת כנסת שלמדה אתי באותו מוסד אקדמאי והיא תגיד לך שיועצים משפטיים, או שהם באים לבנות משהו או שהם באים להרוס משהו.

חיים כץ: אתה רוצה לצאת לרחוב.

עידן קלימן: אני נכה קשה מאוד.

עידן קלימן: בדיוק היום לפני 17 שנים קיבלתי כדור בחזה בהיתקלות עם מחבלים.

עידן קלימן: אני לא נמצא ברחוב כדי להיות ברחוב.

עידן קלימן: אני נמצא ברחוב כדי לפתור את הבעיות של הנכים.

חיים כץ: לא, אתה לא נמצא ברחוב כדי לפתור את הבעיות.

חיים כץ: בא אדם ואומר שהוא לא רוצה שאתה תהיה ברחוב והוא מבקש לסגור את היומנים, לעשות הפסקה של שבוע בשביתות.

חיים כץ: תמיד אפשר ללכת לשביתה.

עידן קלימן: לפני עשר דקות אותו אדם אמר לך שהוא בכלל לא מבין על מה אנחנו מדברים.

קותי מור: לא אמרתי את זה.

חיים כץ: הוא לא אמר את זה.

חיים כץ: הוא אמר שהוא מוכן לנסות לסגור את היומנים ולפתור את הבעיות.

שמעון נבון: אתה יודע כמה פעמים שמעתי את זה?

חיים כץ: אבל צריך להתחיל ממשהו.

חיים כץ: שמעת, אתה לא מאמין, אבל עם מי תשב אחרי שתהיה חודש בשביתות?

שמעון נבון: ישבתי אתו.

חיים כץ: אז תשב אתו עוד פעם.

שמעון נבון: אבל לפני ההפגנה הלכנו ודיברנו והסברנו.

שמעון נבון: ישבנו מעל שעתיים ולא הגענו לפתרון.

חיים כץ: אתה לא יושב אתו, תמשיך להיות עוד חודש ברחוב, אחרי חודש תצטרך לשבת עם מישהו.

חיים כץ: הוא אומר לך שהוא רוצה לשבת.

שמעון נבון: אנחנו יושבים אתם.

חיים כץ: ברגע שאנחנו התכנסנו כאן, אנחנו נקיים ישיבות מעקב על ההתקדמות.

חיים כץ: אומר האדם שהוא רוצה לפתור את כל הבעיות.

חיים כץ: אני אומר לך, כמי שהוביל כבר הרבה מאבקים במשק, שאם מישהו היה בא ואומר לי דבר כזה, הייתי אומר בסדר ונכנס למשא ומתן.

חיים כץ: עמיר, אני צודק?

עמיר פרץ: צודק.

אריה ביבי: צריך לקבוע תאריך ואחר כך לבוא לכאן.

חיים כץ: אני אתן את רשות הדיבור למורי ורבי, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, חבריי הנכים, אני חבר בארגון שלכם, ועמיתיי לשעבר ממשרד הביטחון.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שמדובר כאן באחת הסוגיות הרגישות ביותר שחושפות פצע מאוד מאוד עמוק הן בהיבט האישי, הן בהיבט של החברה הישראלית, והן בהיבט של מערכת היחסים, יחסי הגומלין, שצריכה להתקיים בין משרד הביטחון לבין נכי צה"ל.

עמיר פרץ: אני חושב שהבעיות שהצפתם הן בעיות חשובות ביותר.

עמיר פרץ: אני יודע מה ממתין לכם בפתח.

עמיר פרץ: הדוח שעומד להיות אולי הנושא המרכזי, הדוח שינסה להבדיל בין דם לדם, וגם אני מתנגד לעניין הזה התנגדות מוחלטת.

עמיר פרץ: אני חושב שאין שום סיבה שאדם שגויס לצה"ל, שיבצו אותו היכן ששיבצו אותו, היום אנחנו יודעים שבתחרות להיות משובץ בגולני, אחד לשש, אנשים יוצאים משם בוכים כי לא שיבצו אותם שם.

עמיר פרץ: כמה פעמים אני מרים טלפון כדי לשכנע שישבצו מישהו בגולני או בצנחנים או ביחידות קרביות אחרות.

עמיר פרץ: מישהו שנגזר עליו והוא הלך להיות תומך לחימה, הוא הלך להיות במסגרת כזאת או אחרת, ונפצע שלא בנסיבות של אירוע מלחמתי, אין שום סיבה שחייל שנשלח במשך תקופת שלושת השנים האלה, אני חושב שזה הולך להיות המאבק המרכזי שלכם בעתיד.

עמיר פרץ: אם תצליחו היום להוריד את זה מסדר היום – כאן מבחינה ציבורית לדעתי תקבלו גיבוי מוחלט.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני שמח שראש האגף קותי מור אמר את הדברים.

עמיר פרץ: אני לא ציפיתי שהוא יאמר משפט כל כך נחרץ, שהוא מודע לעובדה שהתחושות שאתם מביאים לידי ביטוי בדבר הניכור הקיים בין חלק מהגורמים בוועדות הרפואיות או בכל הגורמים האחרים, יכול להיות שזה ניכור אובייקטיבי, יכול להיות שזה ניכור סובייקטיבי, ולא בהכרח הכל מדויק.

עמיר פרץ: בכל זאת יש מערכת אנושית מאוד רגישה.

עמיר פרץ: אני חושב שהאמירה הזאת היא אמירה חשובה.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, יש בעיות מפורטות שלא תצליחו להגיע אליהן כמו הנושא של חמי מרפא והנושאים האחרים של החלפת התרופות בתרופות תחליפיות.

עמיר פרץ: שמעתי על זה במפגש כאשר תיארו לי נכים פרטנית איך זה גורם להם נזקים, לטיפול שלהם.

עמיר פרץ: אבל זה יהיה קשה מאוד לפתור כאן במסגרת ועדת הכנסת.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שהציע לכם היושב ראש היא הצעה מכובדת.

עמיר פרץ: עידן, אתה בא למקום בו יש לך תמיכה.

עמיר פרץ: תשמע מה מציע לך היושב ראש ואני מציע לשפר את הצעתו.

עמיר פרץ: אני מציע שהוא עצמו יסכים לקחת לא מעמד של מתווך רשמי אבל מישהו שהוועדה מסמיכה אותו לראות שהצדדים יניחו אחת לאחת, אחד מול השני, את התביעות המפורטות.

עמיר פרץ: הוא מתחייב כאן תוך שבועיים לקיים ישיבת מעקב בה משרד הביטחון ידווח על ההסכמות אליהן הגיעו ולאיזה הסכמות לא הגיעו.

עמיר פרץ: צריך להיכנס לסדר של דברים שפותר את רוב הבעיות.

עמיר פרץ: אני מניח שבסוף יכול להיות פיצוץ.

עמיר פרץ: למשל, אם לא יגיעו להסכמה בעניין הזה של ההבחנה בין אדם לאדם, בין נכה לנכה, אני אומר לכם אישית שזה יותר עקרוני מהחתימה על סעיף כזה או אחר.

עמיר פרץ: בעניין הזה אתם מבינים שזה לחץ גדול של האוצר, אלה הרבה מניפולציות, זה הרבה מאוד ניהול פופוליסטי קשה ביותר.

עמיר פרץ: אני לא הייתי רוצה להיות במקום נכה.

עמיר פרץ: אני לא בקטגוריה הזאת, אבל לא הייתי רוצה להיות במקום נכה שנפצע בתאונת דרכים.

עמיר פרץ: אני נפצעתי באזור מאוד קרבי, אז מה?

עמיר פרץ: אז ההוא שנפצע בתאונת דרכים זכאי לפחות ממני?

עמיר פרץ: בשום פנים ואופן.

רחל אדטו: אבל זה נבדק עכשיו בוועדת החוץ והביטחון.

עמיר פרץ: בסדר, נבדק, אבל זאת הסכנה.

עמיר פרץ: למשל, ייתנו לכם הכל ולא יגיעו אתכם לפשרה בעניין העקרוני הזה.

עמיר פרץ: אני מציע לכם לא להגיע להסכם, לא לחכות שהוועדה תפרסם את דבריה ואז תנהלו מלחמת מאסף נוספת ואז יאמרו ששוב החבר'ה האלה יוצאים לרחוב, עוד פעם הם מנצלים את הנכות שלהם, ועוד פעם הם באים לחשוף בפנינו את הפצעים שלהם ולשחק לנו על הרגשות.

עמיר פרץ: אתם כבר שם.

עמיר פרץ: תלכו לשם כדי לפתור גם את הבעיות הצפויות בעתיד.

עמיר פרץ: אם היושב ראש באמת מסכים להתחייב להיות מעורב בלוח זמנים, גם באופן אישי וגם הוא מכריז על כך שבעוד שבועיים תהיה ישיבת ועדה שעוקבת, אתם תצטרכו להעביר את הדברים המפורטים ולא בדרך הזאת כי קשה מאוד לאתר.

עמיר פרץ: משרד הביטחון יצטרך להעביר אליו את הרשימה המקבילה ותאמינו לי שאני סומך על היושב ראש, הוא יודע לעשות השוואות ויודע להבחין בניואנסים כאשר מכניסים מילה אחת שמעקרת את כל הזכות.

עמיר פרץ: הוא יודע להבחין בניואנסים.

עמיר פרץ: תסמכו על הניסיון שלו.

עמיר פרץ: בעוד שבועיים הוא ידווח לוועדה, אתם תבואו ותדווחו לוועדה, אם יסתבר שלא, יכול להיות שנצטרך לנקוט בצעדים של חקיקה ואז נרגיש תוקף מוסרי לנקוט בצעד שהוא הרבה מעבר לישיבה שאנחנו מקיימים היום.

עמיר פרץ: לדעתי אם ההצעה תהיה הצעה מפורטת, בגיבוי יושב ראש הוועדה עם הוועדה כולה, צריך לתת לזה צ'אנס.

עמיר פרץ: זאת הצעתי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת משה מטלון.

משה (מוץ) מטלון: בקדנציה הזאת ישבנו בוועדה להערכתי כבר ארבע פעמים, ואולי יותר, בתקופה כל כך קצרה בנושא אגף השיקום.

משה (מוץ) מטלון: פעם בהצמדת התגמולים, פעם באי הצמדת התגמולים, פעם על 36 אחוזים.

חיים כץ: אלמנות צה"ל לא נחשב?

חיים כץ: זה גם אגף שיקום.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מדברים עכשיו על שיקום נכי צה"ל.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו רואים דרך של התנהלות שהיא פשוט לא נכונה.

משה (מוץ) מטלון: היינו צריכים להילחם כאן

משה (מוץ) מטלון: עם אגף התקציבים על ה-36 אחוזים, אם אתם זוכרים, כאשר היה כאן דיון לא פשוט.

משה (מוץ) מטלון: הגיע איזשהו רגע של משבר והמשבר הוא עמוק.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לתקן אתכם ולומר שההוראות לא שונו ב-2002, ההוראות לא התחילו להשתנות ב-2002, אלא הן התחילו להשתנות משהו באזור 2005 ובדרך מקרה עלינו על הוראות ששונו במחשכים.

משה (מוץ) מטלון: בשנת 2002 היה מאבק.

משה (מוץ) מטלון: ארגון נכי צה"ל – אני אומר לך היושב-ראש, ושר הביטחון לשעבר יודע – בעת המשבר הנוראי באינתיפאדה השנייה, כאשר המצב במשק היה בכי רע, ארגון נכי צה"ל תרם למערכת 140 מיליון שקלים.

משה (מוץ) מטלון: אני עמדתי בראשו ואני העברתי את ההחלטה כמעט פה אחד כאשר היה נמנע אחד בוועד הארצי.

משה (מוץ) מטלון: יושבים כאן חברי ועד ארצי לשעבר והם יכולים להעיד.

משה (מוץ) מטלון: עשינו זאת מפני שארגון נכי צה"ל היה ער למצב האמיתי של מדינת ישראל ואמרנו שאם תמיד הלכנו ראשונים, גם הפעם נלך ראשונים.

משה (מוץ) מטלון: אגב, היינו היחידים, אבל היינו גם הראשונים.

משה (מוץ) מטלון: הייתה התחייבות שבתום שנה יחזירו לנו את הזכויות ומשרד הביטחון כמו משרד הביטחון אמר שהוא אמר אבל לא הבטיח שהוא יקיים.

משה (מוץ) מטלון: אז יצאנו לרחוב ואז באמת באותו יום שישי עשינו באוהל קבלת שבת ביחד, אם אדוני זוכר.

משה (מוץ) מטלון: סיכמנו שכל ההטבות חוזרות ואכן חזרו כל ההטבות.

משה (מוץ) מטלון: אכן חזרו כל ההטבות במסמך סגור ומסודר שחתום עליו מנכ"ל משרד הביטחון לשעבר עמוס ירון בגיבוי של שר הביטחון דאז שאול מופז.

משה (מוץ) מטלון: בינתיים התבקש או נדרש אגף השיקום על ידי היועץ המשפטי לממשלה להעביר את ההוראות למצב של חקיקה ואז התחילו, שלא בידיעתנו, להפוך כל מיני הוראות, להיכנס אליהן, ובדרך לא דרך מצאנו ש-200 הוראות או כ-200 הוראות שונו ואלה הן העובדות.

משה (מוץ) מטלון: צריך לדעת שאלה הן העובדות.

משה (מוץ) מטלון: אז נכנסנו לאיזשהו משא ומתן שעלה, ירד, עלה, ירד ולפני שנה ומשהו היינו אצל שר הביטחון אהוד ברק.

קריאה: יולי 2008.

משה (מוץ) מטלון: לא זוכר את התאריך.

משה (מוץ) מטלון: זה היה לפני ראש השנה אם אני זוכר נכון.

משה (מוץ) מטלון: שר הביטחון התחייב במסמך שאני משער שנמצא עד היום בארגון להחזיר את ההוראות או לפתור את העניין עד החגים.

משה (מוץ) מטלון: הוא אמר שעד החגים הוא רוצה שהעניין הזה יהיה גמור.

משה (מוץ) מטלון: למה דילגתי על פרק?

משה (מוץ) מטלון: כי היה לפניו שר ביטחון, ואני לא צריך להתחנף לעמיר פרץ, הוא בכלל גם במורדים, אבל אני אומר לכם שאני רציתי פגישה עם עמיר פרץ וקיבלתי פגישה עם עמיר פרץ.

משה (מוץ) מטלון: אני הייתי באיזה מקום בצפון, קיבלתי טלפון ערב שבת מעמיר פרץ ששאל מה הבעיה ומה רציתי.

משה (מוץ) מטלון: זוכר?

משה (מוץ) מטלון: זה נעלם מאיזשהו מקום.

משה (מוץ) מטלון: השירות הזה נעלם.

משה (מוץ) מטלון: אין לי טענה אל קותי מור.

משה (מוץ) מטלון: קותי מור נמצא שנה בתפקיד.

משה (מוץ) מטלון: בשנת 2005 קותי מור ישב בניו יורק ולא היה באגף השיקום.

משה (מוץ) מטלון: בתהליכים האלה, במהלך השנים האלה, הלכנו לשישה בג"צים וזכינו בכולם.

משה (מוץ) מטלון: האחרון שבהם היה ה-160 מיליון שקלים שקיבלנו החזר ראשון לא מזמן ואנחנו לקראת החזר שני.

משה (מוץ) מטלון: הדבר הנורא שקרה, ואני רוצה שתבינו את זה, זה שאנחנו פעם הלכנו ביחד עם אגף השיקום מול האוצר אבל היום האוצר מחבק את אגף השיקום והולך נגד הנכים.

משה (מוץ) מטלון: אלה הבעיות שלנו.

משה (מוץ) מטלון: עובדי השיקום לא עונים לכם.

משה (מוץ) מטלון: אל תגידו שאתם לא מקבלים יחס, כי איזה יחס אתם מקבלים אם הם לא עונים לכם?

משה (מוץ) מטלון: יש ועדת משנה בוועדת החוץ והביטחון שאני חבר בה, חבר זוטר אבל חבר, שדנה בהליכי אגף השיקום והדברים נבדקים.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו היינו גם בארגון נכי צה"ל.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו גם אמרנו לארגון נכי צה"ל שנדון בכל.

משה (מוץ) מטלון: אמרנו או לא אמרנו?

קריאה: אמת.

משה (מוץ) מטלון: אמרנו שנדון בכל.

משה (מוץ) מטלון: המנדט הוא פתוח.

משה (מוץ) מטלון: אתם תשמעו דברים שאולי תאהבו יותר ואולי תאהבו פחות, כמו אגף השיקום, אבל אנחנו צריכים להגיע לאיזה משהו שאנחנו נוכל לחיות יחד.

משה (מוץ) מטלון: דעו, אגף השיקום הוא מונופול במדינת ישראל.

משה (מוץ) מטלון: אין לנו אגף אחר, אין לנו ארץ אחרת, אנחנו גם לא רוצים לעבור למקום אחר, אם אני יודע נכון.

קריאה: נכון.

משה (מוץ) מטלון: הם אבא ואימא שלנו, אבל עם אבא ואימא, אפילו שיש מחלוקות, צריכים לדבר.

משה (מוץ) מטלון: אימא לפעמים אוהבת יותר, גוערת פחות, אבל אנחנו חייבים לדבר אתם והם כמונופול חייבים לתת לנו דווקא מפני שהם מונופול את השירות הכי טוב והם מחויבים לשירות הכי טוב.

משה (מוץ) מטלון: הם מחויבים לתת את התותבות הכי טובות, אבל הם לא נותנים לנו את התותבות הכי טובות גם אם יספרו לכם, כי אני יודע את זה.

משה (מוץ) מטלון: אני יודע כמה סוגי כפות רגליים יש.

קריאה: הם לא שולחים אותנו לחוץ לארץ.

משה (מוץ) מטלון: אני לא נכנס לזה.

משה (מוץ) מטלון: אני מדבר על העקרונות.

קריאה: הרופאה אומרת לנכה שנפצע במלחמת לבנון השנייה שהוא לא ציוני.

משה (מוץ) מטלון: אני יודע על הרופאה הזאת ואם אתה רוצה, אני אתייחס אליה.

קריאה: היא אומרת לו שהוא אנטי ציוני כי הוא רוצה פרוטזה בחוץ לארץ.

משה (מוץ) מטלון: אני מכיר את העניין.

משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב ראש, ייקח לי עוד שתי דקות, אבל אני מבטיח לך למצות את העניין הזה.

משה (מוץ) מטלון: אתם לא נותנים את התותבות הכי טובות ואל תספרו לאנשים שאתם נותנים כי אני יודע כמה כפות רגליים, זה היה נושא בדיון לא מזמן, ואני הבאתי לכם פרוטזות לפני שלוש שנים.

משה (מוץ) מטלון: יש לנו קטועי ידיים ואתם נותנים פרוטזות של דור קודם או שני דורות קודמים.

משה (מוץ) מטלון: אני שמתי את זה, אבל לפחות תבואו ותתדיינו.

משה (מוץ) מטלון: לפחות תבואו ותשימו את הדברים על השולחן.

משה (מוץ) מטלון: לפחות קחו יחד גורמים מקצועיים שיעבדו ביחד.

משה (מוץ) מטלון: אני אומר לכם שאין ברירה, צריך לדבר עם אגף השיקום וצריך לדבר עם שר הביטחון וצריך לדבר עם ראש אגף השיקום.

משה (מוץ) מטלון: אתם לא יכולים לא לדבר אתם.

משה (מוץ) מטלון: השביתות זה בסדר, הן מלכדות את השורות והן באמת דבר נהדר, אני אומר לכם מתוך ניסיון כי אני הרי אמרתי לכם שאני כלב רחוב, אבל העניין הוא שבסופו של יום צריך לשבת.

משה (מוץ) מטלון: ישבתי השבוע אצל מנכ"ל משרד הביטחון ואני אומר לכם שמצאתי אצלו נכונות לפתור את העניין.

משה (מוץ) מטלון: אני אומר לכם שאצל פנחס בוכריס מצאתי נכונות לפתור את העניין.

עמיר פרץ: גם אני קיימתי אתו שיחה ואכן כך הוא התבטא.

נעים עזר: למה הוא משנה הוראות בלי ליידע אותנו?

נעים עזר: הוא מגיע אלינו במקרה ועכשיו אנחנו צריכים לדון למה הוא עשה את זה.

משה (מוץ) מטלון: אני אשאל אותך שאלה אחרת ואתה לא תאהב אותה.

משה (מוץ) מטלון: אותה אחת ששינתה את ההוראות, לקחת אותה היום כיועצת שלך.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו לא רוצים לריב.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו לא רוצים ליצור משבר שאי אפשר לצאת ממנו.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו רוצים לאכול את הענבים ולא להרוג את השומרים.

משה (מוץ) מטלון: אני אומר לכם שאנחנו אוהבים ענבים, אני לא רוצה להרוג את השומרים.

משה (מוץ) מטלון: אם יש מקרה נקודתי של אותה רופאה, אני אמרתי בשיחה אישית לראש אגף השיקום מה אני חושב שצריך לעשות במקרה הזה.

משה (מוץ) מטלון: אני מקווה שהוא הקשיב לי.

משה (מוץ) מטלון: אני יודע שאתם דורשים את זה ואני מקווה שהוא הקשיב לי.

משה (מוץ) מטלון: אני לא יכול לומר שלא מצאתי אצל מנכ"ל משרד הביטחון ואצל ראש אגף השיקום רצון לשבת ולסיים את העניין הזה.

משה (מוץ) מטלון: הוועדה של ועדת החוץ והביטחון מטפלת בנושאים ויש לה גם מסקנות ביניים.

משה (מוץ) מטלון: אני מבטיח לכם שמסקנות הביניים האלה, או המסקנות הסופיות, תבאנה לידי ביטוי שהרי בסופו של יום אתם יודעים גם מה יקרה שם?

משה (מוץ) מטלון: נביא את ארגון נכי צה"ל, נביא את אגף השיקום ועל פי מסקנות הוועדה תצטרכו לשבת ולמצוא את הדרך הכי נכונה כדי שהנכה יקבל הכי הרבה, את הכי טוב ואת הכי נכון, ושהמערכת תדע לחיות, לתת ולקבל גם את הפידבק מכם.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מתנצל, אני צריך לחזור לישיבת ועדת הכלכלה.

עמיר פרץ: אני תומך במאה אחוזים בהצעה שלך ואני מקווה שהנכים יקבלו אותה.

נעים עזר: בנושא התעסוקה.

נעים עזר: אנחנו בעד שנכים יעבדו.

נעים עזר: אני יושב ראש מחוז ירושלים, מגיעים אלי נכים ואומרים שקבעו להם שהם חייבים לעבוד חצי משרה.

נעים עזר: אם הוא יעבוד חצי משרה, הוא יקבל השלמה מאגף השיקום.

נעים עזר: מה שקורה הוא שאף אחד לא רוצה להעסיק אותי בחצי משרה.

נעים עזר: משרד הביטחון לא מצליח למצוא עבודה, אגף השיקום לא מצליח למצוא לי עבודה אלא אני צריך לחפש לבד, ולכן אותו נכה לא עובד וגם לא מקבל את ההשלמה דבר שמביא אותו לפת לחם ואין לו מה לאכול.

משה (מוץ) מטלון: סליחה.

משה (מוץ) מטלון: לאורלי לוי יש היום יום הולדת.

נעים עזר: בנושא ההשמה נותנים לחברות מיקור וגם הן לא מצליחות ליישם.

נעים עזר: מביאים אותנו לפת לחם.

חיים כץ: אם אתה תהיה שבוע בשביתה, איך תפתור את הבעיה הזאת?

חיים כץ: אחרי שבוע בהפגנה תגיד שאתה נכנס למשא ומתן.

קריאה: אנחנו מדברים.

קריאה: זה לא שלא מדברים.

אורלי לוי אבקסיס: אולי ראוי לציין שיש לי קצת ניסיון עם משרד הביטחון, לא שלי אבל מישהו שקשור.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה את השוני שהתרחש ועל מה מדברים הנכים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שכאשר אתה בא מבפנים, אתה מבין על מה מדברים.

אורלי לוי אבקסיס: אין ספק, משרד הביטחון מחפש איפה לקצץ ויותר קל לומר שהיכן שבדרך כלל יוצאים כספים ולא מעט ובאופן קבוע, בוא נראה איפה אנחנו מוציאים משם.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים זה כמו חלם.

אורלי לוי אבקסיס: אז מוציאים את הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לספר לכם על דוגמה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הטבות או שירותים אלמנטריים שהנכים היו מקבלים באופן שוטף.

אורלי לוי אבקסיס: היום אומרים להם שנשנה את הפרוצדורה, אתם צריכים ללכת לקבל את מה שקיבלתם עד היום דרך הפניה נוספת לרופאים או לעובדים מקצועיים שהם מחוץ למשרד הביטחון, שמשרד הביטחון עובד אתם דרך התקשרות כזאת או אחרת, על מנת שהם יכתבו על טופס – וזאת ממש פרוצדורה – ואחר כך לחזור.

אורלי לוי אבקסיס: מהיכרות אישית אני יודעת ששלוש פעמים אתה מגיע לאותו רופא, שלוש הפניות שונות, כל הפניה מתוגמלת כי לרופאים כמובן משלמים על זה והרבה פעמים זה אובד בדרך או שהם כותבים רק בזמן כזה או אחר.

אורלי לוי אבקסיס: הדברים האלמנטריים שהיו בסך הכל בבסיס של השנים, של אורך הטיפול, הלכו, נשחקו ונעלמו.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא שזה זלזול בזמנו של הנכה ואנחנו חייבים שמדובר כאן באוכלוסייה שכבר תרמה ומרגישה לפעמים שגורמים לה עוול וברוב הפעמים יש בסיס די סביר להנחות האלו.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהטרטור והזלזול בזמנו של הנכה, ובזה שלפעמים הוא מרגיש שהוא מדבר אל הקיר והוא צריך לגשת שלוש פעמים כדי לקבל איזשהו טופס שהוא רק פרוצדורלי, כי גם כך הוא יקבל את ההטבות, זה משהו שגם גורם להתמרמרות הזאת.

אילן גילאון: מה שהכי בלתי נסבל במציאות הזאת, אלה המושגים האלה של המאבק לגבי קבוצות שלא מסתדרות עם מאבק בשנת 2009.

אילן גילאון: זה גם צריך להיכנס לתובנות שלנו.

אילן גילאון: יש קבוצות שיש להן פטור ממאבק.

אילן גילאון: נכים לא צריכים להיאבק, לא כל שכן נכי צה"ל.

אילן גילאון: אלה אנשים שפטורים ממאבק.

אילן גילאון: יש דברים שאין להם שני צדדים לאמת הזאת וזה מן הטעם הפשוט.

אילן גילאון: כי אם המציאות הזאת מתרחשת, סימן שזה ברור לגמרי שכאן קרה משהו והוא משהו גרוע.

אילן גילאון: היטיבו חבריי לתאר את הבושה שבדבר הזה ואני מאוד מבין את הדברים שנאמרו כאן.

אילן גילאון: בסופו של דבר מה שקורא בפועל הוא שנכי צה"ל הפכו לאיזשהו איגוד מקצועי וזה אסור וזה לא יכול לקרות.

אילן גילאון: אני מקבל את הרעיון של ההידברות אבל חייבים לתחום את המסגרת הזאת במסגרת ומי שדורש השבה לקדמות, לשנת 2002 מבלי שאני יודע, אני יכול באופן טבעי להניח שמ-2002 ועד עכשיו קרו דברים שהם לא מתקבלים על הדעת וגם אף אחד לא מסביר למה.

אילן גילאון: משהו רע קרה.

אילן גילאון: אם אנשים מתגעגעים ל-2002, זה לא מסיבות של נוסטלגיה אלא בגלל חלוקה אחרת של הדברים.

אילן גילאון: לכן הדיון חייב להיות תחום בכמה תחומים כאשר הדבר האחד הוא שיש השבה לקדמות וזה מה שהוועדה צריכה לעשות.

אילן גילאון: הנושא השני שחייבים להוריד אותו מן השולחן הוא נושא ההבחנה שהגדיל לעשות שר הביטחון ואמר שאם הוא מחליק על בננה בקריה בתל אביב, מי שמחליק על בננה בקריה בתל אביב בעת שירותו הצבאי, הוא נכה צה"ל.

אילן גילאון: כך הסבירו לי ואני לא מומחה גדול ואין לי גם ניגוד אינטרסים.

אילן גילאון: שאלת למה הם פתאום קמו בבוקר ואני אומר שאני תמיד קם על רגל שמאל כי על רגל ימין אני לא יכול לקום, אבל זה מסיבות אזרחיות ולא צבאיות.

משה (מוץ) מטלון: אבל שירתת בצבא.

אילן גילאון: כן.

אילן גילאון: אני נכה צה"ל במובן הזה, כאילו ברטרוספקטיבה.

אילן גילאון: זאת אומרת, הייתי נכה והלכתי לצבא, אבל אני לא מבקש הכרה.

אילן גילאון: הדבר השני הוא לגמור פעם אחת ולתמיד את הדיון הזה.

אילן גילאון: כל בוקר אתה שואל את עצמך לאיזה שיאים של חוסר אחריות של מדינה אתה יכול להגיע.

אילן גילאון: אם אתם רוצים כך, תקימו צבא של שכירים ונגמור את העניין.

אילן גילאון: חוץ מזה, למדתי שהצבא בנוי 80 אחוזים על לוגיסטיקה ו-20 אחוזים על הלוחמים שלו.

אילן גילאון: לי יש בנים ובנות, הבנים הולכים לקרבי והבנות לא לקרבי, אז מה?

חיים כץ: היום זה לא כך.

אילן גילאון: לא משנה.

אילן גילאון: הבנות שלי לא היו קרביות.

אילן גילאון: הן היו משקיות ח"ן.

אילן גילאון: מה זה משנה?

אילן גילאון: את הטיעון הנואל הזה חייבים להוריד מעל סדר היום לצמיתות אחת ולתמיד.

אילן גילאון: הנושא השלישי, ואני לא יודע אם תאהבו את זה או לא.

אילן גילאון: נער הייתי וגם זקנתי ואני על הנושא של אגף השיקום כל הזמן שומע, מאז שהייתי בכנסת ה-15.

אילן גילאון: עזבתי לשתי קדנציות, חזרתי וכאילו אני בתוך אותו דיון.

אילן גילאון: יכול להיות, לא יכול להיות, אבל אני מציע שיקום צוות של ועדת העבודה ושל ועדת חוץ וביטחון כדי לדון פעם אחת ולתמיד באגף השיקום ובמבנה שלו.

אילן גילאון: יכול להיות שהמבנה הזה הוא לא מבנה טוב.

אילן גילאון: יכול להיות שאפשר ללכת בצורה אחרת ולא מתווכת כי הוא צריך להיות הלוביסט הראשון של נכי צה"ל.

אילן גילאון: זה שהם הגיעו לאוהל, הייתי בשבוע שעבר, קבעתי את המשרד שלי שם ביום חמישי כדי לשמוע את הדברים.

אילן גילאון: חבר'ה, מדובר באנשים שיש להם בעיות בגב תחתון או בגב עליון ואם רציתי להיות פופוליסט, הייתי מדבר על סוויטות, אבל אני אומר שאת בורות השומן נשאיר בצד.

אילן גילאון: הפתרון הזה חייב לשוב לקדמות ושייקחו את הכסף מאיפה שהם לוקחים אותו.

אילן גילאון: שר הביטחון הוא אחראי מספר אחד על הנושא הזה, על אגף השיקום, על מי שממונה על אגף השיקום, על נכי צה"ל ועל הכל.

אילן גילאון: האלטרנטיבה היא בדיוק כמו שאמרנו קודם בנושא אלמנות צה"ל.

אילן גילאון: העיקרון הוא פשוט אותו עיקרון.

אילן גילאון: זאת בושה וחרפה והבושה היא לא של האנשים האלה אלא היא שלנו.

אילן גילאון: אני מתנצל על שאני יוצא.

חיים כץ: אנחנו נמצאים בכנסת ישראל ובכנסת ישראל יש כללים.

חיים כץ: בשעה 11:00 הייתי צריך לסגור את הדיון.

חיים כץ: שמעתי את הדיון ובנוסף להיותי יושב ראש הוועדה הזאת אני גם יושב ראש ועד עובדי התעשייה האווירית ולצערי עברתי גם הרבה מאבקים ועשיתי הרבה הסכמים.

אריה ביבי: אני פיזרתי אותם.

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: הוא פיזר אותם.

חיים כץ: שמעתי כאן את רוח הדברים.

חיים כץ: המטרה של כולנו היא שהנכים יקבלו את מה שמגיע להם.

חיים כץ: בשם הוועדה אני קודם כל קורא לנכים לא לפרק את אוהל המחאה אבל יחד עם זאת לעצור לשבוע את ההפגנות ובשבוע הבא להיכנס למשא ומתן אינטנסיבי.

קריאה: עם המנכ"ל.

חיים כץ: אתה לא קובע את מי הוא שולח והוא לא קובע את מי אתה שולח.

חיים כץ: אתה רוצה לפתור את הבעיות ואתה לא קובע לו את מי הוא שולח.

אריה ביבי: מי שהוא בר סמכה.

חיים כץ: מי שבר סמכה לפתור את הבעיות.

חיים כץ: ביום רביעי בעוד שבועיים בשעה 10:00 או ב-9:30 בבוקר אנחנו נתכנס כאן לישיבת ועדה.

חיים כץ: אם אתם רואים אחרי שבוע שאין התקדמות – לא בגלל דבר קטן שוברים את הכלים אלא נכנסים למשא ומתן.

חיים כץ: יש בעיה, כמו במבחן במתמטיקה, מדלגים עליה, עוברים לבעיה הבאה ואחר כך חוזרים אליה.

חיים כץ: אני לא אומר שמוותרים.

חיים כץ: הולכים למה שקל, מסמנים וי ושמים בצד.

חיים כץ: הולכים סעיף אחר סעיף.

חיים כץ: אם אתם רואים בעוד שבוע שאין התקדמות, הטלפון כאן בוועדה נמצא ואתם יכולים לדבר אתי.

חיים כץ: אני יכול להיות המתווך, אני יכול להסתכל על ההסכמים ואני יכול גם לעזור.

חיים כץ: אני מקווה שבעוד שבועיים נתכנס כאן ותאמרו שבא לציון גואל והכל טוב.

חיים כץ: אם לא, אנחנו נעזור לכם להפגין.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.