ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 196, 2009-11-11 09:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר האוצר.

משה גפני: שר האוצר ימסור לנו סקירה על המצב הכלכלי, על התוכניות של משרד האוצר לאחר אישור התקציב ולאחר אישור הקיצוץ הרוחבי אתמול.

משה גפני: אני מקדם בברכה גם את המנכ"ל החדש של משרד האוצר, חיים שני.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה.

משה גפני: התפקיד הוא כבד, קשה, מלא אתגרים והמטלות שמוטלות עליך כמנכ"ל הן מטלות חשובות מאוד בכלכלת המדינה ובמצב המשק.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה.

חיים שני: תודה.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה, אתה יכול להתחיל בסקירה.

משה גפני: הייתי מודע לך אם תתייחס לכותרת בעיתון "הארץ" על כך שהערבים והחרדים נושאים באחריות למצבם הכלכלי.

משה גפני: יש לי היום הצעה לסדר במליאת הכנסת בעניין הזה וחשובה לי התייחסותך.

חיים אורון: אם אתה עוסק בשעת קריאה, תגיד מה כתוב.

חיים אורון: אנחנו לא קוראים עיתונים בבוקר.

יובל שטייניץ: אני אקריא את הכותרת.

משה גפני: הכותרת היא כותרת ראשית ואומרת: "שר האוצר שטייניץ: הערבים והחרדים נושאים באחריות למצבם הכלכלי".

קריאה: הוא לא אמר את זה.

יובל שטייניץ: מה זה חשוב מה אמרתי?

יובל שטייניץ: מה שחשוב זה מה שיש בכותרת.

משה גפני: הוא אמר את זה בקריה האקדמית בקריית אונו על המחקר שהתפרסם ששלושה סקטורים מופלים לרעה בקבלה לעבודה ואלה הם החרדים, הערבים ויוצאי אתיופיה.

משה גפני: החרדים נמצאים במדרג הגבוה ביותר בקידום בעבודה.

משה גפני: מחקר אקדמי שנעשה בעניין הזה.

משה גפני: אני כמובן לא הייתי צריך את המחקר הזה, אני מכיר את התופעה הזאת היטב והיא עלתה במליאת הכנסת ובוועדות הכנסת פעמים רבות.

משה גפני: על כל פנים, בחלק החרדי הממשלה איננה רוצה לקדם חרדים בעבודה וזה הוכח כאן פעם אחר פעם.

משה גפני: מישהו הראה לי את הכותרת של עיתון "הארץ".

משה גפני: על כל פנים, לא זה עיקר הנושא אלא הדיון הוא המצב הכלכלי, ואם כמובן תרצה להתייחס לזה, אני אודה לך.

משה גפני: בבקשה אדוני שר האוצר.

אמנון כהן: אולי קודם השר יתייחס לזה.

יובל שטייניץ: אני אתייחס לזה בתחילת דבריי.

יובל שטייניץ: אתה יודע שאין לי בעיה להתייחס לזה.

יובל שטייניץ: אני קודם כל רוצה לומר לך תודה אדוני היושב ראש על ההזמנה.

יובל שטייניץ: היושב ראש גפני הציע שבניגוד לנוהג שהיה בעבר, אנחנו נקבע נוהג חדש לפיו שר האוצר מגיע לוועדה לא פעם בשנה אלא פעם בחצי שנה או אפילו פעם ברבעון, פעם בשלושה חודשים, והוא שכנע אותי.

יובל שטייניץ: הוא אמר לי שפשוט חבל, רוצים כאן כל כך לפרגן לאוצר ולכן חבל לבוא פעם בשנה.

יובל שטייניץ: זה כמובן נימוק שלא יכולתי לעמוד בפניו וסיכמתי עם הרב גפני שאני כשר אוצר אגיע לכאן לא פעם בשנה ולא פעם בחצי שנה אלא כל רבעון.

יובל שטייניץ: בדיוק כמו שאנחנו נותנים לממשלה סקירה כלכלית מקיפה, כי הרי לפעמים מרוב עצים לא רואים את היער, מרוב עיסוק בהמון נקודות חשובות וכואבות לא רואים את היער, את התמונה הכלכלית הכוללת, וחשוב לראות אותה.

יובל שטייניץ: כמו שהתחייבתי לתת סקירה כלכלית כוללת ומקיפה לממשלה פעם בשלושה חודשים, כך התחייבתי כלפי הרב גפני ואני כאן היום כבר פעם שלישית בתוך שבעה חודשים.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה גם נכון.

יובל שטייניץ: אני כראש ועדת החוץ והביטחון לשעבר דרשתי שראש הממשלה ושר הביטחון יתייצבו כל חודשיים-שלושה למרות שזה לא תמיד היה קל להם, ונאה דורש נאה מקיים.

יובל שטייניץ: אם אתה דורש ממני, אני כמובן חייב להיעתר לבקשתך.

יובל שטייניץ: נמצא אתנו, כפי שנאמר, חיים שני שהוא המנכ"ל החדש של משרד האוצר מזה כשבוע.

יובל שטייניץ: חיים שני היה מנכ"ל חברת נייס טכנולוגיות, אחת חברות ההיי-טק המצליחות והמתקדמות ביותר בארץ.

יובל שטייניץ: אני בטוח שכולנו מאחלים לו, כמו שאמר היושב ראש, הצלחה.

יובל שטייניץ: כמו כן נמצאים אתנו ראש אגף תקציבים אודי ניסן ואנשים מהאגף הבינלאומי של האוצר ותכף אומר על זה מילה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש, לפני שאני מתייחס לנושאים שבאמת רצינו להציג אותם, פטור בלא כלום אי אפשר.

יובל שטייניץ: הכותרת של "הארץ", אני מוכרח לומר שהפתיע אותך אבל גם אותי הבוקר.

יובל שטייניץ: אתם יודעים, הכותרת אומרת שהערבים והחרדים אחראים למצבם הכלכלי.

יובל שטייניץ: אני שאלתי את עצמי הבוקר מי אחראי לניסוח של הכותרות בעיתון "הארץ".

יובל שטייניץ: זה לא ברור לי.

יובל שטייניץ: לפעמים מילה אחת קטנה יכולה לשנות ציטוט שלם.

יובל שטייניץ: הרי חיים ומוות ביד הלשון ולכן לשוני היא זהירה אבל הכותרת פחות זהירה.

יובל שטייניץ: ידועה הבדיחה על אדם שאומרים לו שיתאר את מצבו במילה אחת, והוא אומר: טוב.

יובל שטייניץ: אומרים לו שירחיב קצת ויאמר שתי מלים, והוא אומר: לא טוב.

יובל שטייניץ: מילה אחת של שתי אותיות משנה את כל הכותרת וגם כאן – במשפט, הערבים והחרדים אחראים למצבם הכלכלי - חסרות שתי אותיות ושתי האותיות הן לא "לא", לא אמרתי שהם לא אחראים, אבל ההבדל הקטן היה "גם".

יובל שטייניץ: אחרי שהסברתי מה אחריות הממשלה וכל זה היה בקונטקסט של שיתוף שיעור ההשתתפות בכוח העבודה של נשים ערביות וגברים חרדים שהוא נמוך מ-50 אחוזים, וכולנו רוצים לשפר אותו גם לטובתם, לטובת המשפחות, גם לטובת הקהילות וגם לטובת המדינה והחוסן הכלכלי של המדינה, ואחרי שדיברתי על אחריות הממשלה ועל הדיונים שאנחנו מקיימים כדי לראות איך מקדמים ביחד בנושא של החרדים – ומאוד חשוב שזה יהיה בעצה אחת עם גדולי הדור ומנהיגי הקהילות – איך מקדמים ביחד ומעלים את שיעור ההשתתפות, אמרתי שצריך לזכור כמובן גם שזאת אחריות משותפת, שצריך לקדם את העניין הזה ביחד.

יובל שטייניץ: יש אחריות גם בקהילות הללו, שאלות של מסורת, של נוהגים ושל חששות מהשתלבות גם לגבי גברים חרדים, גם לגבי נשים ערביות, בעיקר מוסלמיות, קיימים.

יובל שטייניץ: קיימים מכשולים וקיימים גם חסמים ואנחנו צריכים לפתור את הבעיות האלה ביחד.

יובל שטייניץ: לכן הוספתי את המילה "גם" והמילה "גם" משנה את כל התמונה.

יובל שטייניץ: מי שיקרא בגוף הכתבה יבין בדיוק מה נאמר, כי בגוף הכתבה זה פחות או יותר קרוב יותר למציאות.

אמנון כהן: העיתונאים שם כנראה לא מסכימים אתו.

קריאה: אנחנו שואלים איפה הוא שם את המילה "גם".

משה גפני: לא.

יובל שטייניץ: אם העיתונאים ירצו לשאול אותי שאלות, יכול להיות שאני אסכים לענות להם אחרי הישיבה, אבל כאן אני לשירותם של חברי הכנסת.

משה גפני: מאה אחוזים.

משה גפני: אתה יכול להתחיל את הסקירה.

משה גפני: כאשר אני אקבל רשות דיבור, אני אומר גם כמה משפטים על העניין הזה, אבל העיתונאים יכולים לשאול רק בחוץ.

יובל שטייניץ: בסדר.

יובל שטייניץ: אני רוצה להעלות שני נושאים.

יובל שטייניץ: אני אדבר בקצרה, כפי שאני נוהג לעשות בממשלה, על המצב הכלכלי הכללי ואז בשקף אחד או שניים לדבר על התהליך החשוב שממש נמצא עכשיו בישורת האחרונה שלו, של הצטרפות ישראל לארגון המדינות המפותחות ל-OECD.

יובל שטייניץ: אחר כך נפתח את הבמה לשאלות.

יובל שטייניץ: ראשית, לגבי המצב הכלכלי, המצב המקרו כלכלי, כפי שהוא מצטייר ברבעון האחרון.

יובל שטייניץ: אני אומר שאנחנו קיבלנו דווקא בשבוע האחרון עוד כמה אינדיקציות חיוביות מגופים בינלאומיים שמסתכלים עלינו מבחוץ ולכן האינדיקציות האלה חשובות לנו כי אנחנו מעריכים שהן אובייקטיביות ובהסתכלות חיצונית יש איזה טעם שאתה מקבל גם ביקורת חיצונית.

יובל שטייניץ: החשובה ביותר הייתה ההחלטה של חברת הדירוג פיצ' להשאיר את דירוג האשראי של ישראל על כנו ולא להוריד לנו את הדירוג, וכך הושלם מהלך שבו שלושת החברות הגדולות - P

חיים אורון: והביטחונות של הרוכשים?

יובל שטייניץ: רק רגע.

יובל שטייניץ: יהיה זמן לשאלות.

יובל שטייניץ: מחנק האשראי שהוא היה אחד האיומים העיקריים על המשק ועל יכולת המשק לשרוד את המשבר, כאשר מדובר בחברות גדולות ובינוניות שהן המנפיקות איגרות חוב - במידה רבה נפתר.

יובל שטייניץ: יש לנו עוד בעיות באשראי, בעיקר לגבי עסקים קטנים.

יובל שטייניץ: השיפור הניכר בשוק איגרות החוב הקונצרני לא פותר את הבעיה של העסקים הקטנים ויש עדיין עסקים קטנים שנתקלים בבעיות לקבל אשראי.

יובל שטייניץ: אנחנו ניסינו לעזור דרך קרנות מינוף ואחת הקרנות בערבות הממשלה.

יובל שטייניץ: אנחנו היום במגעים מתקדמים שעוד לא הושלמו עם הבנק האירופאי להשקעות שנותן אשראי גם מסובסד.

יובל שטייניץ: אנחנו הצענו להם רעיון שהוא עכשיו בבחינה להקים קרן מיוחדת לאשראי לעסקים קטנים - וזה אשראי זול יחסית – בישראל כמודל שאחר כך ייבחן לגבי כל אירופה.

יובל שטייניץ: לשמחתי הרבה, למרות שזה הבנק האירופאי להשקעות, הם הסכימו לבחון אתנו ביחד הקמה של קרן שתסייע – אין פתרונות מוחלטים – אולי לעסקים קטנים בישראל.

יובל שטייניץ: אני מאוד מקווה שזה יצא לפועל ואני מקווה שתוך חודש-חודשיים נשלים אתם את המגעים.

יובל שטייניץ: יש לנו כאן, וזה נדמה לי השקף האחרון בתחום המקרו כלכלי, שני מדדים מהחשובים ביותר שמאפיינים את המגמה הכלכלית ואת המצב הכלכלי בישראל.

יובל שטייניץ: ישנם עוד מדדים כמו המדד המשולב של בנק ישראל, כמו מדד מלניק הידוע, אבל בחרנו להציג כאן את שני המדדים הללו.

יובל שטייניץ: המדד האחד הוא מדד אמון הצרכנים.

יובל שטייניץ: זה המדד האפור.

יובל שטייניץ: המדד השני הוא מדד מנהלי הרכש.

יובל שטייניץ: מדד אמון הצרכנים הוא בעצם מדד שמשקף את האמון של האדם הפרטי לגבי עתידו הכלכלי שלו עצמו.

יובל שטייניץ: אני חושב שהשם היותר נכון צריך להיות מדד האדם הפרטי או מדד אמון האדם הפרטי אבל זה השם המקובל בכל העולם.

יובל שטייניץ: אנחנו רואים את הפסימיות הרבה שאפיינה את המחצית השנייה של 2008 והמחצית הראשונה של 2009, הרבעון הראשון של 2009 ומהרבעון השני של 2009 אנחנו רואים שיפור ניכר באמון הצרכנים.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, האדם הפרטי בישראל עבר אי שם בחודשים מרץ-אפריל-מאי מפסימיות לאופטימיות.

יובל שטייניץ: לכן מי שאופטימי לגבי עתידו הכלכלי הוא גם צורך יותר ולכן זה נקרא מדד אמון הצרכנים אבל מה שהוא משקף באמת זה את האופטימיות של האדם הפרטי.

יובל שטייניץ: מדד מנהלי הרכש חשוב לא פחות.

יובל שטייניץ: הוא משקף את האופטימיות של המגזר העסקי, בעיקר של המגזר התעשייתי וגם כאן אנחנו רואים פסימיות.

יובל שטייניץ: שימו לב, זה לא מדד לגבי המצב הקיים, אלה תמיד מדדים שמתייחסים לגבי העתיד, איך הציבור - ובמדד הכחול איך התעשיינים ובעלי החברות, מנהלי החברות – רואים את מצבם העתידי שלהם, את סיכויי ההתפתחות שלהם, האם העתיד הוא חיובי או שלילי.

יובל שטייניץ: לכן המדדים הללו לא משקפים חיתוך מצב אלא אמונה וציפיות לגבי העתיד.

יובל שטייניץ: תראו מה קרה למדד מנהלי הרכש – פסימיות.

יובל שטייניץ: המדד הזה, אתם רואים, יש את קו ה-50.

יובל שטייניץ: כל הייחוס של המדד הוא לקו ה-50.

יובל שטייניץ: אם הקו הכחול עובר מעבר ל-50, זאת אומרת שהתעשיינים ומנהלי החברות חוזים עתיד אופטימי של צמיחה והתרחבות, וכאשר המדד הזה מתחת לקו ה-50, לקח המרוסק, הם חוזים עתיד קשה והתחזיות הן פסימיות.

יובל שטייניץ: תראו מה קרה לגבי האמון של מגזר החברות והתעשייה לגבי עתידו של המשק הישראלי וסיכויי ההתאוששות.

יובל שטייניץ: במהלך רוב 2008 ותחילת 2009 הייתה פסימיות, הייתה תחושה בקרב החברות, בקרב מנהלי החברות והתעשיינים שהעתיד הולך להיות קשה ביותר, עתיד של התכווצות כלכלית.

יובל שטייניץ: לא שהיה מצב קשה, הציפיות לגבי העתיד היו אפורות והיו כהות וקשות.

יובל שטייניץ: לקראת מחצית 2009 אנחנו רואים שמדד מנהלי הרכש עולה ועולה וחוצה סוף סוף את קו ה-50.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, ברגע שהוא מעל 50, אתם רואים שהקו הכחול חוצה את הקו המקווקו, זה אומר שהמגזר העסקי בישראל, לא האדם הפרטי אלא המגזר העסקי, אופטימי לגבי ההתאוששות ולגבי ההתפתחות הכלכלית במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: לכן המדדים האלה כל כך חשובים כי הם לא משקפים את המצב העכשווי אלא הם משקפים את התוכניות לגבי העתיד.

יובל שטייניץ: כאשר אתה אופטימי לגבי העתיד, אתה גם משקיע, אתה לא מפטר, זה חלק מהמאבק באבטלה.

יובל שטייניץ: מי שפסימי לגבי העתיד, שוקל לצמצם מצבת עובדים.

יובל שטייניץ: מי שקשה לו בהווה אבל הוא אומר לעצמו שתוך חצי שנה, תוך שנה, תוך שנה וחצי הוא יחזור להרוויח, הוא אופטימי לגבי העתיד, אפילו אם קשה לו כרגע, לפעמים הוא נמנע מלפטר עובדים ולכן המדד הזה כל כך חשוב גם לגבי המאבק לבלימת האבטלה ולצמצומה.

יובל שטייניץ: לסכם את השורה הזאת אדוני היושב ראש.

יובל שטייניץ: אני חוזר על הסיכום של לפני חודשיים וחצי ולמרות שההתאוששות ממשיכה, הסיכום נשאר.

יובל שטייניץ: הרע מכל מאחורינו, הדרך אל הטוב עוד ארוכה ודורשת זהירות רבה.

יובל שטייניץ: אני גם אוסיף ואומר לגבי הגירעון והכנסות ממסים שיש שיפור קל גם בהכנסות ממסים וגם בגירעון אבל השיפור הוא לא דרמטי כפי שניסו להציג אותו.

יובל שטייניץ: גם אם נרד מגירעון חזוי של 6 אחוזים ל-5 אחוזים או בין 5 ל-5.5 אחוזים, זה יותר טוב מ-6 אחוזים.

שי חרמש: זה עדיין 35 מיליארד כל שנה.

יובל שטייניץ: זה עדיין גירעון ענק וגם אם ההכנסות ממסים עולות קצת מעבר לתחזיות, עדיין יש לנו כאן בור עצום.

יובל שטייניץ: לסכם את השורה הזאת.

יובל שטייניץ: הרע מכל מאחורינו.

יובל שטייניץ: אנחנו בהתאוששות אבל הדרך אל הטוב היא עוד ארוכה.

יובל שטייניץ: כדי לשמור על האופטימיות הזאת ועל התחזיות החיוביות, אנחנו תלויים גם במצב בעולם אבל אנחנו תלויים גם במה שנעשה.

יובל שטייניץ: המשמעת התקציבית והמשמעת הכלכלית עדיין קריטיים כדי שההתאוששות הזאת תוכל להימשך ולא תיסוג לאחור.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר עוד מילה אחת בה פתחתי את הפרק הזה על דירוג האשראי.

יובל שטייניץ: שמעתי שמתייחסים לדירוג האשראי כאיזו הבעת אמון במצבה של ישראל ויהיה למדינה יותר קל לגייס חובות.

יובל שטייניץ: זה הרבה יותר חשוב מזה.

יובל שטייניץ: אם במהלך 2009-2010-2011, השנתיים הללו או שלוש השנים, אם נוסיף גם את 2012, בואו נניח שביחד בכל השנים הללו אנחנו מגייסים בסביבות 250-300 מיליארד שקלים.

יובל שטייניץ: גם אם בשלוש שנים, נגיד מ-2009 עד 2012 או 2013 נגייס 200 מיליארד או 300 מיליארד, זה לא כל כך חשוב, אם הדירוג היה יורד כמו שירד לחלק גדול מהמדינות באירופה, הריבית על הגיוסים החדשים הייתה עולה נניח באחוז.

שי חרמש: אתה מתקרב לזה.

יובל שטייניץ: אם תקשיב עד הסוף, השאלות יהיו מיותרות.

חיים אורון: הפרטיטורה יותר מורכבת משאלת החוב.

חיים אורון: יש תו אחד ואתה לוחץ עליו כל הזמן.

שי חרמש: כי התו הזה הוא קריטי.

חיים אורון: יש על זה ויכוח.

יובל שטייניץ: תנו לי לסיים את דבריי כדי שתורכם יגיע בצורה מסודרת.

יובל שטייניץ: למרות היושב-ראש הליברלי שלכם, אצלי בוועדת החוץ והביטחון אדוני היושב ראש, אני אספר לך אחר כך מה הייתי עושה בשלב הזה.

יובל שטייניץ: דירוג האשראי הוא חשוב.

יובל שטייניץ: אם דירוג האשראי היה יורד, הריבית הייתה עולה בחצי אחוז או באחוז, אם הריבית עולה באחוז ואתה מגייס במהלך ארבע שנים נניח 300 מיליארד שקלים, זה אומר שבעשרים השנים הבאות, בכל שנה אתה משלם עוד 3 מיליארד שקלים תשלומי ריבית.

יובל שטייניץ: זה מתוך התקציב.

יובל שטייניץ: אם זה 200 מיליארד, זה 2 מיליארד.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, העובדה שדירוג האשראי לא ירד חסכה לעשרים השנים הבאות לתקציב המדינה, לטובת תקציב המדינה, עשרות מיליארדי שקלים בעשרים השנים הבאות.

יובל שטייניץ: לכן החשיבות וזאת לא רק מחמאה שאתה מקבל שלאחרים הורידו ולך לא, אלא אלה מיליארדי שקלים חסכון שדירוג האשראי לא ירד והריבית לא עלתה, ולכן היה לנו כל כך חשוב להשלים את המהלך הזה עם המון שיחות ופגישות עם חברות דירוג האשראי שדירוג האשראי לא ירד.

יובל שטייניץ: חסכנו לעשרים השנים הבאות מיליארדים ואולי עשרות מיליארדי שקלים למשק הישראלי.

יובל שטייניץ: תהליך ההצטרפות ל-OECD בשני שקפים.

יובל שטייניץ: אני אומר באופן כללי שהתהליך התחיל בתחילת 2007.

יובל שטייניץ: בחודש מאי האחרון השתתפתי בכנס שרי האוצר של ה-OECD, חודש יוני האחרון, ושם הגעתי לסיכום עם הנהלת הארגון, עם המזכ"ל אנחל גוריה, שר האוצר של מקסיקו לשעבר והיום מזכ"ל ה-OECD, ארגון המדינות המפותחות, שהתהליך הזה, כפי שאמרתי לו, אנחנו מאוד נהנים מהתהליך אבל כדי שהוא יהיה תהליך צריך לשים לו גם נקודת סיום, צריך להיות לו קו סיום.

יובל שטייניץ: שם הגענו לסיכום שתאריך היעד להצטרפות ישראל תהיה המחצית הראשונה של 2010.

יובל שטייניץ: זה תאריך יעד ואנחנו מקווים שנעמוד בו, אבל הקביעה של תאריך היעד היא חשובה כשלעצמה, גם אם בסוף יהיו כמה חודשים לכאן או לכאן.

יובל שטייניץ: קבענו סוף סוף תאריך יעד להצטרפות, לקבלת ישראל כחברה מלאה לארגון.

יובל שטייניץ: מאז חודש יוני האחרון, כל התהליכים, גם מבחינתנו וגם מבחינת ארגון ה-OECD, הואצו כדי לעמוד בתאריך היעד.

יובל שטייניץ: זה אומר למשל שוועדת ההיגוי שמתאמת בין כל משרדי הממשלה, בראשה עומד ראש האגף לקשרים בינלאומיים באוצר עודד ברוק וסגנו איזי, ובראשה עומדים החברים הנכבדים, היא ועדת היגוי בין-משרדית שמאגדת נציגים מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים ומבנק ישראל.

יובל שטייניץ: הוועדה התחילה להאיץ את פעולתה וזה היום הסעיף הראשון בסדר העדיפויות של האגף לקשרים בינלאומיים באוצר, המהלך של הצטרפות ל-OECD.

יובל שטייניץ: זה מהלך בעל חשיבות עליונה למעמדה הכלכלי של ישראל אבל יש לו השלכות גם למעמדה הבינלאומי, מעבר לכלכלה.

יובל שטייניץ: אני שמח לבשר לחברי הוועדה שמזכ"ל הארגון – ובעיניי זה אות לרצינות כוונותיו – נענה להזמנתי לבקר בארץ בחודש ינואר הקרוב.

יובל שטייניץ: הוא יגיע לישראל וזאת גם איזושהי הצהרת כוונות שהם רציניים מבחינת תאריך היעד המוסכם בינינו לגבי סיום ההצטרפות לארגון.

יובל שטייניץ: הוא כבר היה כאן בעבר, פחות או יותר בתחילת התהליך כאשר התהליך נכנס לקצב נאות והוא מגיע עכשיו כאשר הסיכום ביני לבינו שהוא מגיע לקראת סופו המשוער של התהליך.

יובל שטייניץ: מה נדרש עוד.

יובל שטייניץ: זה פחות או יותר לוח זמנים משוער.

יובל שטייניץ: אני אומר שזה לוח זמנים שאנחנו מקווים לעמוד בו.

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים לגמור את כל השינויים בוועדות במהלך החודשיים הקרובים.

יובל שטייניץ: אתמול היה שימוע לגבי מדיניות כלכלית של ישראל.

יובל שטייניץ: מי שייצגו אותנו שם היו סטנלי פישר, נגיד בנק ישראל, ושר החינוך גדעון סער, כי גם עסקו בפרמטרים של מדיניות החינוך.

יובל שטייניץ: לפי האינדיקציות בידינו זה כנראה עבר בהצלחה אבל אנחנו עדיין מחכים לאישור הסופי.

משה גפני: אדוני סגן שר האוצר.

יובל שטייניץ: אני בבעיה במשרד האוצר.

יובל שטייניץ: זה לא סוד, זה כבר יצא החוצה, שאני ביקשתי מנתניהו חודש לפני הרכבת הממשלה שאיציק כהן יהיה סגני באוצר, אם הוא יהיה סגן שר.

יובל שטייניץ: אני מאוד שמח, חוץ מעניין אחד, שהוא עושה לי בעיות קשות באוצר.

יובל שטייניץ: הבעיה העיקרית שלי היא שכולם כל כך אוהבים אותו ואני לא יכול להתחרות עם זה.

יובל שטייניץ: כולם כל כך מעריכים ומחבבים אותו.

יובל שטייניץ: בואו נסיים.

יובל שטייניץ: אנחנו עכשיו בתהליכים של שימועים בוועדות ואת רוב השימועים צלחנו בהצלחה.

יובל שטייניץ: השימוע האחרון התקיים אתמול ושלשום ואנחנו מחכים גם לקבל את התוצאות שלו.

יובל שטייניץ: לאחר סיום השימועים צפוי דיון במליאה שהוא גם דיון יותר פוליטי, דיון במליאת הארגון, ולאחר מכן יש מכתב הזמנה ואנחנו מקווים לקבל מכתב הזמנה מהמזכ"ל, מאנחל גוריה, להצטרף לארגון רשמית באפריל הקרוב.

יובל שטייניץ: שוב, אפריל זאת תקווה.

יובל שטייניץ: אני לא יכול לערוב לגבי חודש אפריל.

יובל שטייניץ: זה יכול להיות גם חודש קודם או חודשיים אחר כך, אבל זה תאריך היעד.

יובל שטייניץ: לאחר מכן ממשלת ישראל תידרש להחליט החלטה שהיא מאמצת את התקנון, שהיא מאמצת את האמנה ואת הסכם החסינויות.

יובל שטייניץ: בחודש מאי צפוי שוב כינוס של שרי האוצר של הארגון ואני מקווה שבכינוס הזה יכריזו עלינו כחברים ויהיה לי סיפוק רב אם בחודש יוני האחרון החלטנו על תאריך יעד, אם בחודש מאי הקרוב אנחנו גם נממש אותו.

יובל שטייניץ: אז בעצם ישראל מצטרפת רשמית, אני מודיע על הצטרפות רשמית של ישראל או יותר נכון הארגון מודיע לי ואני נותן את הסכמתי, ולקראת החורף או הסתיו אנחנו כבר מקווים להקים שגרירות קטנה בארגון ה-OECD.

יובל שטייניץ: שקף הבא הוא פחות חשוב.

יובל שטייניץ: אלה השימועים שעוד נותרו לנו.

יובל שטייניץ: אני ממש רוצה לשבח את שיתוף הפעולה בין כל משרדי הממשלה ובנק ישראל ואת ועדת ההיגוי, את עודד ברוק ואת איזי שנמצאים כאן וכפי שהגדיר את זה הנגיד סטנלי פישר בישיבת הקבינט הכלכלי-חברתי לא זכור לו שיתוף פעולה כל כך טוב וכל כך מושלם בין כל משרדי הממשלה ובנק ישראל כמו בנושא תהליך ההצטרפות ל-OECD.

יובל שטייניץ: אנחנו מודים לאגף הבינלאומי באוצר ולכל הגורמים העושים במלאכה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, עד כאן.

יובל שטייניץ: תודה.

משה גפני: אני מודה לך אדוני השר על הסקירה.

משה גפני: כמו תמיד נהנינו לשמוע את הדברים.

משה גפני: אני מבקש מהמנכ"ל להתייחס אחרי חברי הכנסת.

משה גפני: אתה תשמע כאן את הלך הרוח של חברי הכנסת.

משה גפני: אתה לא מכיר את המערכת הפוליטית אבל דע לך שכמו במערכת העסקית ממנה אתה בא ומאוד הצלחת, כמו שבעסקים יש יותר טובים ופחות טובים, גם אצל חברי הכנסת יש יותר טובים ופחות טובים, בניגוד למה שזה מצטייר בחוץ.

משה גפני: אני מייצג את אלה שהם לא טובים, אבל חברי הוועדה כאן מייצגים את הטובים.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

משה גפני: אחריו חבר הכנסת שי חרמש.

חיים אורון: אני מברך על המתכונת ששר האוצר בא לוועדה בתכיפות רבה יותר ואם אפשר להציע שהפתיחות יהיו קצת יותר קצרות והדיון יהיה קצת יותר ארוך, אם הדיון מתקיים בימי רביעי.

חיים אורון: גם אני שמח על העובדה שמדינת ישראל לא ירדה למשבר באותן עוצמות כמו שקרה בחלק מהארצות והיא יוצאת ממנו יותר מהר מכפי שאולי היה צפוי.

חיים אורון: אני גם חושב שלממשלה היה בזה תפקיד, אבל המילה "גם" תלך כאן לאורך כל דבריי הבוקר.

יובל שטייניץ: זאת המילה שהשמיטו מהכותרת בעיתון "הארץ".

חיים אורון: היא עושה את כל ההבדל בין כנראה מצב הרוח שלך ומצב הרוח שלי.

משה גפני: אתם תמימי דעים שאם מורידים את המילה "גם", זה עושה הבדל גדול.

חיים אורון: אני גם חושב שהמשקל של הממשלה – ואני מציע לקבל את זה לגבי העתיד – הוא יותר קטן מכפי שהיא מציגה כי כאשר יהיה ברוך, הוא גם יהיה יותר קטן מכפי שהיא מציגה מהטעם הפשוט כי במשק הגלובלי שאנחנו חיים בתוכו, כנראה שמשקלן של הממשלות הוא יותר קטן משהיה בעבר.

חיים אורון: קצת פחות זרים וקצת פחות קוצים יעזור לכולם אבל זאת בחירה שלכם ואתה תחליט כמה אתה בוחר.

חיים אורון: בזרים אני בטוח שיבחרו אבל בקוצים יסבירו לנו שזה בסין ובסינגפור ובארצות ערב והאינתיפאדה וכולי וכולי.

חיים אורון: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות כאשר שתיים הן עקרוניות וכמה מאוד ספציפיות.

חיים אורון: אני קיבלתי בלילה שני דוחות של מחלקת המחקר של הכנסת ואני אתחיל בדוח השני, הגדול, לגבי תקציבים דו-שנתיים, ניסיון עולמי.

חיים אורון: המסקנות בעמוד 10, אחרי הרבה פירוטים, הן: "תקציבים דו שנתיים שאינם תקציבים מתגלגלים" – ואני מציע לקבל את ההבחנה הזאת, בין תקציב דו שנתי לבין תקציב מתגלגל כאשר תקציב מתגלגל, זאת אומרת, יעדים תקציביים שמתגלגלים משנה לשנה היו בעבר, צריך שיהיו כמו הורדת חוב, כמו ירידה באבטלה וכולי, אבל תקציב דו שנתי הוא מה שהיה כאן – "אינם קיימים רק בישראל של שנת 2000 חוץ מבחריין".

חיים אורון: טוב, אם בחריין זה הרפרנס שלנו לדיון כלכלי, זה בסדר ואפילו כאן יש הערה שהיא מדינת נפט אוטוקרטית.

חיים אורון: כלומר, יש לה הכנסה קבועה, מובטחת וכולי וכולי.

חיים אורון: אני יודע אדוני השר שהמודל הזה, אתה משתבח בו ואני מציע בכל זאת שיעברו באוצר על המסמך הזה ויראו האם הוא נכון, האם היה נכון בעבר, אבל זה פחות מטריד אותי.

חיים אורון: מטריד אותי המסמך השני שגם אותו קראתי אתמול מאוחר בלילה וידידנו עמי חיבר אותו וההנחה היא כפי שהיה עד היום הנתונים שבו הם נכונים.

חיים אורון: הוא מדגים את הפער בין הנחות התקציב מ-2009, אמצע 2009, ובין מה שאנחנו יודעים עכשיו ובין מה שצפוי שנדע בהמשך.

חיים אורון: בכל זאת אני שואל אם בתקציב אין משמעות להנחות כלכליות, כי אז אין בעיה ואפשר לעשות מתי שרוצים ואיך שרוצים, אבל אם להנחות הכלכליות יש משמעות והן משליכות על התקציב, אז לא יכול להיות שהכל מסביב ישתנה אבל העוגן הוא התקציב.

חיים אורון: זה לא ויכוח תיאורטי אדוני השר אלא זה ויכוח מאוד מאוד מעשי.

חיים אורון: למשל, אתה הבאת כאן דוגמה מה תהיה המשמעות של גידול החוב של 200 מיליארד שקלים בשלוש שנים ומאיפה נשלם 3 מיליארד שקלים כל שנה ריבית.

חיים אורון: אני אומר לך מאיפה.

חיים אורון: היום תחליט שב-1 בינואר אין הורדת מס ויש יותר מ-3 מיליארד שקלים.

חיים אורון: תפסיקו להציג לנו את זה כמנגינה עם תו אחד כי יש בה כמה תווים שצריך לנגן בהם ביחד.

חיים אורון: אלוהים סידר, אלוהים והעיתונות, שעכשיו אני קורא את הדוח של ה-OECD מהבוקר ובו נאמר – והאמינו לי, אמנם השתתפתי בפגישה אחת אתם של חצי שעה ואני לא מאמין שכוח ההשפעה שלי הוא כזה גדול – כאילו אני כתבתי את זה.

חיים אורון: בשני מקומות נאמר שה-OECD ממליץ לישראל שלא להפחית מס הכנסה ומס חברות בתקופה הקרובה ולשקול העלאת המע"מ על ירקות ופירות.

חיים אורון: אתה מכיר את דעתי בהבדל מחבריי שאני לא מתנגד לזה אלא יש לי וריאציה אחרת של הפחתה והורדה של שתי מדרגות מע"מ.

חיים אורון: בהמשך עוד קובעים בארגון כי ההוצאות הביטחוניות הגבוהות של ישראל פוגעות ביכולת בתחומים חברתיים ולפיכך נדרשת הגדלת מסים כדי שישראל תוכל לטפל כהלכה בתחומים כמו חינוך, בריאות ורווחה.

חיים אורון: אני אמרתי לידידי אודי, מתוך כל הכבוד לכיפה שהוא חובש, שמבחינתי ה-OECD הוא לא תנ"ך ויש דברים שאני מקבל ויש דברים שאני לא מקבל אבל לפחות בוא נתווכח על זה ברצינות ובוא נדון על זה.

חיים אורון: אתה באת לכאן לפני שלושה חודשים ואמרת: לא, אני מוריד מסים, אבל אתמול עשית פלט.

חיים אורון: אתמול, כשאני אמרתי שאתה לא חייב לעשות פלט, כי אם הגירעון קטן באחוז מאשר התוכנית, ובשנה הבאה כנראה בעוד אחוז – אתמול טעיתי ואמרתי מיליארד – יש לך 14 מיליארד ספייס ואתם קיבלתם החלטה להימצא בתוכם.

חיים אורון: אולי מותר לשקול לא להוריד 79 מיליון שקלים מהמשרד לביטחון פנים ולהשאיר אותם שם ולא לנאום ביום ראשון על מצב הביטחון וביום שישי לקצץ להם וכן לתת עוד עידוד לעבודת נשים במגזר הערבי ושם יש קיצוץ באחד הסעיפים של הכשרה מקצועית בסכום של 30 או 40 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני יודע שזה ממש לשנות את עשרת הדיברות.

חיים אורון: מגישים תקציב נוסף, אנחנו מעלים את גג ההוצאה לא ב-7 מיליארד שזה אחוז הגירעון אלא במיליארד, ולא עושים קיצוץ פלט.

חיים אורון: לא הצגתם את זה בפני השרים, אתם לא מציגים את זה בפני הציבור, אתם נשענים על העוגן המוניטרי אבל מי משלם את העוגן המוניטרי הזה?

חיים אורון: אנשים ומשפחותיהם.

חיים אורון: גם כאן קראתי לא רק את הכותרת אלא נתנו לי לקרוא את כל דבריך.

חיים אורון: אדוני שר האוצר, אנחנו בבעיה של עוני של אנשים עובדים, אנחנו בבעיה של עוני של אנשים שיש להם מפרנס.

חיים אורון: שליש מהעניים במדינת ישראל אלה משפחות עם אנשים עובדים ולא משפחות שלא עובדות.

קריאה: יותר משליש.

חיים אורון: ולכן הפתרון שאתה מציע כאן ללכת לעבוד הוא חשוב ואתה יודע כמה אני תומך בך, אבל הוא לא נותן תשובה לכל השאלה ואז דרושים כלים נוספים והכלים הנוספים הללו הם כסף, הוצאות לחינוך וכולי וכולי.

חיים אורון: אנחנו נכנסים לאותו ויכוח כל הזמן ואני מציע לקרוא בעיון את שני המסמכים של מרכז המחקר של הכנסת ולראות את הפערים בתחזיות, ואם התחזיות כאן הן נכונות – וגם כאן

חיים אורון: נאמר שהן צנועות ועמי עושה תנועות בראשו – כל המספרים שהם לקחו אלה לא המספרים של 2.5 בשנה הבאה.

חיים אורון: אני לא מציע לתכנן לפי 2.5 בשנה הבאה צריכה.

קריאה: אנליסטים מעריכים שזה יהיה עוד יותר.

חיים אורון: יש כאן איזה שוליים והכל בשם תקציב שנתיים שאל תיגע, אל תיגע, אל תיגע.

חיים אורון: אני רוצה לגעת בשלושה נושאים נקודתיים ובזה אסיים את דבריי.

משה גפני: בקצרה.

משה גפני: מה שאתה אומר אלה הם דברים חשובים ובמידה רבה גם נכונים.

חיים אורון: אני רוצה להתייחס לשלוש שאלות כאשר הראשונה היא על הדחייה בהחלטה על אזורי פיתוח בחוק עידוד השקעות הון.

חיים אורון: זה 450 מיליון שקלים שבתקציב ואנחנו נמצאים בחודש נובמבר.

חיים אורון: אני יודע שתכף יאמרו לי שאין בעיה, נעשה העברת עודפים לשנה הבאה, אבל אי לא יודע איך זה יתבצע.

חיים אורון: אני מכיר את מה שקורה עם העודפים, אבל בעיקר יש מפעלים לעשרות – אני מקבל את המכתבים ויש עוד חברים שמקבלים את המכתבים – שהשקיעו כבר לפני שנתיים ושלוש ודווקא אלו שאין להם יכולת לאיגרות חוב והכסף הזה מאוד חסר להם, מה עוד שזה במסלול המרכזי של פעולת הממשלה.

חיים אורון: אני קורא את כל הכותרות על אזור התעשייה באריאל ובכל המקומות האלה.

חיים אורון: אני את דעתי הפוליטית אשמיע לגבי זה אבל לא יכול להיות מצב שהנושא הזה עוד ועוד תקוע.

חיים אורון: נושא שני.

חיים אורון: אני רוצה כאן להגן על כבודך.

יובל שטייניץ: כשאתה אומר את זה, אני כבר חושש.

חיים אורון: על כבודו של היושב-ראש.

חיים אורון: קיימנו כאן דיון מאוד מתוח על נושא האופנועים.

חיים אורון: יש לי הרגשה שנתנו לך שבועיים שהפכו לשלושה שבועות ובאופן מהותי לא נעשה שום דבר.

חיים אורון: לא לקחו ברצינות את התביעה שאמרה כאן, נדמה לי של כל החברים – ואני לא אומר עכשיו לאיזו ורסיה ללכת – לבוא ולומר שלפחות תממשו את ה-8 אחוזים שמופיעים בחוק - אני לא הולך מסביב.

חיים אורון: אתה מכיר אותי הרבה שנים – של סבסוד צולב.

חיים אורון: יש הצדקה לסבסוד צולב באופנועים משום שזה נכון מבחינה תחבורתית וזה נכון מבחינה ירוקה וזה נכון מבחינת הקבוצה החברתית, ואני מדבר על האופנועים.

חיים אורון: תמיד נותנים לי את הדוגמה של ה-ב.מ.וו ואני אפילו לא יודע שמות אחרים.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים על ה-ב.מ.וו.

חיים אורון: נכון.

חיים אורון: לא התייחסתם אלינו ברצינות.

חיים אורון: נקודה אחרונה, וכאן אני ממש פונה אליך לנסות להרים את הכפפה הזאת.

חיים אורון: אני יודע שמתקיימים אצלכם דיונים סביב בנק הדואר.

חיים אורון: באחד המקומות הופיע המושג בנק חברתי.

חיים אורון: אני לא רוצה לבקש זכות יוצרים על השם הזה כי ממילא לא תיתן לי את זה, אבל יש שאפשרות להקים בנק חברתי במשמעות הכוללת שלו שקיימת היום בעולם ולהפוך את בנק הדואר לבנק שיעשה בנקאות אחרת, לא יתחרה בבנקים, בעסקים המשמעותיים שלהם, אבל כן ייתן תשובה.

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך יותר.

חיים אורון: זה גם בגלל הפיזור, גם בגלל הנגישות, ואני לא מדבר על בנק עם חלוקת נדבות אלא אני מדבר על בנק כאשר המודלים האלה כבר קיימים בעולם ואני חושב שצריך להרים את הכפפה הזאת שהיא לא באפס כסף אבל התועלת האפשרית ממנה, גם מבחינת הפיזור של הפריפריה וגם מבחינת העסקים הקטנים מאוד, היא נכונה.

חיים אורון: זה לא יפתור בעיה של מפעלים.

חיים אורון: היום עסקים קטנים זה מתחת למאה מיליון שקלים ואני מתכוון לעסקים שהם מתחת למאה אלף שקלים.

חיים אורון: אם מדובר על הציבור הערבי והחרדי, זה יכול להיות אחד המנופים המשמעותיים גם בצד האשראי - אבל לא רק בצד האשראי – גם בצד הזמינות וכולי.

חיים אורון: תרימו את הדבר הזה.

חיים אורון: אתם ברגע האחרון לפני שכבר מנפיקים אותו וכבר מישהו יבלע אותו ולא ידעו כי בא אל קירבו וכשנרצה פעם להקים דבר כזה, עם כל הנכסים של הפיזור, זה יעלה למדינה פי מאה ולא יקימו אותו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מסכים עם הרבה דברים שאמרת.

משה גפני: לגבי האופנועים, באמת צריך למצוא משהו.

משה גפני: נפגשנו עם שר האוצר בסוף השבוע שעבר, יושב-ראש ועדת הכלכלה אופיר אקוניס ואני, אבל לא הגענו להסכמה.

משה גפני: דיברנו על כך שהשבוע אולי כן נגיע לאיזשהו דבר.

אמנון כהן: עדיין לא הגיעו להסכמה.

משה גפני: מאיפה אתה יודע?

אמנון כהן: נאמר לי.

משה גפני: נדבר עם שר האוצר.

משה גפני: אני אדבר גם עם סגן שר האוצר בעניין הזה.

אמנון כהן: אני אומר שבצד השני לא הגיעו לפתרון.

אמנון כהן: אחרי שדיברתם ודיברתם, לא הגיעו לפתרון כלשהו.

משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש ואחריו חבר הכנסת אמנון כהן.

שי חרמש: כבוד השר, אני רוצה להציג תזה שונה ולהוכיח שיש סדקים ובקיעים קשים מאוד באופוזיציה.

שי חרמש: כלומר, האופוזיציה איננה מקשה אחת.

יובל שטייניץ: לצערי גם הקואליציה לא בדיוק מקשה אחת.

שי חרמש: זה ברור.

שי חרמש: אני רוצה להתחיל דווקא מהביקור של צוות ה-OECD שנפגש עם הרב גפני, עם חבר הכנסת אורון ואתי.

שי חרמש: כאשר מגיע מזכ"ל ה-OECD אני מציע לך שתפגיש אותו גם עם ועדת הכספים כי אני חושב שזה מפגש מעניין וחשוב שיהווה הזדמנות לשמוע ולהשמיע.

שי חרמש: מעבר למחמאות הרבים שהכלכלה בישראל קיבלה, נאמרו שם כמה דברים מאוד בעייתיים שאני מניח שיצוצו ויעלו לקראת הסגירה של ההצטרפות ל-OECD.

שי חרמש: הנושא הראשון היה, כמו שציין חבר הכנסת אורון, נושא הורדת המסים הישירים.

שי חרמש: הם ציינו את זה.

שי חרמש: הנושא השני שהם העלו כעננה מאוד מאוד ברורה היה נושא הגירעון.

שי חרמש: אני חלוק בעניין הזה בתוך האופוזיציה, כי לגביי הגירעון הוא לא סיפור של מה בכך.

שי חרמש: מחזור חובות בסדרי גודל שלקחתם על עצמכם בשנתיים הקרובות, כבר ציינתי כמה פעמים בדיוני הוועדה שזה לא בשנתיים הקרובות.

שי חרמש: את התקציב הגשנו ואישרנו ביולי או באוגוסט.

שי חרמש: במהלך של 15-16 חודשים נתבע החשב הכללי לבצע שתי פעולות כאשר פעולה אחת היא מחזור של 120 מיליארד שקלים, שעל זה אין ויכוח שזה מחזור.

שי חרמש: העלויות מגיעות וצריך לפרוע אותן.

שי חרמש: הפעולה השנייה היא גירעון מתוכנן של 44 מיליארד ב-2009, כ-40 מיליארד ב-2010, כ-200 מיליארד שקלים.

שי חרמש: זה לא דבר של מה בכך בשוק נורמלי, קל וחומר בשוק עולמי שנמצא במשבר ומתברר שמערכות הבנקים העולמיות בודקות היום כל דבר פי עשר יותר מאשר בדקו קודם לכן.

שי חרמש: לכן, גם אם יש כרגע שיפור – ואני מברך עליו – ברור לי שהוא מבטא חלק מזה כי משק מוטה יצוא ב-40 אחוזים מהתוצר שלנו הולך ליצוא, ברור שההבראה בעולם מקרינה גם עלינו ואם המשק שלנו יותר חזק ההבראה יותר מהירה.

שי חרמש: אם יש היום שיפור קל בפגיעה ויש צמיחה של 0.8, והלוואי 2.5 אחוזים בשנה הבאה, אני אומר לך על דעתי ועל דעת חברים אחרים, פעל קודם לא להגיע ל-90 אחוזים כי ברגע שאנחנו נגיע לאותם מקומות שהיינו בהם לפני שנתיים-שלוש, ידברו אתך אחרת.

שי חרמש: מה שהשגנו כאן, זה באמת דבר פנומנלי.

קריאה: עכשיו אתה מבין למה הוא נמצא כאן.

שי חרמש: אמרתי את זה מראש.

שי חרמש: יש בזה גם הבעת אמון אישית וגם מחלוקת בתוך האופוזיציה.

יובל שטייניץ: אם הוא מתחייב לדבר בטון כזה, אני אבוא כל חודש.

שי חרמש: אני אומר שה-OECD לצד המחמאות שנתן כאן, גם נותן כמה איתותים ואחד מהם היה הורדת המסים הישירים, השני סוגיית גודל החוק והשלישי מאוד מעניין, נושא ההשקעה בחינוך.

שי חרמש: כלומר, הם ציינו את נושא ההשקעה בחינוך במדינת ישראל בתקציב המוצע כרגע הוא מחייב חשיבה וחיזוק והעצמה ויפה שהם מבחוץ באים להטיף לנו לחינוך.

שי חרמש: הנושאים של החוב, ציינתי.

שי חרמש: הנושא של מחזור איגרות החוב.

שי חרמש: אני עוקב אחרי כל הנפקות איגרות החוב הקונצרנים והנושא הזה מעניין.

שי חרמש: מנפיק וממחזר מי שיש לו ויש לך היום קולקציה לא קטנה של נושא איגרות החוב, והיה כאן דיון מרתק עם המשרד שלך ובנק ישראל, אחד הדיונים הכי מעניינים שהיו בארבע השנים האחרונות בוועדת הכספים.

שי חרמש: לדאבוני ישבנו שלושה חברי כנסת בלבד בדיון הזה.

שי חרמש: הוצגה מצגת מאוד ברורה איך מתאושש שוק הנפקות איגרות החוב.

שי חרמש: הוא מתאושש למי שיש אבל הוא לא מתאושש למי שאין.

שי חרמש: עשרות חברות תעשייתיות ברמות בינוניות של כמה מאות מיליוני שקלים מחזור, נתקלות היום בקשיים מטורפים שהבנק אומר להם שיחזירו ויפרעו, ואני לא מדבר על איגרות חוב של לבייב שהוא ישבור את הראש לבד אלא אני מדבר על אותם מפעלים שחלקם הגדול בפריפריה, שהלכו בטרנד של שנת 2002-2004 ועשו את ההנפקות ובא היום יום הדין ורוב ההנפקות שהוצגו כאן הן הנפקות של מחזור.

שי חרמש: לא פורעים חובות אלא ממחזרים.

שי חרמש: הקטנים האלה לא קיבלו מענה וחלקם נמצאים במצוקה אמיתית, וחלק גדול מהם נמצאים לדאבוני הרב בפריפריה.

שי חרמש: אני לא יכול להתעלם כבוד השר מהדיון שהיה כאן אתמול.

שי חרמש: משום מה הייתי בטוח שעל זה אתם באים לדבר.

שי חרמש: אני מדבר על הדיון לגבי העברה לרזרבה של 920 מיליון שקלים.

משה גפני: אתה רוצה לפתוח עכשיו דיון?

שי חרמש: לא.

שי חרמש: אני רק מעיר הערה.

שי חרמש: לא בכדי אנשיך בקואליציה נעו באי נחת בכיסא וחלקם הגדול, כפי שאמר ביאליק, אחד אחד ובאין רואה שנעלמו מכאן והביאו שחקן מחליף שלא הכרנו אותו קודם לכן.

משה גפני: לא.

משה גפני: אותי אף אחד לא החליף.

שי חרמש: אותך, חלילה.

משה גפני: את אמנון כהן לא החליפו, את ציון פיניאן לא החליפו.

שי חרמש: בוא נמשיך הלאה.

משה גפני: לא.

משה גפני: את מי שהחליפו, היו כאלה שפשוט לא היו כאן.

אמנון כהן: היו בחוץ לארץ.

שי חרמש: קראנו בעיתון.

משה גפני: היחיד שהוחלף היה יצחק וקנין מ-ש"ס.

שי חרמש: אז אני מבקש סליחה.

שי חרמש: ראיתי כאן את טובי חבריי שמעולם לא היו כאן.

משה גפני: אנחנו הרגשנו אי נוחות עם הקיצוץ הרוחבי.

משה גפני: אנחנו, חברי הקואליציה, זענו בכיסאות באי נוחות.

משה גפני: בניגוד לקואליציה הקודמת אנחנו אומרים את האמת.

משה גפני: דיברנו על היטל הבצורת ואמרנו את האמת, אמרנו את עמדתנו.

משה גפני: אני רוצה לראות מה היית אומר אצל רוני בר-און.

משה גפני: אני הייתי כאן גם בקדנציה הקודמת.

משה גפני: אנחנו זענו בעניין הזה באי נוחות.

משה גפני: הצבענו כל הקואליציה בעד אחרי שניהלנו דיונים עם האוצר.

משה גפני: אנחנו לא שמחים עם הקיצוץ הזה.

משה גפני: לדעתי גם האוצר לא שמח עם הקיצוץ הזה.

משה גפני: הנושא הזה הוא לא טוב אבל אין ברירה.

משה גפני: בסופו של דבר בשעת מבחן הצבענו כל הקואליציה בעד.

משה גפני: אז מה, אנחנו מסתירים את דעתנו?

משה גפני: אנחנו יכולים גם לא לדבר.

שי חרמש: אין לי בעיה.

שי חרמש: כל מה שרציתי לומר כבוד השר שה-920 מיליון נסעו למקום כלשהו.

משה גפני: עוד לא נסעו.

שי חרמש: ייסעו.

משה גפני: הם יבואו לכאן לוועדה.

אמנון כהן: הם יבואו לדיון.

שי חרמש: מאז חורבן הבית ניתנה הנבואה לשוטים ואני מוכן להיות בקטגוריה הזאת כי אני יודע מה יהיה בשבוע הבא.

שי חרמש: לסיכום הדברים, שני דברים.

שי חרמש: להערתו של חיים אורון בנושא מענקי התעשייה.

שי חרמש: כל שנה האוצר באומנות רבה, כבוד המנכ"ל, וברכותיי לך, מצליח למתוח אותנו עד סוף חודש דצמבר אם כן משחררים או לא משחררים.

שי חרמש: קראתי אתמול בעיתון – והדברים אולי נכונים – שתגיעו לפשרה שעד 2012 תישאר המפה הנוכחית.

שי חרמש: שתישאר המפה באשר תהיה, אבל את ה-400 מיליון אנא הוציאו כי מישהו בפריפריה משווע לעניין.

שי חרמש: הדבר האחרון.

שי חרמש: אנחנו עדים בשבועיים האחרונים למאבקים קשים, חלקם ברוטליים, של סקטור שלא ידע להרים יד על שלטון מעולם וזה סקטור החקלאים.

שי חרמש: הם סוגרים כבישים, הם נאבקים, אם נאנקים על דבר אחד בלבד, על מימוש הסכם שאתם חתמתם אתם ב-12 במאי.

שי חרמש: כל בקשתם היא בקשה אחת בלבד: מלאו את מה שחתמתם.

שי חרמש: משרד האוצר, יש הרבה מה לומר בעניין.

שי חרמש: אנשיך היו פעילים במשא ומתן לגבי העובדים הזרים, הם היו חלק מהדוח לצמצום מספר העובדים הזרים, החקלאים נענו לעניין והסכימו על גרף יורד, נענו לכל הבקשות והם חתמו אתכם על הסכם חתום.

שי חרמש: אתה חתום, חקלאי ישראל חתומים, משרד החקלאות חתום.

שי חרמש: אנחנו באמצע נובמבר, ובערבה קטסטרופה.

שי חרמש: 3,000 החקלאים שם יקרסו תחת הנטל כאשר הממשלה לא עומדת בהתחייבות פשוטה שהיא בסך הכל להביא את מה שהתחייבתם לו.

שי חרמש: בקשתי אליך, זה לא על סדר הדיון כרגע אבל זה זועק, זה משווע, זאת זעקת אמת, תן לי היום תשובה איך משחררים את השמיים למה שאתם התחייבתם לתת לחקלאים.

משה גפני: גם אני כאחד מחברי הוועדה מבקש להתייחס.

משה גפני: קודם כל, אני מבקש לשבח אותך כשר אוצר.

משה גפני: אני רוצה לומר שההתנהלות של משרד האוצר מבחינת המשבר הכלכלי, כפי שאמרת וכולנו גם רואים אותו, תחילתה של יציאה מהמשבר היא בעקבות מדיניות נכונה.

משה גפני: אני חולק על חבר הכנסת חיים אורון בעניין של התקציב הדו שנתי, אני חולק עליו כל הזמן בנושא הזה.

משה גפני: אני לא חושב שצריך להמשיך את זה בשנים הבאות, אבל הפעם זה היה נכון כי זה שידר יציבות.

משה גפני: אני שומע את זה גם מאנשים שהם אינם קשורים למערכת הפוליטית אלא דווקא לנושאים הכלכליים.

משה גפני: רבים מאוד אומרים שהתקציב הדו שנתי שידר יציבות גם כלפי המשק הישראלי וגם כלפי העולם, וכמובן זה תרם לנושא הזה, אבל דברים רבים נוספים שנעשו היו נכונים.

משה גפני: כמובן הייתה גם סיעתא דשמעייא שזה ברור לגמרי שבלי זה שום דבר לא היה מצליח.

משה גפני: אנחנו באמת הראשונים שיוצאים מהמשבר ואנחנו מקווים שכך יימשך.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לך שהייתה לי הזדמנות, כלומר, גררו אותי אבל עשיתי את זה ברצון, להתפלל כמה ימים אחרי שהגשנו את התוכנית הכלכלית בקבר רבי שמעון בר-יוחאי.

שי חרמש: זה עבד.

יצחק כהן: זה יעבוד גם אצלך.

יובל שטייניץ: אני לא יודע אם התפללתי בצורה מקצועית כמוך, אבל התפללתי עם כל הנשמה.

משה גפני: אין תפילה בצורה מקצועית.

משה גפני: זה מי שמתפלל עם כל הנשמה.

משה גפני: על כל פנים, אני משבח אותך אדוני השר.

משה גפני: כולם סברו שאתה אינך מבין בכלכלה, אתה מבין בנושא של חוץ וביטחון, אבל מתברר שלא צריך להיות איש מקצוע אלא צריך שכל ישר וצריך להתמקד בנושא ולהתמסר לו.

משה גפני: אנחנו מקווים שכך זה יימשך.

משה גפני: לצד דברי השבח אני רוצה גם את דברי הביקורת.

משה גפני: במהלך הדיונים כאן עלו כמה נושאים.

משה גפני: אני רוצה לומר לך שהיו שני סוגים של שרי אוצר.

משה גפני: היה שר אוצר שהפקידים היו הקשוחים והוא התפשר.

משה גפני: כלומר, הוא מצא את הדרך בין חברי הכנסת לבין הפקידים.

משה גפני: היו שרי אוצר שהיו יותר קשוחים מהפקידים.

משה גפני: אני לא רוצה לומר מה היה בקדנציה הקודמת אבל לא אהבתי את זה.

משה גפני: עלו כאן כמה נושאים.

משה גפני: עלה הנושא של האופנועים, שבאמת זאת מצוקה.

משה גפני: אגב, אם אני ארצה להסביר את עמדת משרד האוצר, אם אני ארצה להסביר את עמדתך ואת עמדת סגן השר, אני יכול להסביר אותה.

משה גפני: אני לא אומר שאני לא יכול להסביר כי אני כן יכול להסביר, אבל ב-15 בחודש המחירים עולים ואנחנו לא יכולים לעשות שום דבר אלא רק לא להביא לכאן את שוק ההון בגלל שזאת המדיניות שלהם.

משה גפני: היה צריך לעשות הבחנה בין האופנועים היקרים לבין האופנועים הזולים.

משה גפני: היה צריך לעשות הבחנה.

משה גפני: אני לא אומר שלא צריך להעלות, אני לא אומר את זה, אבל צריך להגיע לאיזו פשרה.

משה גפני: יש כאן זעקה.

משה גפני: לא כל חברי הוועדה נמצאים כאן, אבל חברי הוועדה קשובים לה.

משה גפני: בנושא של האופנועים אנחנו נמצאים בשעת השין.

משה גפני: עם יושב ראש ועדת הכלכלה נפגשנו אתך, שנינו שמייצגים את הדעה של הוועדות שלנו, ואני מבקש, העמדה של מנהל אגף שוק ההון או אנשי אגף שוק ההון והאחראים על הביטוח ידועה, ברורה, היא נחרצת, היא חד משמעית ואני אפילו לא אומר שהיא לא נכונה אבל התפקיד שלכם, אתה נבחר ציבור, אתה שר האוצר, אפילו אם אנחנו לא צודקים, ויכול להיות שאנחנו לא צודקים, לעשות פשרה וצריך לעשות פשרה.

משה גפני: לגבי הנושא של היטל הבצורת.

משה גפני: גם כאן יש דעה נחרצת בין כל חברי הכנסת.

משה גפני: הטיעונים נכונים, הנושא של משק המים בעייתי במובן הכי חמור של המילה.

משה גפני: הרפורמה – לא אתה החלטת עליה ולא הקואליציה הנוכחית אלא הקואליציה הקודמת – מה שהולך לקרות, זאת הרי פשוט שערורייה.

משה גפני: דיבר אתי רון חולדאי, ולא בכל דבר אני מסכים אתו אבל יש דברים שאני מסכים, והוא אומר שלגבי הנושא של היטל הפיתוח, עזריאלי למשל בנה שם את המגדלים ושילם טבין ותקילין.

אמנון כהן: זאת רפורמה אחרת.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני הרי מחבר את הכל יחד.

משה גפני: בסופו של דבר יאשימו אותנו כאשר יתחילו לקבל חשבונות.

משה גפני: את ההיטל עד היום שילם עזריאלי, לדוגמה, אבל זה יכול להיות כל אחד אחר.

משה גפני: הוא שילם טבין ותקילין היטל פיתוח, הוא שילם לעירייה.

משה גפני: מה עושה הרפורמה?

משה גפני: הרפורמה עושה שעזריאלי לא ישלם את היטל הפיתוח אלא ישלם את זה התושב בשכונת הארגזים או בכפר שלם ושמישהו יגיד לי שזה הגיוני.

משה גפני: אני הצבעתי נגד זה.

משה גפני: הייתי אז באופוזיציה.

משה גפני: קיוויתי שהשלטון יתחלף וישנה את זה.

משה גפני: אם אתה שר האוצר בא ואומר שנמשיך את זה אותו הדבר, אז מה עשינו?

משה גפני: עשינו הרבה דברים אחרים, אמרתי, ההצלחה של היום והכל, אבל בעניין הזה לא צריך לבחון את כל הנושא של משק המים מחדש?

משה גפני: אני אומר לך, תאמין לי, אני באמת, בלי פוליטיקה, אנחנו לא מתמודדים על אותם קולות.

משה גפני: הקולות שלי הם הקולות שלי ואחרים בלאו הכי מצביעים ל-ש"ס.

משה גפני: זה לא רלוונטי כל הדיונים האלה.

משה גפני: אני באמת מרגיש חבר אתך.

משה גפני: אני חושב שהדרך הקשוחה, כמו האידיאולוגיה שלך בפילוסופיה, אתה לא יכול, אתה שר אוצר, אתה נבחר ציבור, תרגיע את הפקידים בשוק ההון או ברשות המים.

משה גפני: תרגיע אותם.

משה גפני: בסדר, זה תפקידם, הם צריכים להיות קשוחים, אבל אתה צריך להיות פשרן.

משה גפני: כמובן לא בדברים העקרוניים וכולי, אבל צריך להיות פשרן בדבר הזה.

משה גפני: היטל הבצורת, אתה שומע גם בקיעים.

משה גפני: חשבתי לומר משהו, אבל התחרטתי.

משה גפני: אני אומר לך אחרי כן, בארבע עיניים.

משה גפני: הדבר האחרון הוא לגבי הנושא של החרדים והערבים ואני אומר את הדברים טלגרפית.

משה גפני: אני פשוט רותח מזעם כשאני שומע את זה.

משה גפני: אני לא מכיר את הנושא של הערבים, אני לא יודע את המשמעות של המסורת הערבית שנשים לא יוצאות לעבודה, אין לי מושג ואני לא יכול להתייחס לעניין הזה.

משה גפני: אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון.

משה גפני: אני מכיר את החרדים.

משה גפני: אני מכיר אותם.

משה גפני: להוציא את החרדים שתורתם אומנותם, אני מאמין שבלעדיהם אין קיום לעם ישראל, אבל מכאן ועד כל הציבור החרדי שרוצה לצאת לעבודה, גם גברים וגם נשים, ושהממשלה, כל הממשלות, מתייחסת אליהם – בושה וחרפה.

משה גפני: יש לי אלף דוגמאות ואני אתן רק אחת, אצלך במשרד ברשות המסים.

משה גפני: אני העברתי חוק ששדרגתי את יועצי המס במדינת ישראל והכנסתי שם בחוק שצריך גם תעודת בגרות, מה שלא צריכים רואי החשבון ולא צריכים עורכי דין.

משה גפני: יועצי המס צריכים גם תעודת בגרות.

משה גפני: בבתי הספר התיכוניים החרדים אין בגרות, ברוב בתי הספר, אבל יש מבחני סולד שהם המקבילים לבגרות.

משה גפני: הבנות עושות את כל המבחנים של הבגרות.

משה גפני: הכנסתי בחוק שנתמך אז על ידי שינוי ופורז אז אמר שאני צודק והוא אושר פה אחד, או בגרות או מה שמקביל לבגרות, 12 שנות לימוד וכדומה.

משה גפני: זה כתוב בחוק.

משה גפני: באה רשות המסים עם המערכת – ואני מדבר על חוק שלי – ואמרה שבנות חרדיות שלומדות בבתי ספר תיכוניים, שעוברות את מבחני סולד, שרוצות להיות יועצות מס ולצאת לעבודה – לא מורה, לא גננת אלא יועצת מס – צריכה לעבור שני מבחנים קשים וחזקים אחרים שימנעו ממנה לצאת לעבודה.

משה גפני: המשרד שלך, רשות המסים.

אמנון כהן: שערורייה.

משה גפני: אני יכול לתת לך דוגמאות מכל משרדי הממשלה ללא יוצא מן הכלל כי הם לא רוצים שחרדים יצאו לעבודה אלא רוצים שהם יהפכו להיות חילוניים.

משה גפני: זה מה שהם רוצים.

משה גפני: רוצים שהם יעשו את כל הדברים שאצלנו לא עושים, אבל לומדים את הכל.

משה גפני: לומדים ביולוגיה, לומדים פיזיקה, לומדים מתמטיקה, לומדים מדעים, הבנות לומדות הכל והן עושות מבחנים על זה.

משה גפני: הבת הזאת לא יכולה להיות יועצת מס.

משה גפני: אגב, היא יכולה להיות רואת חשבון, היא יכולה להיות עורכת דין אבל היא לא יכולה להיות יועצת מס עם חוק שלי.

משה גפני: אני יכול לשבת כאן יום שלם ולהביא דוגמא אחרי דוגמא אחרי דוגמא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: אני אמשיך באותה נקודה כי רשמתי את הנקודה הזאת של הקמת מפעלים מיוחדים למגזר כי יש אופי מיוחד ועבודה מיוחדת.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לתת להם פתרון תעסוקתי ולכן צריך ללמוד את האופי של התושבים האלה, איך הם יכולים לעבוד.

אמנון כהן: דרך אגב, מפעלים כאלה קיימים כאשר רק נשים יכולות לעבוד שם או הפוך.

אמנון כהן: בדרך כזאת אתה נותן חכה כדי שיצאו לעבוד.

אמנון כהן: לכן העבודה צריכה להיות מערכתית עם משרד התעשייה ועם כל הגופים הרלוונטיים, אולי צריכה להיות ועדת שרים לנושא הזה, וסגן השר, תחשוב אתה איך אתה עושה את זה.

אמנון כהן: הנושא הוא שילוב מערכות ומציאת פתרון.

אמנון כהן: לאחר מכן גם הכשרה והקמת מפעל באזור.

אמנון כהן: נגיד אלעד, כשאני מסתובב שם, אני רואה, אין שם שום מפעל שהנשים יכולות לצאת לעבוד.

אמנון כהן: הבעלים לומדים, תורתם אומנותם, והנשים רוצות לצאת לעבוד.

משה גפני: יש שם משהו של בזק.

משה גפני: נשים חרדיות עובדות שם.

אמנון כהן: במקום מתגוררים 30 אלף תושבים.

משה גפני: הייתי שם.

משה גפני: שאלתי את הנשים מה המשכורת שלהן ומסתבר שהן משתכרות חצי מאשר במקום אחר.

אמנון כהן: כי אלה חרדים.

משה גפני: אחרי כן מתפלאים שיש עוני.

אמנון כהן: זה לגבי הכתבה ולגבי נושא העידוד ליציאה לעבודה.

אמנון כהן: אני חושב שהגישה נכונה כי כביכול הציבור מביא את זה על עצמו אבל אנחנו כמדינה צריכים לתת לו את הכלים ולומר שיש לו אופציה.

אמנון כהן: אם אותו אדם רוצה לבחור בדרך שלו ולא לעבוד, הוא סובל, אבל אני כמדינה נותנת לו את האופציה כאשר מדובר גם במפעל לפי האופי שלו, גם הכשרה לפי מה שמתאים לו, גם לא למנוע ממנו אם יש לו במקום בגרות את מה שמתאים ומקובל וכולי.

אמנון כהן: אם הוא מורה מוסמך ויש לו תואר, זה במקביל.

אמנון כהן: המדינה כמדינה צריכה לתת את הכלים.

אמנון כהן: אם יאמר רוצה אני, שיצא לעבוד.

אמנון כהן: אני רוצה לחדד את הנקודה של האופנוענים.

אמנון כהן: לא יכול להיות שוועדת הכנסת דנה, שני יושבי ראש ועדות הכנסת יושבים ומדברים ולא מגיעים לפתרון.

אמנון כהן: אני מבקש ממך.

אמנון כהן: יש עמדה ברורה ונחושה ובלתי מתפשרת של האגף, ואולי בצדק, אבל כאן יש איזונים ובלמים.

אמנון כהן: לכן בא לכאן נבחר ציבור שבוחן את הסוגיה.

אמנון כהן: סגן השר ידידי עשה עבודה מצוינת.

אמנון כהן: צריך לבוא לקראת ולסיים את הסוגיה הזאת.

אמנון כהן: יכול להיות שהם הגזימו יותר מדיי, כמו שאמרתי, התאהבו במאבק, יכול להיות, אבל צריך למצוא את האיזון הנכון ולהוריד את זה מסדר היום שלנו.

אמנון כהן: הנושא האחרון הוא מס הבצורת.

אמנון כהן: יושב ראש הוועדה מינה אותי ליושב-ראש צוות לבדיקת הנושא הזה ואכן בחנו את הסוגיה.

אמנון כהן: אני אומר לך באחריות שברמה הלאומית היה לנו קשה מאוד להעביר את החוק הזה.

אמנון כהן: ניסינו למזער את הנזקים ואחרי שהעברנו ראינו למה זה גורם.

אמנון כהן: אני אומר לך שהחוק עזר לחסוך מים בתקופות קשות של קיץ וראינו את הרף של 2008 מול 2009 בהשוואה לאותם חודשים.

אמנון כהן: הייתה כאן ירידה משמעותית.

אמנון כהן: הציבור אינטליגנטי, הפרסומים שלכם שצריך לחסוך מים, זה עשו את העבודה ולזה נלווה גם השוט.

אמנון כהן: בנושא הזה אדוני השר, אני חושב שאנחנו אחרי.

אמנון כהן: אני לא רוצה לבטל את החוק כי חוקקנו אותו כי הוא חשוב לנו ברמה הלאומית, אבל בתקופת החורף אני חושב שצריך להקפיא אותו ונחכה לפברואר, אז נבחן את הברכה שתרד אלינו והיא באה לידי ביטוי בתפילות של כל אחד מאתנו ואז נראה אם נמשיך את ההקפאה או שנאמר שלא ירד מספיק גשם ומחודש מסוים זה ימשיך.

אמנון כהן: בכל מקרה, נצטרך לשנות את החקיקה כי יש שם פגיעה בנכים, בעיה קשה של כל מיני דברים קטנים שמוגדרים בחוק והרגשנו כאן.

אמנון כהן: אני ביום ראשון זה יעלה לוועדת השרים לענייני חקיקה, ואני מבקש מאדוני השר את תמיכת משרד האוצר.

אמנון כהן: אני מבטיח כאן שאנחנו נקדם את הנושא באחריות ובשיתוף פעולה עם המשרד.

אמנון כהן: כל מה שכתוב שם, כתוב, אבל אנחנו כאן כדי להעביר את זה בשיתוף פעולה.

אמנון כהן: דיברתי עם אדוני השר וגם עם סגן השר בנושא חוק ההסדרים.

אמנון כהן: היה כאן גם יושב ראש הכנסת וגם בפניו העליתי את הנושא.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו באים לשנה שאנחנו לא דנים כאן בתקציב ואני מבקש ממך שתעשה עבודת מטה במשרד.

אמנון כהן: יש לך מנכ"ל, יש לך את ראש אגף התקציבים.

אמנון כהן: אני מבקש ממך, תעשו עבודת מטה על ההשלכות של רפורמות בתקציב והשפעת תקציב של 2011.

אמנון כהן: אני מבקש שאתה אולי תהיה הראשון, קח את הכפפה הזאת, שלא יעביר חוק הסדרים כי אתה תאמר שבחודש יולי אנחנו דנים בממשלה בתקציב של 2011 ותבקש מהוועדות השונות להעביר ארבע רפורמות שקשורות תקציבית לתקציב 2011.

אמנון כהן: אם זה יעבור עד חודש יולי, לא יהיה חוק הסדרים או שיהיה חוק הסדרים מצומצם.

אמנון כהן: אני מבקש ממך, בוא נרים את הכפפה הזאת.

אמנון כהן: אנחנו מתגייסים לטובת הממשלה, לטובת המשרדים, להעביר את הרפורמות.

אמנון כהן: אם לא הגענו לתוצאות בחודש יולי, זכותך להעביר את זה בחוק ההסדרים.

אמנון כהן: אני מבקש לקבל ממך התייחסות גם לנושא הזה.

אמנון כהן: דיברתי אתך במליאה ואתה אמרת לי שתבדוק את הנושא הזה.

אמנון כהן: לא כתבתי לך, אבל אני מעלה את הנושא שוב.

אמנון כהן: יש הרבה חברים שמצטרפים אלי בנושא הזה.

משה גפני: אדוני השר, אם אפשר לענות טלגרפית כי אנחנו צריכים לסיים את הישיבה.

יובל שטייניץ: טלגרפית זה קצת קשה.

יובל שטייניץ: קודם כל אני רוצה להודות לך ולוועדה כי הייתה כאן התייחסות – אני לא מדבר רק על הדיון הזה אלא בכלל – רצינית ועניינית.

יובל שטייניץ: אני כשר אוצר, ואנחנו באוצר, מרגישים שיש לנו דיאלוג אמיתי עם ועדת הכספים.

יובל שטייניץ: זה לא אומר שאנחנו רואים הכל עין בעין.

יובל שטייניץ: יש כאן מחלוקות וגם יישארו מחלוקות.

יובל שטייניץ: לא על הכל אפשר לגשר אבל בסך הכל יש כאן דיאלוג רציני, דיאלוג טוב, ואולי דיאלוג משופר ביחס למה שהיה בעבר וזה כולל גם את הסיכום בינינו על תדירות ההופעות שלי בוועדה.

יובל שטייניץ: גם סגני מתארח כאן בוועדה וכמובן כל צמרת משרד האוצר.

יובל שטייניץ: אם אתה אומר לי לקצר, אני אקצר למרות שעלו כאן נושאים מאוד מאוד כבדים.

משה גפני: כן, אבל אתה בא לכאן קבוע.

יובל שטייניץ: עלו כאן נושאים שאפשר לדון בהם שעות אבל אני אשתדל לקצר.

יובל שטייניץ: אני אהיה מאוד מברקי ואני מתנצל בפני חברי הוועדה, אבל אני נשמע ליושב ראש, מה גם שהדברים די חזרו על עצמם.

יובל שטייניץ: עלה כאן נושא התקציב הדו-שנתי על ידי חיים אורון וגם על ידך.

משה גפני: אני תמכתי בזה.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: אני אומר לכם שאנחנו עושים עבודה מאוד רצינית עכשיו באוצר בסוגיה הזו של תקציב דו שנתי.

יובל שטייניץ: אני לא חושש מתקדימים, גם אם זה תקדים ראשון בתולדות ישראל וגם אם זה תקדים מבחינה מסוימת ראשון או בין הראשונים במערב.

יובל שטייניץ: לפעמים יש דוגמות או קונספציות.

יובל שטייניץ: הייתה דוגמה, הייתה קונספציה שתקציב צריך להיות חד שנתי.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: מדוע?

יובל שטייניץ: היה כך שנים בכל העולם וגם אצלנו.

יובל שטייניץ: אני חושב שהדוגמה הזאת בצדק ניפצנו אותה ועכשיו לדעתי גם ראוי לשקול את זה לעתיד.

יובל שטייניץ: אני יכול רק לדווח שיש באוצר גם את מועצת החכמים שהקמתי שכוללת כ-20 חברים, בעיקר פרופסורים לכלכלה ומקצועות שקרובים אליה, והיא התכנסה לפני שבוע לדון בסוגיית התקצוב בכלל ובתקציב הדו שנתי בפרט.

יובל שטייניץ: חברים בה גם כמה מבכירי האוצר ובנק ישראל לשעבר.

יובל שטייניץ: כמובן שיש יתרונות וחסרונות לכל דבר.

יובל שטייניץ: יש פלוסים ומינוסים, אבל היה מפתיע לשמוע איך חוץ מאחד או שניים מהפרופסורים, הרוב תמך תמיכה בלתי מסויגת בתקצוב דו שנתי או רב שנתי ולדעת רוב הנוכחים – אני אפילו הופתעתי ממידת התמיכה – היתרונות עולים בהרבה על החסרונות וראוי מאוד לשקול את זה גם לגבי העתיד.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים עבודה מאוד רצינית ונשקול את הדברים.

יובל שטייניץ: גם לפני תקציב דו שנתי הפעם, נכון שאני הנחתתי את זה על משרד האוצר הר כגיגית כי לא היה זמן אבל בצוות מאה הימים במשך ארבעים יום בדקתי טוב טוב שהדבר הזה אפשרי, שהוא יתכן ושלא מסתתר מאחורי זה לא שדים ולא רוחות וכי תקציב דו שנתי הוא אפשרי וזה טוב וזה טוב במשבר וזה טוב לא רק במשבר.

יובל שטייניץ: אולי פעם נעשה על זה דיון מיוחד כי זה נושא מרכזי.

משה גפני: נכון, צריך לדון על זה.

יובל שטייניץ: בעיניי כרגע היתרונות עולים בהרבה על החסרונות ואני לא אחשוש, כמו שלא חששתי במקרה הזה, להוביל שינוי דרמטי במדיניות.

יובל שטייניץ: ציינו כאן שיש רכיבים בתקציב שממילא הופכים לרב שנתיים ואז נוצר מתח בין החד שנתי לרב שנתי.

יובל שטייניץ: למשל, תקציב הביטחון בעקבות דוח ברודט אמור להפוך לתקציב של עשור, עשר שנתי.

יובל שטייניץ: יש תקציב של רפורמת אופק, כאשר גם כאן התוספות מקובעות מראש לכמה שנים.

חיים אורון: זה ממש לא.

יובל שטייניץ: תן לי לסיים את דבריי.

יובל שטייניץ: הזמן כל כך קצר.

יובל שטייניץ: הקשבתי לך כל כך בריכוז.

יובל שטייניץ: לכן מתחיל להיווצר אפילו מתח בין רכיבים שונים בתקציב.

יובל שטייניץ: אנחנו נבדוק את זה ואנחנו נשמח גם לשוחח על זה אתכם.

יובל שטייניץ: לגבי ה-OECD אני מסכים לגמרי עם חבר הכנסת חיים אורון ואכן ה-OECD הוא לא תנ"ך, לא תורת משה מסיני.

משה גפני: גם אני מסכים.

יובל שטייניץ: זה ארגון מאוד מכובד ומאוד רציני.

משה גפני: חשוב להיכנס לשם.

יובל שטייניץ: חשוב להיכנס לשם וחשוב לשמוע גם מה יש לו לומר אבל בסוף האחריות על המדיניות הכלכלית בישראל היא עלי ולא על אנחל גוריה ואנשי ה-OECD.

יובל שטייניץ: האחריות היא עלי ועליכם ביחד.

יובל שטייניץ: גם אנשי ה-OECD שהיו אצלנו, אלה שנפגשו אתכם, הוועדה שביקרה כאן, היה מפגש פתיחה באוצר ומפגש סיום באוצר ביחד עם סטנלי פישר ונציגים נוספים, הם העירו כבר אז את הערותיהם, אבל אז בשלב מסוים היושב-ראש אמר: אדוני שר האוצר, אני מרגיש קצת לא נוח להעיר לכם לגבי המדיניות הכלכלית כי למעשה הלוואי שברוב המדינות שאנחנו באים מהן הייתה הצלחה כזו בהתמודדות עם המשבר.

יובל שטייניץ: הוא אמר: יכול להיות שזה היה צריך להיות הפוך, שאנחנו נקשיב להערותיכם לגבי המדיניות הכלכלית שאנחנו מציגים כאן.

יובל שטייניץ: אם כן, זאת לא תורה מסיני.

יובל שטייניץ: אני משוכנע שצדקנו גם לגבי הורדת המסים כי יש לזה ערך עצום בהתנעת הכלכלה כבר היום.

יובל שטייניץ: בכלל, כל מה שאפיין את ההתמודדות עם המשבר באופן מאוד מאוד דרמטי מאז חודש אפריל האחרון ובשונה מחלק מהמדינות, זאת העובדה שלמרות התחושה העצומה של המצוקה, של ההתרסקות, של האיום ממש על הכלכלה בכל המערב, וכאשר האדם חש שהוא טובע, הוא אוחז בכל קרש או כאשר ספינה חשה שהיא הולכת לטבוע, זורקים את הכל מהסיפון כי כבר לא מסתכלים להיכן מפליגים אלא קודם כל שהספינה לא תטבע ואז מסתכלים לטווח הקצר וזאת הייתה המגמה בכל העולם.

יובל שטייניץ: צריך להתניע את הכלכלה, להזרים כספים, העיקר שהמכונה הכלכלית תמשיך לעבוד ולא תתרסק.

יובל שטייניץ: זאת הייתה התחושה ב-2009.

יובל שטייניץ: אנחנו פעלנו קצת אחרת ובשיא המשבר העדפנו שיקולים של טווח ארוך על טווח קצר.

יובל שטייניץ: מדוע?

יובל שטייניץ: לא רק בגלל חשיבות הטווח הארוך כשלעצמה אלא בגלל שבכלכלה, בניגוד למדעי הטבע, שם הסיבתיות היא חד כיוונית מהעבר לעתיד, אם אני נותן עכשיו מכה בשולחן, הרעש יישמע שבריר שנייה אחר כך, אבל בכלכלה כמו בכל פעילות אנושית מכוונת יש גם סיבתיות מהעתיד לעבר.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, המטרות, הציפיות לגבי העתיד כבר משפיעות על ההווה.

יובל שטייניץ: אנחנו כל הזמן חשבנו שהתוכניות לטווח ארוך, אם יש להם קרדביליות לציפיות, לתוכניות, זה ישפיע על ההווה יותר מאשר המעשים בהווה.

יובל שטייניץ: אם נצליח לשמור על גירעון וזה ישדר שבעתיד לא יהיה לנו כאן מסים באופן דרמטי, ואולי אפילו יורידו בעתיד, זה משפיע מיד אפילו אם זה לא קורה מיד.

יובל שטייניץ: לכן הייתה כאן מגמה שבאה גם בתקציב הדו שנתי, גם בתוואי גירעון מתוכנן לשנים קדימה, גם במדיניות מסים מתוכננת לשבע שנים קדימה, בתכנון לטווח ארוך בכלל, וזה הועיל להתמודדות עם המשבר לא פחות ממה שנעשה בטווח הקצר.

יובל שטייניץ: רצה חבר הכנסת אורון תוספת למסגרת.

יובל שטייניץ: אני רוצה להזכיר לו שיש תוספת של 1.3 אחוז גם ב-2009 וגם ב-2010 כדי להתמודד עם המשבר.

יובל שטייניץ: כלומר, הכלל הפיסקלי, לא המוניטרי, שאליו אני מניח שהתכוונת, אכן פרצנו אותו קצת עם שתי קופסאות ב-2009 וב-2010.

יובל שטייניץ: כבר פרצנו אותו קצת.

יובל שטייניץ: פריצה נוספת שלו תהיה קטסטרופה גם מבחינת מעמדה של ישראל בעולם ודירוג האשראי והאמינות של מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: דרך אגב, אני רוצה להזכיר לך שבהמלצות ל-OECD ממליצים על מע"מ אחיד ולא רק אחיד אלא ברמה של 20 אחוזים.

יובל שטייניץ: כלומר, הם ממליצים להעלות את המע"מ עוד הרבה מעבר למה שקיים בישראל.

יובל שטייניץ: אנחנו לא חותמים על כל ההמלצות שלהם.

יובל שטייניץ: כל הסיפור של הארגון הוא שהם ממליצים לך המלצות אבל זה שלא מונע את קבלתך.

יובל שטייניץ: גם המדינות החברות לא בדיוק מקיימות אל כל ההמלצות.

יובל שטייניץ: זה דיאלוג וכאשר אתה מתייחס ברצינות ורואים שיש לך מדיניות כלכלית רצינית, אפילו אם זה לא לפי הגייד ליינס של ה-OECD, אני מניח שהם צפויים לאשר גם את הנושא הזה.

יובל שטייניץ: בנק הדואר.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת אורון, אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

יובל שטייניץ: אני מסכים אתך, אני חושב שאתה צודק, אני חושב שאנחנו צודקים, הלוואי שנוכל לקדם אותו ואולי גם תעזור לנו לקדם את זה.

יובל שטייניץ: נדבר ביחד.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת שי חרמש, לגבי ה-OECD.

אמנון כהן: כבר ענית.

יובל שטייניץ: אני אתייחס בקצרה למה שעוד לא עניתי ואעשה זאת טלגרפית.

יובל שטייניץ: שוק האשראי, אתה טועה שלא כל ההנפקות הן מחזור.

יובל שטייניץ: גם בתחום הבנקים וגם בתחומים אחרים יש הנפקות חדשות של אשראי חדש אבל גם מחזור הוא חשוב.

יובל שטייניץ: אילולא היה מחזור, המצוקה הייתה הולכת וגוברת.

יובל שטייניץ: נכון שבהתחלה החברות החזקות יותר מצליחות לגייס, אבל אנחנו כבר רואים שזה מתחיל לרדת למטה.

יובל שטייניץ: גם חברות עם דירוג אשראי פחות טוב, כבר מתחילות לגייס.

יובל שטייניץ: לא אמרנו שהגענו למנוחה ולנחלה, אבל ההתקדמות כאן היא הרבה יותר משמעותית מזו שתיארת.

יובל שטייניץ: אמרת שאתה חש אי נוחות וגם היושב ראש אמר, לגבי הקיצוץ הרוחבי.

יובל שטייניץ: תאמין לי, גם אני לא מאושר מזה שהייתי צריך להביא אותו, לא לממשלה ולא לכאן.

יובל שטייניץ: גם אני חשתי אי נוחות אבל אני רוצה לומר דבר אחד כי שמעתי דווקא, לא היום כאן, זמירות בעניין הזה.

יובל שטייניץ: כאילו אמרו תקציב דו שנתי עם התאמות.

יובל שטייניץ: גם בתקציבים החד שנתיים בכל שנה היו התאמות.

יובל שטייניץ: ב-2007 היו שתי התאמות ולא אחת.

יובל שטייניץ: פעמיים במהלך השנה זה היה.

יובל שטייניץ: בשנת 2008 היו שתי התאמות.

יובל שטייניץ: אז ב-2009 הייתה רק התאמה אחת אחרי האישור בכנסת.

יובל שטייניץ: אני לא מאושר מזה ואני מקווה שלא נזדקק בעתיד אבל רבותיי, בפרופורציות יחסית לשנים הקודמות, זה עוד טוב.

יובל שטייניץ: הנושא האחרון הוא ההסכם עם החקלאים.

יובל שטייניץ: היישום הוא באחריות משרד הפנים.

יובל שטייניץ: אני מסכים אתך לחלוטין שהסכמים צריך לכבד מכל הצדדים.

יובל שטייניץ: אנחנו יכולים לבדוק עם משרד הפנים.

יובל שטייניץ: האחריות על היישום היא כולה במשרד הפנים ולא באוצר אבל הסכמים צריך לכבד ולעשות מאמץ לכבד אותם.

יובל שטייניץ: לפעמים אתה לא יכול אבל במקרה הזה אני מניח שאתה יכול.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני קודם כל רוצה להודות לך על ששברת מסורת עתיקה בוועדה.

יובל שטייניץ: הוכחת שאפשר לומר טובה על האוצר ולהישאר בחיים.

יובל שטייניץ: לא רק אתה אלא גם חלק גדול מחברי הוועדה כאן.

יובל שטייניץ: זאת מסורת מאוד חיובית.

יובל שטייניץ: אני רוצה להתייחס לשני דברים שהעלה היושב-ראש.

יובל שטייניץ: ראשית, האופנועים.

יובל שטייניץ: יש איזה משהו שאנחנו בודקים ואני מקווה שהיום-מחר תהיה לנו תשובה - זה תלוי במשרד המשפטים – להקלה מסוימת, להנחה מסוימת, אבל באופן כללי אני מגבה את אגף שוק ההון.

יובל שטייניץ: אני חושב שהעלייה האת במחירים היא נכונה והיא גם הוארה על ידי מבקר המדינה שצריך להימנע מסבסוד צולב.

יובל שטייניץ: זאת לא רק החלטה שלנו או חוות דעת שלנו.

יובל שטייניץ: המהלך הוא נכון.

יובל שטייניץ: הפגנות הן לגיטימיות ומחאה היא לגיטימית, אבל חסימת כבישים ובריונות, את זה אני דוחה בכל מאבק וגם בסוגיה הזאת.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר מילה על היחס לחרדים.

יובל שטייניץ: דיברת בכאב ובהתמרמרות.

יובל שטייניץ: אני לא יודע לגבי ממשלות קודמות, אני יודע לגבי הממשלה הנוכחית ולגבי משרד האוצר הנוכחי.

יובל שטייניץ: סגני ואני – ואני חושב שסגני גם יעיד על כך – מאוד מאוד מעונינים לקדם את האוכלוסייה החרדית ואת השתלבותה בעבודה, אם זה במפעלים ייחודיים אבל גם במפעלים משותפים.

יובל שטייניץ: אני חושב שאנחנו עם אחד, מדינה אחת ואפשר למצוא גם סידורים לעבוד ביחד ולא תמיד רק בנפרד.

יובל שטייניץ: צריך למצוא גם מקומות שעובדים בנפרד וגם מקומות שעובדים ביחד.

יובל שטייניץ: זה חשוב לכלכלה, זה חשוב למאבק בעוני, זה חשוב לכם וזה חשוב גם לנו.

יובל שטייניץ: הממשלה ומשרד האוצר מעונינים לקדם את הדברים ביחד אתכם.

משה גפני: מעונינים זה רק תשובה לפנייה שלי.

יובל שטייניץ: לא.

משה גפני: מעונינים בכותרות, לא רלוונטי.

יובל שטייניץ: לא.

משה גפני: תן לי תשובה לשאלה שלי.

יובל שטייניץ: אני לא רוצה להיכנס לנקודה ספציפית אבל גם לגבי ההכרה בהשכלה חרדית, אני רוצה להזכיר לך שבזמנו בכנסת אנחנו ראינו עין בעין את הצורך גם להכיר בישיבות גבוהות, בהשכלה של ישיבות גבוהות, כשקול בתנאים מסוימים להשכלה אקדמית.

יובל שטייניץ: אני כן חושב שצריך למצוא פתרונות קונסטרוקטיביים בדברים האלה.

יובל שטייניץ: אין בינינו תהום.

משה גפני: לא.

משה גפני: יש הסכמה.

יובל שטייניץ: יש בינינו הסכמה רבה מאוד.

משה גפני: כן, אני רוצה לראות שתתגבר על הפקידים שלך.

משה גפני: לא על ישיבות, לא על מהפכה אלא על חוק שאני עשיתי, שלא נותנים ליישם אותו והם לא יוכלו לצאת לעבודה.

משה גפני: אני רוצה על זה תשובה.

משה גפני: לא כותרות.

משה גפני: פתרון.

משה גפני: אתה השר והוא הסגן שלך.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, לא לצעוק.

משה גפני: אתה יודע שזה הטבע שלי.

יובל שטייניץ: אני לא רגיל לראות אותך צועק.

יצחק כהן: אני לא רגיל לראות אותו מדבר בנחת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני לא מכיר את הנושא על בוריו אבל הנושא ייבדק.

יובל שטייניץ: כללית הכיוון הוא שילוב.

משה גפני: בסדר.

יובל שטייניץ: אני חייב להתייחס למס הבצורת ולמשק המים.

יובל שטייניץ: קודם כל, אני חייב לומר מה עמדתי ועמדתי היא מאוד ברורה.

יובל שטייניץ: למרות שהיטל הבצורת הוא כואב, למרות שזה מטיל נטל לא קל על אזרחי ישראל, בעיקר על בעלי גינות ובריכות, זה הולם את מצב החירום בו אנחנו נמצאים.

יובל שטייניץ: אנחנו במצב חירום אמיתי.

יובל שטייניץ: אנחנו לא רוצים להגיע למצב כמו בקפריסין, שם שנה אחרי שנה הייתה בצורת ולא העלו את המחירים ולא הטילו היטלים ולא צמצמו את הצריכה באופן דרמטי והיום בחלק גדול יש מים יום כן ויום לא.

יובל שטייניץ: אנחנו עלולים להגיע למצב הזה.

יובל שטייניץ: ההיטל הזה, כמה שהוא לא נעים, ביחד עם היטל ההסברה שנלווה אליו אבל אי אפשר להפריד, עד עכשיו הוביל לצמצום ניכר ואנחנו עדיין זקוקים לצמצום הזה.

יובל שטייניץ: העלאת תעריפי המים היא קריטית כי כל הטיפול במים, בהתפלה ובהולכה מבוסס על תעריפי המים החדשים.

יובל שטייניץ: אם חס וחלילה זה לא יתממש, כל המכרזים להתפלת מים בסכנה.

יובל שטייניץ: סוף סוף עושים כאן משהו רציני לקידום משק המים, גם לחסכון וגם להגדלת המצאי וזה לא רק בזכותנו אלא התחילה בזה הממשלה הקודמת, גם הממשלה הקודמת וגם זאת שקדמה לה.

יובל שטייניץ: היחס התחיל להיות מאוד רציני משנת 2004-2005 אבל סוף סוף עושים משהו רציני, אז אני מציע ששיקולים של פופולריות לא יהיו.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר שראיתי את הצעת החוק שלכם.

יובל שטייניץ: לומר שהתלהבתי ממנה?

יובל שטייניץ: זה יהיה קצת מוגזם.

יובל שטייניץ: יש בה גם אלמנטים שאני חושב שהם נכונים של תיקונים נכונים בתוך החוק ויש אלמנטים שאפשר לחיות אתם.

יובל שטייניץ: אנחנו יכולים להידבר למשל על הנכים וכולי.

יובל שטייניץ: אפשר להידבר.

יובל שטייניץ: אני אישית לא חושב שנכון להקפיא אבל אפשר להכניס תיקונים מסוימים.

אמנון כהן: אני מבקש את המלצת השר בוועדת השרים.

אמנון כהן: זה מה שחשוב לי.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים להגיע להתגבשות.

יובל שטייניץ: בן גוריון אמר פעם אמירה שהיא אולי קצת קיצונית אבל יש בה משהו ולדעתי כל משרת ציבור חייב לזכור אותה ואני חושב שעמדתי מאחוריה לא רק כשר אוצר אלא גם כאשר הייתי חבר כנסת.

יובל שטייניץ: כאשר אמרו לו שהציבור לא אוהב, הציבור לא רוצה, הציבור כועס, הוא אמר: לא מעניין אותי מה הציבור רוצה, מעניין אותי מה הציבור צריך.

יובל שטייניץ: הציבור והמדינה צריכים התייחסות רצינית למשק המים כולל צעדים לא קלים.

יובל שטייניץ: זו עמדתי ואני מקווה שהיא תתקבל.

יובל שטייניץ: אני תמיד בעד הידברות אתך ועם החברים הנכבדים כאן.

יובל שטייניץ: תודה.

משה גפני: תודה רבה אדוני השר.

שי חרמש: השר לא השיב לי על שאלתי לגבי חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: אנחנו סיימנו.

משה גפני: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

יובל שטייניץ: התשובה היא שהנושא בטיפול.

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים לסגור אותו.

שי חרמש: השר, השנה נגמרת.

יובל שטייניץ: אתה יכול לדבר אתי אחר כך.

שי חרמש: אני שואל לגבי 400 מיליון שקלים מענקי עידוד השקעות תעשייה.

שי חרמש: בעוד שבועיים זה נגמר והחוק עובר.

יובל שטייניץ: אנחנו משתדלים לפתור את הסוגיה ואני אסביר לך אותה אחר כך כי הזמן אוזל.

יובל שטייניץ: אני מציע שננצל את ההזדמנות.

יובל שטייניץ: המנכ"ל החדש יאמר כמה מלים לוועדה.

יובל שטייניץ: זה מפגש ראשון שלו עם הוועדה.

משה גפני: אדוני השר, אני התנצלתי כבר בפני המנכ"ל.

משה גפני: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

משה גפני: אני הבטחתי לו שהוא הראשון שידבר בפעם הבאה.

משה גפני: על פי התקנון אני לא יכול להמשיך בישיבה.

יובל שטייניץ: את הישיבה הבאה נשתדל לקבוע ליום שני או שלישי ונקציב שש-שבע שעות כמו שראוי להיות.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: הנושא שהעלה שי חרמש הוא נושא נכון.

משה גפני: אנחנו רוצים את התשובות ואני מבקש שתתנו את התשובות.

משה גפני: אני מתנצל מאוד בפני המנכ"ל.

משה גפני: אנחנו כאן מוגבלים בזמן.

משה גפני: זה לא שאנחנו יכולים לעשות כל מה שאנחנו רוצים.

משה גפני: אני מודה לך אדוני השר.

משה גפני: היה נעים מאוד בחברתך כמו תמיד.

משה גפני: אני מתנצל על התשבחות שנתתי למשרד האוצר ואני עומד מאחורי הדברים שאני דורש.

משה גפני: תבחנו את הדברים האלה כי באמת יש כאן הלך רוח ציבורי.

משה גפני: אני מודה לסגן שר האוצר חברי הטוב הרב יצחק כהן שעד היום הוא יושב-ראש אגודת ישראל באשקלון ואף אחד לא הדיח אותו.

יובל שטייניץ: היום הוא כמו שר והוא עושה דברים הרבה יותר טובים מחלק מהשרים.

משה גפני: אני מודה לאודי ניסן, הממונה על התקציבים.

משה גפני: אני מודה לך על זה שהיית אתמול ועל זה שבאת היום.

משה גפני: אתה תמיד אורח רצוי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון.