ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 118, 2009-11-09 11:15

חיים כץ: בוקר טוב אדוני המנכ"ל, יום שני בשבוע, 9 בנובמבר 2009, כ"ב בחשון ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: נדון בהצעה לסדר היום (דיון מהיר) בנושא: עיכוב הקמת מרכז הפריה חוץ גופנית לנשים נשאיות HIV, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, של חברת הכנסת רחל אדטו ושל חבר הכנסת חיים אורון.

חיים כץ: אני מעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת רחל אדטו.

רחל אדטו: תודה, אדוני היושב ראש.

רחל אדטו: לנושא הקמת מרכז ארצי לטיפולי פוריות לנשים נשאיות איידס נחשפתי לפני כמחצית השנה, כשהגיע אלי ועד הפעולה למלחמה באיידס וסיפר לי את הסיפור הארוך והמתמשך של כל נושא הפריות המבחנה לנשים נשאיות HIV.

רחל אדטו: מטבע הדברים, בגלל מקצועי כרופאת נשים חשבתי שהסיפור הזה מאד אנושי ומאד אמיתי, וגם הדרך שבה הנשים האלה מיטלטלות בסבך הביורוקרטיה מחייבים מישהו שיעזור להן.

רחל אדטו: לכן התגייסתי לעזור להן בסיפור.

רחל אדטו: מדובר בנשים שמנסות להרות ובגלל שהן נשאיות של המחלה הן לא יכולות לקבל את הטיפול ביחידות הרגילות להפריית מבחנה, מכיוון שיחידות רגילות לא רוצות/לא יכולות/ אין להן את האמצעים, אבל בעיקר לא רוצות לטפל בנשים הללו.

רחל אדטו: בעקבות עתירה שהוגשה לבית המשפט העליון הוחלט שיוקם מרכז בבית החולים רמב"ם בחיפה ומכאן מתחיל הסיפור.

רחל אדטו: הסיפור הולך וחוזר בין משרד הבריאות לבית החולים רמב"ם ולבית המשפט העליון, כולל הגשת שתי עתירות שמבקשות ממשרד הבריאות להשיב מדוע המרכז הזה עדיין לא נפתח, למרות מחויבות שנדחתה שלוש פעמים לחודש מאי, לחודש אוקטובר ולחודש נובמבר.

רחל אדטו: התאריך האחרון בהחלט היה ב-1 בנובמבר 2009, תאריך שעבר לפני שבוע.

רחל אדטו: גם אז התקבל מכתב שאומר שמאילוצים טכניים – חדר מיון עבר והמקום המוקצה לכך צריך לעבור הכשרה לכך ומנהלת המעבדה התפטרה וצריך להביא מנהלת מעבדה אחרת, וצריך להכין רשימות של אלה שמעוניינות, כאשר יודעים בדיוק מי הנשים המעוניינות ולמרות הכל רק בינואר יתחילו לרשום אותן ובמרס יתחילו לבנות, התכניות קיימות וכסף יש וכו'.

רחל אדטו: ב-1 בנובמבר לא היה מקום למרות שניתנה הבטחה לבית המשפט העליון שב-1 בנובמבר יוקם המרכז.

רחל אדטו: ביקשתי את הדיון הזה מתוך תחושה מאד עמוקה שאנחנו צריכים לקרוא למעורבות של משרד הבריאות ונורה לו לקיים את מה שהוא הבטיח לבית המשפט העליון בקצב יותר מהיר מכפי שמשרד הבריאות מתכנן לעשות עם בית החולים רמב"ם.

רחל אדטו: נאמר שהכסף אמנם הוקצה, אבל לא ברור אם כל הכסף הוקצה.

רחל אדטו: הדבר הכי חמור, מעבר להתנהלות האיטית, הוא שדווקא במקרה הזה מדובר בנשים שהזמן שלהן הולך ואוזל.

רחל אדטו: נשים שהיום הן בנות 38 היו בנות 34 כשהן התחילו את התהליך.

רחל אדטו: נמצא פה פרופ' איצקוביץ, שמנהל את הפריות המבחנה, מאבי אבות הנושא הזה בארץ והוא ודאי לא יסתור את מה שאני אומרת.

רחל אדטו: הזמן פועל לרעת הנשים ואישה אחת מכל הנשים האלה הגיעה לגיל 41, שהוא הקו העליון של הרף.

רחל אדטו: לא די שנגזר עליהן להיות נשאיות של המחלה, עם כל הסיבוך בזה, אנחנו גם מונעים מהן את האפשרות להורות.

רחל אדטו: אסור לתת לביורוקרטיה, לסחבת, לחוסר האכפתיות ולזלזול – אנחנו מזלזלים בהוראה של בית המשפט העליון – למנוע מנשים את הזכות שלהן להיות בהריון.

רחל אדטו: לכן ביקשתי את הדיון המהיר ואני מקווה שמכאן ייצא קול קורא, שיכפה קצב אחר.

רחל אדטו: אם בית המשפט העליון לא הצליח לעשות את זה, אני מקווה שאנחנו נצליח לעשות את זה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני לא רופאה כמו חברת הכנסת רחל אדטו, ולכן אני אציין את מה שלרחל היה מובן מאליו, כנראה.

שלי יחימוביץ': נשים נשאיות איידס יכולות להרות ולהוליד ילדים בריאים עם 1% סיכון, דבר שהוא בטל בשישים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על ליווי של ההריון עם טיפול תרופתי מתאים, עם מעקב וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': זאת נקודת המוצא וגם בג"ץ קיבל אותה.

שלי יחימוביץ': היינו אמורים להיות היום כבר שישה ימים אחרי שהמרכז פועל ונותן שירות לנשים האלה.

שלי יחימוביץ': מדובר בקבוצה לא גדולה.

חיים כץ: את אומרת שאנחנו נמצאים ארבעה חודשים לפני הדחייה הבאה.

שלי יחימוביץ': בדיוק.

שלי יחימוביץ': בלשון המעטה, לא תהיה כאן עמידה בלוח הזמנים.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שהאדמה לא רועדת בגלל זה ואין זעקה גדולה מכיוון שמדובר בקבוצה מאד קטנה יחסית ולא בתופעה רחבה.

שלי יחימוביץ': מדובר בזכות הבסיסית של אישה, של אדם בכלל, להוליד ילדים.

שלי יחימוביץ': כפי שאמרנו, סיכון בריאותי לא נשקף ואפשר להיפטר מהדיעה הקדומה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני קצת חושדת שהסחבת הביורוקרטית היא לא רק ביורוקרטית ובין היתר נובעת גם מחוסר קבלה רגשי וחברתי של עצם הזכות של נשים נשאיות להרות וללדת ילדים.

שלי יחימוביץ': המטרה שלנו בהתכנסות הזאת, והעובדה שהתכנסנו כמה חברי כנסת כדי ליזום את הדיון הזה, היא כדי לקרוא את הרשויות לסדר, לקרוא להן להפסיק את בזיון בית המשפט בעובדה שהמרכז הזה לא קם ולאפשר לנשים האלה להרות ולהוליד ילדים.

שלי יחימוביץ': כמו שאמרה רחל, אין להן עודף זמן וכל חודש של סחבת ביורוקרטית הוא מבחינתן אובדן הסיכוי ללדת ילדים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה אכזרי, זה לא מוסרי ואנחנו צריכים להתגייס לטובתן.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חבר הכנסת ניצן הורביץ.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: את הבקשה לדיון מהיר הגיש יושב ראש המפלגה שלי חיים אורון ואני מחליף אותו כאן.

חיים כץ: אין דברים כאלה.

חיים כץ: אתה מדבר בזכות עצמך.

חיים כץ: זה כבר דיון שלישי שהוא מגיש הצעה לסדר היום והוא לא מגיע.

רחל אדטו: הוא מתנצל, הוא אמר שהוא נוסע להלוויה.

חיים כץ: יש לך זכות דיבור, אתה יכול לדבר.

ניצן הורוביץ: אני מדבר גם בשמי, ועמדתי בעניין ברורה, אבל גם בשמו היות והוא הגיש את הבקשה והוא פועל בעניין הרבה שנים.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף לחברותי רחל אדטו ושלי יחימוביץ.

ניצן הורוביץ: יש פה עניין שכבר הוכרע ולא צריך לדון במהות שלו.

ניצן הורוביץ: הוא הוכרע, יש החלטה של בית המשפט, יש ציבור שדורש את זה, מבחינה רפואית הדברים ברורים ואני פונה למשרד הבריאות לפרסם את הנוהל כדי לאפשר לנשים הללו טיפולי פוריות ולגמור את הסיפור.

ניצן הורוביץ: חבל שאנחנו נדרשים לעניין וחבל שהעניין נסחב.

ניצן הורוביץ: יש פה סבל אנושי של הנשים ואין שום מכשלה אחרת ולכן אני מצטרף לקריאה להסדיר את העניין כדי שלא יהיה מאוחר מדי.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: הדיון הזה הוא דיון שני שמנכ"ל משרד הבריאות נוכח בו היום.

חיים כץ: הדיון הראשון היה דיון יפה ונחמד, אבל בדיון הזה אני רוצה לומר לך כך: משרד הבריאות לא מתייחס ברצינות לדרישות כנסת ישראל.

חיים כץ: כשהודיעו לכם על הדיון הזה, למרות שהוא דיון מהיר, הייתם צריכים להגיב בתשובות לשאלות שנשאלו ואתמול בשבע בערב אמרתם שאין לכם תשובות.

חיים כץ: אנא מכם, תתייחסו ברצינות לוועדה הזאת, תתייחסו ברצינות לכנסת ישראל וגם לחולות או לנשאיות האיידס.

חיים כץ: אני לא רוצה להגיד שזה בכוונה, אבל כפי שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אנחנו באיחור של שישה ימים ולפני הדחייה הבאה שתהיה במרס.

חיים כץ: אני מקווה שבמרס אני אקיים פה דיון ואומר שאני מתנצל בפניכם, פתחתם את המוסד, העסק עובד, אני חוזר בי ואתכם הסליחה, אבל לא נראה לי שכך יהיה.

חיים כץ: הלוואי וזה יהיה.

רחל אדטו: אנחנו רוצים לידה בספטמבר שנה הבאה.

ד"ר חזי לוי: אנחנו מרגישים כמו בכיכר העיר.

חיים כץ: יש סיבה טובה לכך שאתם מרגישים כך.

ד"ר חזי לוי: תאמר את זה אחרי שנדבר.

חיים כץ: כשהייתי צעיר אבא שלי אמר לי שיש שני סוגי אנשים: יש מצליחים ויש מסבירים.

חיים כץ: אם הייתם פותחים את המוסד לפני שישה ימים, לא היינו אומרים כלום.

חיים כץ: בכך שלא פתחתם, נכשלתם.

חיים כץ: כל מה שתדבר או לא תדבר, עזוב הכל.

ד"ר חזי לוי: הדיון מיותר, אפשר ללכת.

חיים כץ: יכול להיות.

חיים כץ: אם אתם רוצים ללכת אתם יכולים ללכת, אבל זה יהיה בהמשך גם בדברים אחרים.

ד"ר איתן חי-עם: נתת לי זכות דיבור ולכן אני אענה.

ד"ר איתן חי-עם: תודה ליושב ראש על המילים החמות לגבי הדיון הקודם.

ד"ר איתן חי-עם: ברגע שנכנסתי למשרד הבריאות עסקתי רק בנושא השפעת, המגיפה והחיסונים, ולעומת זאת, אני רוצה להודות לכם על שהנושא הנוכחי עלה לסדר היום כי רק עכשיו הכרתי אותו ולא נחשפתי אליו קודם.

ד"ר איתן חי-עם: היה אצלי דיון ולמדנו את הנושא יחד.

ד"ר איתן חי-עם: אני רוצה להגן על אנשיי לא כי זאת חובה אלא בצדק.

ד"ר איתן חי-עם: נעשתה עבודה ולצערי היא לא הסתיימה מסיבות אובייקטיביות.

ד"ר איתן חי-עם: אני מבטיח לוועדה, ואני מדבר גם בשם הרב ליצמן, שלא יכול היה לבוא היום – דיברנו על הנושא והוא ביקש שאני אייצג אותו ואומר שזה על דעתו – שבכוונתנו להקים את המרכז הזה.

ד"ר איתן חי-עם: אין שום התחמקות ואת סבל הנשים האלה אני מכיר באופן אישי.

ד"ר איתן חי-עם: אני מניח שחבריי במשרד הבריאות גם מכירים את הסבל ואני, יחד עם אנשיי, נעשה הכל כדי שבמרס נוכל לקבל את ברכת הוועדה.

חיים כץ: לא יאוחר ממרס.

רחל אדטו: בינתיים תן להם אישור לעשות את הטיפולים במרס, עד שיוקם המרכז.

רחל אדטו: תן להן אישור לעשות את ההפריה בחו"ל.

רחל אדטו: למי שהיא בת 41 תן אישור לשלם לה על הפריית מבחנה בחו"ל ותחסוך ממנה גם את חצי השנה הזאת.

ד"ר איתן חי-עם: בשביל לא לענות לך תשובה מהשרוול אני מבטיח לוועדה תשובה מסודרת תוך 48 שעות.

ד"ר איתן חי-עם: אני לא מכיר את הנושא ולכן אני לא רוצה להבטיח סתם.

חיים כץ: בהחלטות הוועדה נודיע שהתחייבת לתת תשובה תוך 48 שעות.

ד"ר איתן חי-עם: בסדר גמור.

ד"ר איתן חי-עם: אני מבקש מחזי לוי לומר כמה דברים.

ד"ר חזי לוי: ראשית, אני לא חושב שמשרד הבריאות מזלזל בחולות האלה או שהוא חסר אכפתיות לחולות האלה ואני רוצה למחות על המילים האלה.

ד"ר חזי לוי: אנחנו מכירים בזכותן המלאה, לא רק שלהן אלא גם של חולי מחלות ויראליות אחרות כמו הפטיטיס, שגם הן אמורות להיות מטופלות במרכז הזה.

ד"ר חזי לוי: אנחנו מכירים בזכותן ומכבדים את זכותן ופועלים למען זכותן להרות.

ד"ר חזי לוי: עם עובדות אינני מתווכח.

ד"ר חזי לוי: המרכז עדיין לא פתח את שעריו, אבל אני לא סבור שמשרד הבריאות או בית החולים רמב"ם או בתי חולים אחרים שהיינו בקשר אתם לנסות לפתוח את המרכז במהלך שמונת החודשים האחרונים הפגינו איזשהו זלזול או חוסר אכפתיות כלפי החולות האלה.

ד"ר חזי לוי: אולי צריך לברור את המילים, לפחות לגבי הכוונות והיחס של משרד הבריאות לחולות האלה.

ד"ר חזי לוי: הטיפול בפריון בחולות איידס עבר מספר שלבים מקצועיים טרם פתיחת המרכז עצמו.

ד"ר חזי לוי: הלכנו מהקצה של טכנולוגיה מסוימת, שטיפות זרע, וועדות מומחים קבעו כיצד לעשות את הדבר הטוב ביותר מבחינה מקצועית.

ד"ר חזי לוי: לפני מספר חודשים, בהתייעצות עם טובי אנשי המקצוע, הגענו לפתרון של הפריה חוץ גופית, ונבחרה הטכנולוגיה המובילה בתחום הזה, הגם שניתן עדיין לעשות שטיפות זרע.

ד"ר חזי לוי: משראינו שאיננו מסתייעים כרגע בפתיחת מרכז להפריה, היינו במגע עם שני בתי חולים גדולים מאד כדי לפתוח לפחות את האפשרות לטיפול בשטיפות זרע, שהן אינן מלפרקטיס, אם כי הן אינן מוגדרות כ-state of the art, אבל גם זה לא הסתייע מסיבות שונות.

ד"ר חזי לוי: עם בית חולים רמב"ם ניהלנו מהלך כדי להכיר בו כמרכז מומחה לאומי כדי שהוא יוכל לקבל מטופלות ומטופלים נושאי מחלות ויראליות קשות מכל רחבי הארץ, ללא הסדרי האזוריות של קופות החולים.

ד"ר חזי לוי: המטרה היא למצוא פתרון שירכז את רוב החולות ומדובר בכ-100 פונות לשנה, שמרביתן חולות דלקות כבד נגיפיות ולא חולות איידס.

ד"ר חזי לוי: הוועדה צריכה לדעת שמרכז כזה צריך להיות נפרד לחלוטין ממרכז הפריה חוץ גופית לנשים שאינן חולות במחלות האלה.

ד"ר חזי לוי: לפיכך ניהלנו מגעים עם מספר בתי חולים כדי להקים את המרכז ולבסוף בית חולים רמב"ם הביע את רצונו או הסכמתו לפתוח, תוך מציאת מקורות כספיים הן לבינוי והן לציוד בסיוע משרד הבריאות.

ד"ר חזי לוי: למרכז הזה יועד מקום, אבל זה לא הסתייע בשל התפתחות הפרויקטים והבינוי בבית החולים, שבעצם פינה את המקום שאמור לשכון בו המרכז הזה רק ב-25 באוקטובר.

ד"ר חזי לוי: כל הדברים האלה נעשו תוך יידוע בית המשפט העליון, תוך דיונים בפרקליטות וגם הוועד לאיידס מכיר את זה.

ד"ר חזי לוי: הוא גם בירך על הכוונה לפתוח את זה אולי במקום אחר, דבר שלא הסתייע, והדברים נעשו כל הזמן בתיאום וביידוע הפרקליטות ובית המשפט העליון.

ד"ר חזי לוי: משהתפנה המקום שאמור להיות המרכז להפריה חוץ גופית לחולות איידס ומחלות ויראליות אחרות נקבע התאריך לחודש מרס 2010, תוך כדי מהלכים שעשה משרד הבריאות מול הקבלנים ומול בית החולים לזרז את זה וכדי שאכן המרכז ייפתח במרס.

ד"ר חזי לוי: בסוף ינואר החולות תוכלנה להתחיל לפנות לבית החולים ובמקביל נמצאה מנהלת שתנהל את המקום.

ד"ר חזי לוי: אנחנו, יחד עם בית החולים רמב"ם, נפתח את המקום במרס לרווחת כל המטופלות.

ד"ר חזי לוי: הסיבות העיקריות הן התמשכות הפרויקטים ההנדסיים והבינויים בבית החולים, שלא נתנו את היכולת לפתוח את המרכז לפני מספר חודשים, כמו שרצינו.

ד"ר חזי לוי: אנחנו מאמינים שכעת, משהתחילו הבינוי וההתקשרות, נוכל לפתוח את המרכז הזה, שכבר הוכרז על ידינו במרכז מומחה לאומי ואליו תוכלנה להיות מופנות כל החולות.

ד"ר חזי לוי: באשר לתשובות שנתבקשנו לתת, כבוד יושב ראש הוועדה, התשובות מונחות כאן.

ד"ר חזי לוי: הן ניתנו לנו ביום רביעי וכדי לא לזלזל בוועדה פנינו למומחים כדי לקבל תשובות מוסמכות.

ד"ר חזי לוי: הדף הזה היה מוכן אתמול.

חיים כץ: באיזו שעה?

ד"ר חזי לוי: כמו שאמרת.

ד"ר חזי לוי: אני אומר שוב שהדברים לא נעשו מתוך זלזול אלא מתוך רצון לתת תשובות מוסמכות למספר שאלות כבדות משקל וחשובות שקיבלנו ביום רביעי האחרון.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: יונתן קרני, בבקשה.

יונתן קרני: תודה רבה על הדיון ואני רוצה להודות לחברי הכנסת שהתגייסו לעזור לציבור, שהוא אמנם לא גדול, אבל אין לו קול.

יונתן קרני: בניגוד למאבקים ולעוולות אחרות, אין מי שישמיע את קולו ואנחנו, כגוף היחיד שמייצג אותו, אמון על כך.

יונתן קרני: אנחנו נפגשים ודנים עם משרד הבריאות משנת 2005 וכשהבנו שהנושא לא מתקדם הגשנו את העתירה יחד עם פ'.

יונתן קרני: הזמן עבר והטיפול בנושא הזה התחיל להיות יותר ארוך ממה שכולנו חשבנו שיקרה.

יונתן קרני: אני לא חושב שזלזול הוא המילה אלא יש פה סחבת.

יונתן קרני: אנחנו נמצאים היום שישה ימים אחרי המועד שבו אמורה היחידה להיפתח, אבל זה המועד העדכני, כלומר כבר לפחות ארבע פעמים נמצאנו בתאריך שבו משרד הבריאות התחייב לפתוח את היחידה, אבל זה לא קרה.

יונתן קרני: לצערי, אנחנו למודי נסיון ומאד סקפטיים לגבי מרס.

יונתן קרני: אני מאד שמח על ההתגייסות, על הנוכחות ועל המחויבות, אבל אותן נשים, שתיים שנמצאות פה ועוד 130 זוגות שאנחנו יודעים עליהם היום, אבל אני בטוח שיש יותר, הם כאלה שהזמן לא עומד לרשותם.

ד"ר איתן חי-עם: אם אנחנו יודעים על 130 סימן שיש יותר כי לא כל אחד רץ ואומר שהוא צריך טיפול.

יונתן קרני: נכון מאד.

יונתן קרני: הייתי שמח להעלות את הבקשה לממן עבור אותן נשים טיפולים בחו"ל.

חיים כץ: זה נאמר כבר.

יונתן קרני: הטרמינולוגיה מאד חשובה לנו וחולות איידס הוא דבר שאנחנו כמעט לא מכירים.

יונתן קרני: יש נשים שחיות עם HIV, יש נשאיות HIV והייתי שמח אם הטרמינולוגיה שנשתמש בה תהיה נשאיות HIV כי חולות איידס הן נשים שדינן נגזר והנשים שחיות היום צפויות לחיים ארוכים.

חיים כץ: פרופ' שמעון רייסנר.

פרופ' שמעון רייסנר: בוקר טוב, אני מצטער שהנושא הוצג כזלזול או סחבת כי זה פשוט לא נכון.

פרופ' שמעון רייסנר: אני אציג את המצב כפי שהוא באמת.

פרופ' שמעון רייסנר: אפשר לפתוח את המרכז יותר מהר, אבל הכוונה היא לפתוח משהו איכותי.

פרופ' שמעון רייסנר: לפתוח משהו שיעשה נזק למשפחות ונזק לחולות יהיה בכייה לדורות ונושא ה-IVF מאד מאד רגיש מבחינה מקצועית.

פרופ' שמעון רייסנר: נתקלנו במספר בעיות לא צפויות, שלא חשבנו עליהן, וחלק מהן עניין של חינוך.

פרופ' שמעון רייסנר: כשהודענו שקיבלנו על עצמנו ברמב"ם את הקמת המרכז, התפטר צוות ה-IVF, כולל המנהלת.

פרופ' שמעון רייסנר: הם אמרו שהם לא מוכנים לגעת בנשאיות ועזבו.

פרופ' שמעון רייסנר: התחלנו לחפש כוח אדם חדש והצלחנו לגייס שתי רופאות חדשות שמוכנות לעבוד בידיעה שהן הולכות לעבוד עם האוכלוסיה הזאת.

פרופ' שמעון רייסנר: שנית, תכננו להקים מעבדה במקום מסוים ורצינו להשתמש בחדר הניתוח, שהוא החלק היקר ביותר ובחדר ההתעוררות אחרי ה-IVF.

פרופ' שמעון רייסנר: , הפלסטיקאים התפטרו והודיעו שאף חולה לא יגיע לפלסטיקה.

פרופ' שמעון רייסנר: אנשים אמרו שברגע שידרכו שם רגלי החולות האלה, הם יעזבו, למרות שזאת בורות לשמה וחוסר חינוך כי זה לא מדבק ולא פוגע בשום דבר.

פרופ' שמעון רייסנר: הרופאים, האחיות והצוות הודיעו שברגע שיהיה איזשהו קשר בין המכון החדש לבין השירותים שישנם הם יעזבו.

פרופ' שמעון רייסנר: לקחנו את כל התכניות, שינינו אותן והתחלנו לתכנן משהו שהוא קונכיה נפרדת.

חיים כץ: לא היה יותר זול לשלוח אותן לחו"ל?

פרופ' שמעון רייסנר: אני לא עוסק בזה.

ד"ר איתן חי-עם: אפילו אם זה היה יותר זול, זה לא הוגן.

חיים כץ: זה לא הוגן, אבל אתה רואה כמה זמן זה נמשך, כמה פעמים זה נדחה.

ד"ר איתן חי-עם: אני מדבר על עצם הבנייה.

ד"ר איתן חי-עם: הבנייה היא בשביל לתת את השירות הטוב ביותר שמגיע להן.

חיים כץ: אתה רואה שרופאים אחרים לא רוצים לעבוד בבית החולים.

רחל אדטו: זה אחד הדברים היותר מזעזעים ששמעתי.

פרופ' שמעון רייסנר: תשמעו את האמת, זאת האמת.

פרופ' שמעון רייסנר: אני שומע את זה גם בבתי חולים אחרים.

פרופ' שמעון רייסנר: זה לא שרמב"ם פרימיטיבי כי שומעים את זה גם בבתי חולים אחרים ואף מקום לא מוכן לזה.

פרופ' שמעון רייסנר: החלטנו לבנות משהו נפרד וסגור לחלוטין.

פרופ' שמעון רייסנר: יש תכנית לבנות משהו כזה, שעומד בפני עצמו ולא נוגע בשום דבר.

פרופ' שמעון רייסנר: כרגע התכנית אושרה ומתחיל בינוי.

פרופ' שמעון רייסנר: בנוסף לכך, יש דברים שהם כורח המציאות – המקום שנבחר כדי שיהיה מבודד לגמרי הוא היכן שהיה חדר המיון הישן של רמב"ם.

פרופ' שמעון רייסנר: זה פרויקט ענק של 60 מיליון שקל, שהתאחר בערך בשלושה חודשים.

פרופ' שמעון רייסנר: הבטחנו לפתוח את המרכז בנובמבר, אבל לא נעמוד בזה ואני מאמין שנפתח את המרכז בחודש מרס.

פרופ' שמעון רייסנר: בין זה לבין זלזול זה מצג שווא.

פרופ' שמעון רייסנר: מישהו הציג את זה לא נכון כי אנחנו עובדים על זה ברצינות מוחלטת ורוצים לבנות מעבדה איכותית מאד באין ספור מאמץ.

פרופ' שמעון רייסנר: אנחנו לא רוצים לפגוע בנשים האלה אלא לעשות משהו כמו שצריך, עם כוח אדם מיומן והמקום יהיה כמו שצריך.

חיים כץ: מה היה קורה אם הייתם משלמים קנסות על כל יום איחור?

פרופ' שמעון רייסנר: כל קבלן שעובד אצלנו מאחר בשלושה חודשים ובלי קנסות.

חיים כץ: בחוזה אתה לא מכניס קנסות?

פרופ' שמעון רייסנר: ודאי שאני מכניס קנסות, אבל הוא יפשוט את הרגל והמבנה יעמוד שמונה שנים כמו בחדרה.

חיים כץ: תאמין לי, הוא לא יפשוט את הרגל.

פרופ' שמעון רייסנר: תראה את חדרה, את פוריה ואת ברזילי, שם לא מצליחים לבנות שום דבר.

פרופ' שמעון רייסנר: אנחנו בנינו חדר מיון תוך שלושים חודשים, מי אחר עוד עשה את זה?

חיים כץ: אני יודע שמשלמים קנסות על אי עמידה באיכויות ובלוחות זמנים.

חיים כץ: תאמין לי שאם משלמים קנסות עומדים באיכויות ועומדים בלוחות הזמנים והעסק מתקתק כי מישהו יודע שיקרה משהו אם הוא לא יעמוד בלוחות הזמנים.

פרופ' שמעון רייסנר: בית החולים קיבל את זה לפני כשנה ומשהו, התחייבנו על נובמבר וזאת דחיה אחת וראשונה ואני מקווה שנעמוד בה.

חיים כץ: תודה רבה, אדוני.

חיים כץ: יש פה מישהי שרוצה לומר משהו ורוצה להישאר אלמונית.

פ': אין לי בעיה לומר את השם שלי אבל אני לא רוצה שיהיו פה מצלמות.

פ': אני שרה בטלוויזיה ובכל הארץ ואני לא רוצה להיחשף רק בגלל אמא של בעלי, שהוא לא נשא.

פ': אנחנו יחד עשר שנים וכשבע שנים אנחנו מנסים להביא ילדים.

פ': עשינו הכל, היינו בהרבה מאד הזרעות, למרות שלא מקובל לעשות הרבה הזרעות.

פ': שנינו סובלים מאד וכמו שאתם רואים, אני חיה, אני בסדר, אני לא הולכת למות לא בחודש הבא ולא בשנה הבאה, אלא אם איזה אוטו יעבור מעליי.

פ': אני בסדר גמור.

פ': למרות שהכל היה תקין, מסתבר שבזמן האחרון ה-0H שלי עלה לשמיים ואני מאד מקווה לקבל טיפול IVF בהקדם כי אני לא יודעת אם זה יעזור לי בעוד חודשיים.

פ': ה- 0H שלי עומד היום על 23-26, לפעמים הוא יורד.

רחל אדטו: תגידי מה זה כי אפשר לחשוב שזה קשור למחלה.

פ': 0H הוא הורמון שמופרש למוח וקובע את איכות הביציות, זאת אומרת שהביציות שלי כבר לא כל כך טובות.

פ': אם אני לא אקבל את הטיפול הזה, אני ובן זוגי נישאר בלי ילד.

פ': בן זוגי משרת בצבא והוא היה במבצע האחרון בעזה חודש.

פ': הוא אזרח ישראלי שלא פשע ובסך הכל הוא רוצה ילד.

פ': הוא בחר אותי ויש לו את הסיבות שלו.

שלי יחימוביץ': יש לו סיבות טובות בהחלט.

ד"ר איתן חי-עם: ולא נעניש אותו על זה.

פ': עד מרס יש ארבעה חודשים ואני לא חושבת שיש בעיה לשלוח אותי לטיפול או שניים בחו"ל ואפשר לממן את זה.

פ': אני לא יודעת אם במרס יהיו לי בכלל זקיקים כי אני במצב לא טוב, זה יורד ועולה.

רחל אדטו: גם אין תרומת ביציות עד מרס.

פ': אם אני לא אנצל את החודשים הקרובים, אני אצטרך תרומת ביציות.

פ': בסוף בן זוגי יתאכזב כי הוא רוצה ילד ממני ולא מתורמת אחרת הוא היה עוזב אותי והיה מחפש בחורה שיכולה לקבל את כל הטיפולים.

פ': אני לא יודעת אם מה שאני אומרת לכם יעזור, אבל אני יחד עם עוד בחורות נמצאות במצב מאד קריטי.

פ': אני מאד בלחץ, אני לא מתפקדת ומאד קשה לנו.

פ': זה דבר שגם יכול לפרק לנו את הבית.

פ': כל מה שעשיתי בשביל להשתקם, בשביל להבריא ובשביל להמשיך לשיר ולהמשיך לחיות הולך להתקלקל רק בגלל ארבעת החודשים האלה.

פ': אני מבקשת ממשרד הבריאות שיממנו לנו טיפול או שניים בחו"ל עד שהמרכז ייפתח.

פ': אנחנו לא יכולות להמתין, אפילו לא כמה ימים נוספים.

פ': אני אומרת את זה מכל הלב.

ד"ר איתן חי-עם: אני רוצה להגיד שמשרד הבריאות מתייחס לזה ברצינות וזכות ההוכחה עלינו.

ד"ר איתן חי-עם: אני לא מבטיח שהמרכז ייפתח במרס אלא אני מבטיח שאעשה הכל כדי שהוא ייפתח.

ד"ר איתן חי-עם: לפעמים זה גם בידי שמיים.

ד"ר איתן חי-עם: אני, כמנכ"ל משרד הבריאות מתחייב לעקוב אחרי זה ואעשה הכל כדי שזה ייפתח.

ד"ר איתן חי-עם: לגבי שאלתך, אני בטוח שבעלך לא יעזוב אותך.

פ': זה לא קשור.

פ': הוא צריך ילד, אני אעזוב אותו נגד רצונו.

פ': הוא רוצה ילד.

ד"ר איתן חי-עם: לא, חס וחלילה.

ד"ר איתן חי-עם: אמרתי שאני לא מכיר היטב את הנושא אבל הבטחתי לתת תשובה תוך 48 שעות על נסיעות לחו"ל.

ד"ר איתן חי-עם: יש בעיה של חוק שאני צריך ללמוד, יש לי יועצים ותוך 48 שעות אלמד את הנושא ותקבלו תשובה, אני מקווה שלשביעות רצונכם.

ד"ר אלנבוגן אדריאן: אני מנהל היחידה החוץ גופית בהלל יפה ומייצג את הארגון הישראלי לחקר הפוריות.

ד"ר אלנבוגן אדריאן: אני רוצה לברך את בית החולים רמב"ם, שהיה לו האומץ לקחת על עצמו את הפרויקט הזה.

ד"ר אלנבוגן אדריאן: אני יכול לומר לכם שאין היום בית חולים בארץ שמוכן לטפל בנשאיות איידס.

רחל אדטו: הדסה היתה מוכנה לקחת את זה על עצמה.

ד"ר חזי לוי: זה ממש לא נכון.

ד"ר חזי לוי: כולם ברחו.

ד"ר אלנבוגן אדריאן: מדובר לא רק בנשאי איידס אלא גם בחולי צהבת B ו-C.

ד"ר אלנבוגן אדריאן: אם המרכז הזה ייפתח בבית החולים רמב"ם הוא צריך להיות מרכז ארצי לכל הנשאים.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: ועדת הבריאות מותחת ביקורת, יחד עם כל מה שנאמר פה, על התנהלות משרד הבריאות בכל הנוגע לעיכובים להקמת המרכז הארצי לטיפולי פוריות בנשים נשאיות נגיף HIV.

חיים כץ: לדעת הוועדה, ההתנהלות של משרד הבריאות פוגעת פגיעה קשה בנשים הנשאיות, הזכאויות לטיפולים אלה ומונעת מהן את הזכות הבסיסית להרות.

חיים כץ: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להפסיק את הסחבת שננקטה עד כה בנושא ולהאיץ את פתיחת המרכז בבית החולים רמב"ם.

חיים כץ: הוועדה רושמת לפניה את הבטחת מנכ"ל משרד הבריאות שהוא יעשה כמיטב יכולתו שהמרכז ברמב"ם ייפתח במהלך חודש מרס לכל המאוחר.

חיים כץ: עד אז, הוועדה קוראת למשרד הבריאות להסדיר את יציאתן לטיפול של נשים נשאיות איידס להפריה חוץ גופית בחו"ל, בוודאי אלה שמגיעות לגיל מתקדם ומפסידות זמן.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.