ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 108, 2009-11-23 10:00

אופיר אקוניס: בוקר טוב לכם.

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את הישיבה הראשונה של ועדת הכלכלה לשבוע זה.

אופיר אקוניס: אנחנו מעלים על סדר יומנו את נושא שדה התעופה בהרצליה.

אופיר אקוניס: אני בעבודת מחקר קטנה מצאתי שוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת עסקה במרץ 2003 בעניין הזה, ושם הקריא היושב ראש דאז חבר הכנסת שלגי מספר מכתבים.

אופיר אקוניס: וכך הוא אומר בשנת 2003: "אני מבקש להקריא מכתבים של שלושה שרי תחבורה מהשנים 98 ו-2000".

אופיר אקוניס: בשנת 98 בינואר כותב שר התחבורה יצחק לוי לראש עיריית רעננה, למר בילסקי שהיה אז ראש העיר: "אנחנו רואים עין בעין עם תושבי הסביבה כי קיים צורך בהזזת שדה התעופה לאתר חלופי.

אופיר אקוניס: במאי 98 שר התחבורה מתחלף, שאול יהלום, ראש העיר הוא עדיין אותו ראש עיר: "לסיכום, מכתבו של שר התחבורה הקודם כבוד הרב יצחק לוי מינואר 98 תקף, ואנחנו נעשה כל מאמץ על מנת שיעד הביניים שעיקרו העברת רוב טיסות האימונים לשדה חלופי יבוצע בהקדם" – מאי 98 – "ויקל בהרבה את התנאים של התושבים.

אופיר אקוניס: במקביל, גם נמשכים המאמצים למצוא אתר חלופי לשדה, דבר שיארך יותר זמן.

אופיר אקוניס: ויש מכתב מלפני תשע שנים, שר התחבורה יצחק מרדכי, ראש העיר עדיין – תראה, עברת הרבה שרים, אדוני.

נחום חופרי: שכותב לשר הביטחון, נכון?

אופיר אקוניס: אני לא יודע למי הוא כותב כאן.

אופיר אקוניס: אבל, הוא כותב כך: שדה התעופה בהרצליה פועל מידי שנים רבות.

אופיר אקוניס: הפיתוח הסביבתי אכן הביא את השדה למצב וכד'.

אופיר אקוניס: "מיקומו אינו ראוי יותר לשדה תעופה", כותב שר התחבורה מרדכי בשנת 2000, "לא רק מההיבט הבטיחותי, אלא מסיבות של איכות חיי התושבים באזור.

אופיר אקוניס: הנחייתי הינה לאפשר פעילות במקום עד אשר תמצאנה חלופות.

אופיר אקוניס: אנו עושים ככל יכולתנו במסגרת אחריותנו לפתור את הבעיה", כך כתב שר התחבורה לפני תשע שנים.

אופיר אקוניס: מי מייצג פה את משרד התחבורה?

מרדכי שמואלי: שלום, מוטי שמואלי מרשות תעופה אזרחית.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: אתה מכיר את הספר הזה?

מרדכי שמואלי: לא.

אופיר אקוניס: הספר הזה הגיע אליי ב-2008, "בתנועה מתמדת תחבורה בישראל, ביבשה, בים ובאוויר", שהוציא משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

אופיר אקוניס: אגב, כל הספר הזה הוא מרתק, כדאי לקרוא אותו.

אופיר אקוניס: הוא באמת מרתק, ואני אומר את זה לא בציניות.

אופיר אקוניס: כמי שעוסק בענייני תחבורה קראתי את כולו יותר מפעם אחת.

אופיר אקוניס: שדות תעופה פנים ארציים - מר מור, אתה ניהלת את אילת.

אופיר אקוניס: משבחים את פעילות המקום.

אופיר אקוניס: עכשיו אתה מנהל את כל רשות שדות התעופה.

אופיר אקוניס: יש פה על נמל התעופה החדש של אילת שלדעתי גם בו נצטרך לקיים ישיבה, גברתי המנהלת, איפה הדברים עומדים, עובדה, ראש פינה וכד'.

אופיר אקוניס: "הרצליה – עקב מיקומו הרגיש בלב אזור עירוני צפוף, נבחנות אפשרויות להעתקתו", כותבת המדינה, לא אני.

אופיר אקוניס: אגב, ספר מומלץ.

אופיר אקוניס: לא פרוזה, אבל מומלץ.

אופיר אקוניס: אני בעצמי ביקרתי, אם אינני טועה, בחודש ספטמבר בשדה התעופה בהרצליה, וקיבלתי סקירה.

אופיר אקוניס: קובי, אני מודה לך על הסקירה המרתקת.

אופיר אקוניס: היתה איתי ראש עיריית הרצליה, והמועצה המקומית כפר שמריהו מר אלוני, וחברת מועצת עיריית הרצליה מאיה כץ, ואחרים.

אופיר אקוניס: וראיתי, ולא שוכנעתי שהמקום צריך להמשיך ולבלום התפתחויות של ערים בישראל או יישובים אחרים.

אופיר אקוניס: אבל, אני באמת רוצה לשמוע גם את עמדת רת"א.

אופיר אקוניס: אני הייתי שמח אם מישהו אחר ממשרד התחבורה היה פה.

יצחק רז: גם אני פה, החוקר הראשי.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: זאת גם כדי לשמוע אחד מהפקידים הבכירים שלאורך השנים שורד בתפקידיו, ושום דבר לא קורה.

אופיר אקוניס: הוא היה נותן את התשובה הכי נבונה.

אופיר אקוניס: אנחנו שורדים עד אשר אנחנו עומדים למבחן הציבור, אתה בראשות עיר, הגברת גרמן, חברת המועצה, וראשי הערים.

אופיר אקוניס: אבל, הפקידות לעולם נשארת כמו שאני מבין זאת, בעיקר במשרד הזה.

אופיר אקוניס: היינו שמחים לקבל איזושהי תשובה, איך זה קורה?

אופיר אקוניס: הדברים הם מ-98.

אופיר אקוניס: לפני שתאמר כמה מילים גם כראש עירייה לשעבר וגם כחבר כנסת, אולי קובי אתה רוצה להציג את רשות שדות התעופה בעניין הזה?

אופיר אקוניס: קובי מור, מנהל רשות שדות התעופה, בבקשה.

קובי מור: נבהיר את החלוקה ביני ובין ידידי הטוב שיושב לשמאלי.

קובי מור: אני האופרטור.

קובי מור: רשות שדות התעופה פועלת על פי חוק.

קובי מור: חוק הרשות מגדיר בדיוק מה מוטל עליה לעשות.

קובי מור: היא צריכה להפעיל, היא צריכה לפתח, היא צריכה לתחזק את שדות התעופה במידת האפשר כלכלית ככל שניתן, וזה מה שאנחנו עושים.

קובי מור: אנחנו מפעילים את שדה התעופה בהרצליה שקיים שם על פי חוק כמיטב יכולתנו.

קובי מור: הרגולאטור הוא בעצם אחראי על ענייני הבטיחות, הוא אחראי על ענייני המיקום כך שיהיה פשוט ברור לנוכחים איזה שאלות להפנות למי.

קובי מור: אנחנו גם הכנו מצגת, ואם תרצו נוכל להציג אותה.

קובי מור: אני לא בטוח שזה המקום, אולי נראה איך הדיון יתגלגל.

קובי מור: אם יהיה צורך, אפשר יהיה לתת לכם גם סקירה.

אופיר אקוניס: מהי עמדתך המקצועית כמנהל רשות שדות התעופה?

קובי מור: אני חושב ששדה התעופה בהרצליה צריך להישאר במקומו עד אשר יימצא לו שדה חלופי מתאים, פועל, ואנחנו נעבור בשמחה.

אופיר אקוניס: כך אמרת לי בסיורנו המשותף.

קובי מור: נכון, עמדתי לא משתנה.

אופיר אקוניס: את הקרקע אמורה לספק זרוע אחרת של המדינה, אולי מינהל מקרקעי ישראל, או משרד הבינוי והשיכון, והדבר הזה לא קורה כבר כמה וכמה שנים.

אופיר אקוניס: אגב, הדוקומנטציה היא קיימת.

קובי מור: אדוני היושב ראש, רשות שדות התעופה לא רווה נחת כלכלית מהשדה הזה.

קובי מור: הגרעון השנתי שלנו מסתובב סביב 14 – 15 מיליון שקל בשנה.

קובי מור: אין לנו שום איזשהו עניין כלכלי מיוחד לעשות את זה.

קובי מור: אני חושב שברמה הלאומית לא סוגרים שדה לפני שיש לו חלופה עובדת.

קובי מור: זאת עמדתנו, היתה, והווה.

אופיר אקוניס: האם בזמן שאתה מנהל את רשות שדות התעופה התקיים דיון כלשהו, או היתה איזושהי פעולה, לא אמירה, כדי לקדם את המעבר של שדה התעופה בהרצליה עם גורם אחר?

אופיר אקוניס: משרד התחבורה בעניין הזה לצורך העניין אפילו אין לו אמירה, אלא לגוף שיכול לספק קרקע חלופית.

אופיר אקוניס: שמעתי שבתל-יצחק היה רעיון לעשות.

אופיר אקוניס: אני רואה פה בשנת 2000, צוות בין-משרדי של משרדי הממשלה אומר לטווח הארוך אסטרטגיה.

אופיר אקוניס: קובע: להקים שדה תעופה לתעופה הכללית הפרטית מדרום לתל-יצחק, ועם השלמתו לסגור כפי שאתה אומר באמת את השדה בהרצליה.

אופיר אקוניס: בטווח הקצר, בתוך שנה להפסיק את הפעילות.

אופיר אקוניס: זה לא קרה, וזה היה בשנת 2000.

אופיר אקוניס: אני לא אסבך אותך משנת 2000, אני רק שואל בזמן כהונתך כמנהל, מה קרה?

אופיר אקוניס: זאת אומרת, האם היתה פעולה?

קובי מור: אדוני היושב ראש, אני חושב שזו שאלה טובה מאוד להפנות אותה לנציג רת"א.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

מרדכי שמואלי: תודה, אדוני היושב ראש.

מרדכי שמואלי: קודם כל, העמדה של משרד התחבורה כמו שאתה ציטטת מפרסומים ומכתבים היא בתוקף, היא תקפה.

מרדכי שמואלי: שדה התעופה הרצליה הוא שדה פעיל, הוא קיים הרבה שנים.

מרדכי שמואלי: מפורסם בתוכנית מתאר ארצית לתפרוסת שדות תעופה.

מרדכי שמואלי: שדה חשוב, יש בו לא מעט פעילות.

מרדכי שמואלי: החשיבות גם הוצגה לך בביקור.

מרדכי שמואלי: לא מעט פעילות נעשתה גם בזמן האחרון כדי לנסות ולממש את המדיניות הזאת של למצוא מקום חלופי.

מרדכי שמואלי: גם ועדה פנימית בתוך משרד התחבורה, גם ועדה ציבורית בראשות האלוף במילואים הרצל בודינגר שסיימה את עבודתה רק לפני שנה, אפילו פחות מזה.

מרדכי שמואלי: היא התייחסה להרבה נושאים.

מרדכי שמואלי: בין היתר, גם לשדה התעופה הרצליה, ולתעופה הכללית במרכז הארץ.

מרדכי שמואלי: המליצה על חלופה, הציגה את המסקנות שלה לשר התחבורה.

מרדכי שמואלי: הוועדה גם הציגה את המסקנות לממשלה, ונתקבלה החלטה בפברואר השנה.

מרדכי שמואלי: יש שם גם המלצה על אתר חלופי, ובעקבות ההמלצה - - -

אופיר אקוניס: בתל-יצחק.

מרדכי שמואלי: לא, בעין שמר.

מרדכי שמואלי: יש כבר עבודה שנעשית עכשיו בתוך משרד התחבורה על פי החלטת הממשלה בניסיון לקדם את הזמינות של החלופה הזאת בעין שמר.

מרדכי שמואלי: בכל מקרה, גם בכל הוועדות, ובעיקר הוועדה של הרצל בודינגר הדגישה שוב שעד שלא תימצא חלופה פועלת ורלוונטית לפעילות בהרצליה, לא לסגור את השדה, ולא להפסיק את הפעילות שלו.

מרדכי שמואלי: ולכן, יש פעילות לא מעטה כדי באמת לאתר מקום חלופי.

מרדכי שמואלי: הוועדה הזאת שעובדת בתוך משרד התחבורה לקידום הזמינות עוד לא סיימה את פעילותה.

מרדכי שמואלי: השר קיים על זה כבר פגישה אחת, ואני יודע שמתוכננות נוספות.

מרדכי שמואלי: הפתרון הזה הוא לא פתרון - - -

אופיר אקוניס: אני אפסיק אותך, אני אקריא מפרוטוקול של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בילסקי, צביה בלאו ייצגה אתכם אז, את משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: האם היא עדיין עובדת במשרד?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: היא אומרת כך: "ארבע חלופות עומדות להיבדק על ידי הגופים.

אופיר אקוניס: ארבע החלופות הן: חפר, עין-שמר, זוהר ופלג".

אופיר אקוניס: אני מבין שכרגע אנחנו כבר הסרנו מעל סדר יומנו את שלוש החלופות האחרות – כך הבנתי מרת"א – ומדברים עכשיו על עין-שמר.

אופיר אקוניס: זה ממרץ 2003, כך אומר משרד התחבורה של מדינת ישראל, או נציגתו.

מרדכי שמואלי: החלופה שעכשיו נדונה, ומנסים לקדם אותה, היא על פי ההמלצה של ועדת האלוף במילואים הרצל בודינגר, והיא מתמקדת בעין שמר.

מרדכי שמואלי: נפסלו האתרים האחרים בגלל התנגדויות של משרדי ממשלה אחרים, כמו משרד הביטחון, שאגב יש לו אמירה גם לגבי עין שמר כי המקום הזה הוא בבעלות של משרד הביטחון, ויש שם מתקנים ביטחוניים.

מרדכי שמואלי: בכל מקרה, חשוב לומר שעד שתימצא חלופה - ובאמת יש פעילות להעביר את פעילות השדה - בינתיים השדה הזה הוא פעיל.

מרדכי שמואלי: יש שם לא מעט פיקוח ורגולציה ועיסוק יום יומי של רשות התעופה האזרחית כדי להבטיח שבינתיים הפעילות שם היא בטוחה.

אופיר אקוניס: אבל, לרת"א או לפי דוח בודינגר, מה החשיבות של השדה כרגע אם אין שם פעילות ביטחונית, אם פעילות הריסוס החקלאית כבר פסקה לדאבוננו מחוסר פעילות חקלאית או מועט?

אופיר אקוניס: מה קורה שם?

אופיר אקוניס: האם זה לפעילות של כמה אנשים שיש להם מטוסים פרטיים?

אופיר אקוניס: בעיניי, זה מנוגד לאינטרס הציבורי.

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד הראוי, אני חושב שזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

מרדכי שמואלי: אני לא מכיר את הנתון שפעילות חקלאית הופסקה בהרצליה.

אופיר אקוניס: או לימוד טיסה.

אופיר אקוניס: זה לקבוצה מאוד מצומצמת, וזה בניגוד לאינטרס הציבורי.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, רוב הציבור לא לומד טיסה.

23596: אין שום פעילות חקלאית.

אופיר אקוניס: הגברת גרמן, תיכף ניתן לראשי הרשויות את זכות הדיבור.

מרדכי שמואלי: האינטרס הציבורי כמו שמשרד התחבורה מנסה לקדם אותו הוא שתהיה פעילות תעופה מכל מקום שבו היא נדרשת.

מרדכי שמואלי: שדה התעופה הרצלייה - הפעילות שם היא נדרשת.

מרדכי שמואלי: פועלים שם בתי ספר, פועלת שם התעופה הכללית.

מרדכי שמואלי: יש שם מכוני בדק שמשרתים את התעופה הכללית לא רק במרכז הארץ, אלא מחלקים אחרים, ויש שם לא מעט פעילות.

מרדכי שמואלי: הפעילות אולי הכי מודגשת לאורך השנים, גם בהתייחסויות לדיונים בבג"צ שהיו בהקשרים האלה, היא פעילות ההדרכה והלימוד, בתי הספר ללימוד טיסה.

מרדכי שמואלי: אבל, לא רק.

מרדכי שמואלי: יש שם גם פעילות מסחרית מסוגים שונים: מוניות אוויר, וכו'.

דרור אלוני: בעיקר, מוסכים שגורמים לזיהום קרקע - - -

אופיר אקוניס: מר אלוני, אתה רשום בזכות דיבור, ואחרי שרת"א יסיימו את סקירתם, מר חופרי ידבר, אתה והגברת גרמן, והגברת כץ ממועצת עיריית הרצליה, ושכמובן הארגונים הירוקים ונציגיהם.

אופיר אקוניס: וכן, כל מי שרוצה.

אופיר אקוניס: אני מבקש פשוט להירשם.

אופיר אקוניס: אני חושב שזהו דיון מאוד חשוב, ובאמת כבר הגיע הזמן לשים קץ לבירוקרטיה המגוחכת הזאת, באמת מגוחכת.

אופיר אקוניס: זה כמעט עובר את הדלקנים האוניברסאליים, חבר הכנסת בילסקי, שמשרד התשתיות הציע ב-1997, וב-98 רק התחילו.

מרדכי שמואלי: יש פעילות לא מעטה, יש פעילות די רבה בשדה הזה.

מרדכי שמואלי: יש פעילות מצד רשות התעופה האזרחית לפקח על מה שקורה שם, ולוודא שהפעילות היא בטיחותית ותקינה, ועל פי התקנות.

מרדכי שמואלי: לא מזמן הוקם שם משרד קבוע של נציגות של רשות התעופה האזרחית.

מרדכי שמואלי: יש שם מפקח.

מרדכי שמואלי: בקיצור, יש שם פעילות.

מרדכי שמואלי: היא מוגבלת רק איפה שצריך להגביל על פי החלטות קודמות של מניעת מטרדי רעש וכו'.

מרדכי שמואלי: אבל, מעבר לזה יש לא מעט פעילות.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בילסקי הוא ראש העיר שכתב כמה מהמכתבים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בליסקי, אולי תספר לנו קצת מה קרה כשהיית ראש העיר.

זאב בילסקי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

זאב בילסקי: האמת היא שאני הגעתי למסקנה שיש פה איזושהי מזימה.

זאב בילסקי: לא משהו בכוונה, אבל יש במהלכים האלה מכדי רצון טוב להאריך קדנציות של ראשי ערים.

זאב בילסקי: אני התחלתי לחשוב, קודמי היה עשרים שנה, וכבר התחיל לטפל בעניין הזה.

זאב בילסקי: אני הייתי קרוב ל-17 שנים וכל הזמן טיפלתי בזה.

אופיר אקוניס: קודמך התחיל לטפל בזה?

זאב בילסקי: קודמי התחיל לטפל בזה.

אופיר אקוניס: אתה נבחרת ב-89.

אופיר אקוניס: כלומר, בשנות ה-80 העליזות התחילו לטפל.

זאב בילסקי: נכון, ואני המשכתי והגעתי לקרוב ל-17 שנים.

זאב בילסקי: ועכשיו יש לנו עוד עשרים שנה בשביל נחום חופרי כדי שגם הוא לא יוכל לעזוב לפני שישלים את משימתו.

זאב בילסקי: ביחד נאסוף בערך איזה 60 שנה של טיפול בשדה התעופה.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, אתה יודע שכולנו ניהלנו מאבקים.

זאב בילסקי: לפעמים הצלחנו יותר, לפעמים הצלחנו פחות.

זאב בילסקי: אני אומר לך בכנות שאין למעלה ממנה, אני לא מצליח להבין איך לא הצלחנו עד היום.

זאב בילסקי: אני באמת לא מצליח להבין.

זאב בילסקי: כמה שלא בדקנו את העניין הזה, ואני זוכר שהבאנו שר לאיכות הסביבה, ולא נזכיר את שמו עכשיו.

אופיר אקוניס: רק תגיד לנו מה הוא עושה היום.

זאב בילסקי: הוא היום בקדימה, ובוועדה מאוד חשובה ששנינו היינו אתמול בסיור בבקו"ם יחד.

זאב בילסקי: באנו וקיווינו שהשר יזיז.

זאב בילסקי: איך שבאנו לשם הכניסו אותו לסימולאטור.

זאב בילסקי: תאמין לי, כל כך נהנינו בסימולאטור, ושכח בכלל בשביל מה באנו.

זאב בילסקי: ואז הבנתי, כל אחד שבא מכניסים אותו לסימולאטור, והוא כל כך מבסוט.

זאב בילסקי: הוא חוזר ומספר לאשתו: עשיתי עכשיו שעת טיסה.

אופיר אקוניס: אני רוצה להביע מחאה, אני לא הייתי בסימולאטור.

זאב בילסקי: הרי ממה נפשך?

זאב בילסקי: הלוא בוא נניח שבאמת קובי מור בהרבה כשרון מנהל שדות תעופה, ובאמת יש צבא, ויש חשיבות ביטחונית, ויש חשיבות למדינת ישראל, ואתה לא יכול לסגור את נתב"ג, ויש אלף אחד דברים.

זאב בילסקי: על מה אנחנו מדברים פה?

זאב בילסקי: כל הפעילות של השדה הזה זה לאנשים ששפר מזלם, ועכשיו הם רוצים ללמוד גם על סימולאטור, ואחר כך לנסוע ולעשות סיבובים ולהוציא רישיון.

זאב בילסקי: זה כל המטרה של השדה, אין שום מטרה אחרת.

זאב בילסקי: מוסך פה, מוסך שם – תאמין לי שום בעיה.

זאב בילסקי: פה אנשים רוצים ללמוד לטוס.

זאב בילסקי: ואיך אנחנו כל ראשי הרשויות, וכל יושבי ראש הוועדות למינהן, לא הצלחנו להזיז את העניין הזה?

זאב בילסקי: הלכנו גם לבג"צים, וניסינו יחד עם אדם טבע ודין.

זאב בילסקי: כשהם לא הלכו לבג"צ נגדנו אז הלכנו יחד איתם בבג"צים אחרים.

זאב בילסקי: אנחנו ראשי הרשויות ניסינו, ואני באמת לא יכול להבין איך עד היום לא הצלחנו.

זאב בילסקי: למה אנחנו כל כך רוצים להעביר את זה?

זאב בילסקי: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אנחנו כבר ראינו מספיק תאונות, ויש פה חוקר תאונות, וחוקר התאונות יסביר לנו עכשיו שהסיכון הוא זה, ואם אתה נוסע באוטו יש לך יותר סיכון.

זאב בילסקי: אני אומר לכם, למה לנו שיום אחד ייקחו את הדיון פה, ונסתכל על מטוס שהתרסק על בית אבות ברעננה או על מקום אחר?

זאב בילסקי: בשביל מה?

זאב בילסקי: אתה יודע מה?

זאב בילסקי: חס וחלילה שזה לא יקרה.

זאב בילסקי: למה לעשות מפגעי רעש שכל כך מטרידים כל כך הרבה אנשים בגלל שמעט אנשים רוצים ללמוד לטוס?

זאב בילסקי: איפה ההיגיון שבעניין הזה?

זאב בילסקי: אתה יודע, האנשים בכפר שמריהו כבר לא שומעים את זה כי זה כבר חלק מהוויית החיים שלהם.

זאב בילסקי: למה?

זאב בילסקי: בשביל מה?

זאב בילסקי: גם ברעננה אתה רואה את זה כל הזמן הולך וחג מעליך, בשביל מה?

זאב בילסקי: אני יודע שאדוני אוהב להיות קונקרטי, וראיתי שהוא כבר התחיל לסיים כמה דברים שנמשכו פה הרבה זמן.

זאב בילסקי: אולי אתה חש כי הקדנציות מצטמצמות ולכן אתה חושב שצריך לגמור מהר.

זאב בילסקי: אבל, אני מאחל לאדוני שיהיה הרבה שנים בתפקיד הזה.

זאב בילסקי: מה שאני מציע זה כך – אנחנו, מספר חברי כנסת, דיברנו על הגשת הצעת חוק משלנו.

זאב בילסקי: אבל, אני חושב שעם היתרון שיש לך גם במעמדך כיושב ראש הוועדה וגם בתכונות הנוספות שאני לא רוצה לפרט לכלל התושבים, אבל אדוני עושה הרבה מאוד פה בתחומים שאתה מופקד עליהם, צריך לבוא ולקבוע דבר אחד.

זאב בילסקי: גם לקדם חקיקה, וגם לקבוע תאריך.

זאב בילסקי: אני מודיע לאדוני שאם לא יקבע פה תאריך השדה הזה לא יזוז מעולם.

זאב בילסקי: אף אחד אין לו אינטרס.

זאב בילסקי: הוא בא, הוא עושה סיבוב, וגמרנו.

זאב בילסקי: צריך להזיז.

זאב בילסקי: מדברים על זה, ומדברים על פה, ומדברים על שם, ולא זז שום דבר.

זאב בילסקי: אם יצא מהוועדה הזאת תאריך שאנחנו נגיד בתאריך זה וזה, אני מבטיח לך שהאנשים המוכשרים שיושבים פה ימצאו את החלופה, ואז יבוא שלום על ישראל.

זאב בילסקי: לכן, אל"ף, נעשה חקיקה.

זאב בילסקי: דבר שני, במקביל, אם הוועדה תוכל לקבוע איזשהו תאריך, אני מבטיח לך שאתה תראה שהעסק הזה יסתדר לשביעות רצונם של כולם.

אופיר אקוניס: אני מודה לך.

אופיר אקוניס: תודה רבה, חבר הכנסת בילסקי.

אופיר אקוניס: אנחנו נלך עכשיו לראשי הרשויות ונתחיל מהגברת יעל גרמן ראש עיריית הרצליה.

אופיר אקוניס: חברת המועצה מאיה כץ מייד אחרי ראשי הרשויות.

23596: קודם כל, אני רוצה להודות.

23596: אני רוצה להודות לכבוד היושב ראש שזימן אותנו לכאן לדון באמת בנושא שנסחב מעל ומעבר, ואין לו שום הצדקה.

23596: אז קודם כל בתודות.

23596: אני חושבת שאין ויכוח.

23596: אנחנו שמענו פה את קובי, וגם הוא אומר שלמעשה רשות שדות התעופה מפסידה כ-15 מיליון שקל כל שנה.

23596: זאת אומרת, אין גם כדאיות כלכלית.

23596: מישהו כאן אמר על איזושהי פעילות חקלאית.

23596: אני מודיעה כאן באחריות – אין פעילות חקלאית.

23596: כולנו יודעים שאין כאן לא אינטרס לאומי, ולא אינטרס ביטחוני, ולא אינטרס מסחרי, ולא אינטרס כלכלי.

23596: יש כמו שהציג בכישרון רב כרגיל, חבר הכנסת בילסקי, איזשהו אינטרס צר ללמוד לטוס.

23596: כדי ללמוד לטוס יש כמה שדות תעופה מאוד סמוכים לשדה התעופה של הרצליה, אפילו שדה דב.

23596: אגב, אותם בתי-ספר לטיסה שנמצאים אצלנו, נמצאים גם בשדה דב, אז למה צריך דווקא בתוך אזור כל כך מאוכלס?

אופיר אקוניס: אני חושב שזו אולי סיבה היסטורית.

אופיר אקוניס: לדעתי, כששדה התעופה נבנה, המרחק בין שדה דב להרצליה היה כל כך גדול.

אופיר אקוניס: זה היה בשנות ה-30, וזה היה נראה בין שתי מדינות.

אופיר אקוניס: מתי זה היה?

אופיר אקוניס: ב-1948.

23596: אז על גמלים או על סוסים היו צריכים לעבור.

דרור אלוני: צריך להודות על האמת שבשנות ה-40 השדה הזה לא הוקם פורמאלית.

דרור אלוני: הוא פשוט נוצר.

דרור אלוני: המציאות יצרה אותו, ולאחר מכן בשלבים מאוחרים יותר אמצו אותו כשדה נוסף.

23596: אני חושבת שכולם מסכימים שאין שום הצדקה.

23596: זאביק העלה את כל הנושא הבטיחותי, ואני חושבת שחבריי יפרטו.

23596: זוהי ועדת הכלכלה, ואני רוצה להעלות את הנושא הכלכלי.

23596: קודם כל, שיהיה ברור, כי באים ואומרים: כן, לגברת גרמן יש אינטרס כלכלי ונדל"ני.

23596: חברים, אני מודיעה כאן קבל עם ועדה: אין לי לא דונם, ואפילו לא מטר מרובע בכל השטח הזה.

23596: אין לי בכלל, אין לי.

23596: חוץ מביתי ומשהו שיש לאימא שלי, אין לי שום דבר.

23596: זאת אומרת, אין לי אינטרס אישי.

23596: אבל, כן יש אינטרס מובהק לעיריית הרצליה ולציבור להתרחב.

23596: היום שדה התעופה יושב על כ-160 דונם שלא ניתן לבנות בהם.

23596: אבל, יותר מכך גם לא ניתן לבנות בכל השטח.

23596: לנו, לעיריית הרצליה, יש שטח.

23596: יש לנו תב"ע שהיא מוקפאת בגלל שדה התעופה, לבניית 5,600 יחידות דיור.

23596: שער בנפשך, 5,600 יחידות דיור שחלק ניכר מהן באמת יוכל לתת פתרון לזוגות הצעירים.

23596: כולנו מדברים על המצוקה של הזוגות הצעירים.

אופיר אקוניס: דיברנו פה בשבוע שעבר בדיוק בעניין הזה.

23596: כולם מדברים על השוק הרותח באזור המרכז, ועל הביקושים הבלתי אפשריים באזור של רעננה, כפר שמריהו והרצליה.

23596: שער בנפשך שבאמת ניתן יהיה להפשיר ולבנות 5,600 יחידות דיור, ועד כמה זה יצנן את השוק, ועד כמה זה ייתן פתרונות.

23596: 160 הדונם שעליהם יושב שדה התעופה שייך למינהל מקרקעי ישראל, שייך למדינת ישראל.

23596: אנחנו עשינו חשבון שרק המכירה של פר קרקע זה למעלה מ-250 מיליון דולר שזה קרוב למיליארד שקל שמדינת ישראל תקבל.

23596: זאת אומרת, יושב שדה שמפסיד 15 מיליון, שאין לו שום הצדקה ציבורית או לאומית, ומונע ממדינת ישראל להרוויח מיליארד, ומונע מעיריית הרצליה להתפתח.

23596: אנחנו מבקשים שתתקבל החלטה, הגיע הזמן.

23596: אנחנו ניסינו על-ידי בג"ץ, וניסינו באמצעים הסטטוטוריים של הוועדה, ואני רואה שזה לא ילך.

23596: אגב, להערכתי, שדה התעופה גם לעולם לא יקבל איזושהי תב"ע.

23596: הוא לא יוכל לאשר תב"ע מפני שכדי לאשר תב"ע הוא יצטרך להגיש כתב שיפוי בגין 197.

23596: אנחנו עשינו חשבון שמדינת ישראל תצטרך לתת לשדה התעופה כתב שיפוי על סך של כשני מיליארד שקל שזה בערך הפיצויים שיידרשו מכל התושבים מסביב בגין תב"ע מאושרת.

23596: זאת אומרת, הוא לעולם לא יאושר.

23596: צריך לקבל החלטה, וההחלטה נמצאת כיום בידיו של שר התחבורה.

23596: אפילו לא צריך לחוקק חוק.

23596: שר התחבורה כפי שהוא החליט בשנת 78 להוסיף את שדה התעופה לחוק, וכפי שהוא החליט בשנת 83 לגרוע את שדה תימן, יחליט שר התחבורה בשנת 2009 – אנחנו נהיה מרוצים אם זה יהיה גם בשנת 2010 – לגרוע את שדה התעופה הרצליה מתמ"א 15, ולסגור אותו.

23596: אני משוכנעת שברגע שתתקבל החלטה לסגור אותו, ותתקבל החלטה לא לסגור אותו מחר, יתנו חצי שנה, שנה, שנתיים, ותתקבל החלטה לסגור אותו בעוד שנתיים, ניתן יהיה לפזר בשדות התעופה הקיימים, ולא צריך יהיה להקים שדה חלופי.

23596: ואולי, יכול להיות, שהעובדות וההחלטה החד משמעית הזאת היא זו שתגרום לכך שגם יימצא פתרון.

23596: אני הייתי מבקשת מכבוד היושב ראש שוועדת הכלכלה תקבל החלטה להמליץ בפני שר התחבורה לקבל החלטה חד צדדית, אמיצה ומחויבת המציאות לסגור את שדה התעופה בהרצליה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך, תודה הגברת גרמן.

אופיר אקוניס: ראש המועצה המקומית כפר שמריהו דרור אלוני, ואחריו ראש עיריית רעננה.

דרור אלוני: אני כמובן מצטרף לתודה על תשומת הלב, ועל כך שהבאתם את הנושא לסדר היום.

דרור אלוני: הנושא הזה הוא חשוב, והוא חשוב לדעתי גם בראייה לאומית.

דרור אלוני: אפשר אולי מהתהליך הזה ללמוד על תהליכים אחרים שמתרחשים בארץ ובעצם גוזלים הרבה מאוד משאבים, ותרומתם היא שלילית, לא רק היא שהיא לא חיובית.

דרור אלוני: השדה הזה קם ללא תכנון מוקדם.

דרור אלוני: אני זוכר אותי כילד בשנות החמישים והשישים מתרוצץ על השדה הזה ללא גדר, כשמטוסי סטירמן ממריאים, ואנחנו ביניהם.

דרור אלוני: לאחר מכן, הוקמו אותם מוסכים שנועדו לשרת את הסטירמנים של אותם תעלולנים, ביניהם אייבי נתן שטס לפורט-סעיד משדה התעופה הזה - כמובן ללא היתר - וחזר אליו.

אופיר אקוניס: לא ידעתי שהוא יצא משם.

דרור אלוני: אתה עוד צעיר.

אופיר אקוניס: כן, אני לומד.

אופיר אקוניס: תראה איזה ספרים מרתקים אני קורא.

דרור אלוני: אגב, אני יכול להמליץ לך על ספרים יותר טובים.

אופיר אקוניס: אני גם אמרתי שזה לא פרוזה.

דרור אלוני: אני חוזר ואומר, בעצם נוצרה שם מציאות שכפתה על עצמנו את עצמה, ולא אנחנו תכננו אותה.

דרור אלוני: ואני לא חושב שהיה איזשהו שר, או מנהיג במדינת ישראל שאמר: פה צריך להקים שדה תעופה, כמו שהוא אמר: פה צריכה לקום עיר, או פה צריך לקום יישוב.

דרור אלוני: ההליך הזה לא נעשה מעולם.

דרור אלוני: רשות שדות התעופה שהיא אמונה על הפעלת שדות תעופה בנאמנות יתרה, דבקה בלהפעיל אותו כמיטב הבנתה ויכולתה.

דרור אלוני: קובי ממשיך את דרכו של קודמו שהשקיע בניסיונות רבים מאוד לשדרג את מניעת זיהום הסביבה בשנים הקודמות, ועדיין לא מספיק.

דרור אלוני: אבל, כאשר יש בור נקווים אליו עוד מטרדים, ועוד מטוסים מגיעים.

דרור אלוני: מגיעים גם מטוסים שלא התכוונו שיגיעו בשנים האחרונות.

דרור אלוני: אני התרעתי לא פעם על כך שגם מטוסי סילון דו מנועיים נוחתים בשדה כי כלכלית נוח להם להגיע למוסך כזה או אחר, למרות שבפעולה הזאת של ההמראה והנחיתה הם חורגים מכל תקנות הטייס, כולל פסיקת בג"ץ לגבי מגבלות טיסה מערבה.

דרור אלוני: זה נעשה בידיעה ובהכרה, אבל בעצימת עין ובקריצה כמו דברים אחרים, אולי כפי שהשדה הזה בעצם הוקם ופועל.

דרור אלוני: אם ניקח את ענף מוסכי התעופה, למה הם צריכים להיות בכפר שמריהו?

דרור אלוני: למה שהם לא יהיו בקריית שמונה, למשל, מקום שבו משוועים למקורות תעסוקה?

דרור אלוני: הרי האנשים שמאכלסים את השדה הזה לא מגיעים מכפר שמריהו, הם מגיעים מרחוק.

דרור אלוני: אני מציע שגם המטוסים שמגיעים ממקומות אחרים, וגם העובדים שעובדים במוסכים האלה, ימצאו את המקומות שבהם יש צורך למצוא תעסוקה מקצועית, וגם שדות התעופה.

דרור אלוני: אין בשדה הזה שום פעילות שהיא יכולה להתבצע רק בשדה הזה, נקודה, ויגיד מישהו אחר משהו אחר.

דרור אלוני: אם תסגרו את השדה הזה בעוד חודש, לא יהיה מטוס אחד שלא ימצא בית חדש.

דרור אלוני: לא יהיה בית-ספר אחד שימשיך לפעול אם הוא כלכלי.

דרור אלוני: אגב, גם עיריית הרצליה, וגם המועצה המקומית כפר שמריהו שאמונים מבחינת חוק התכנון והבנייה ומבחינת רישוי עסקים, לא מצליחים להשתלט על מה שקורה שם משום שזה משהו אקס-טריטוריאלי - בונים, סוגרים, פותחים.

דרור אלוני: אם אני נותן צו ארנונה למשרד מסוים, מחר הוא יעבור ל-40% של שטח הרצליה.

דרור אלוני: הוא יעבור להרצליה, הוא יעבור את הכתובת שלו ל-60% של כפר שמריהו.

דרור אלוני: ומי ינהל את הדבר הזה?

דרור אלוני: זו אנרכיה שאין לה הצדקה, ואין לה מקום.

דרור אלוני: ואני אומר שרב הנזק מן התועלת.

דרור אלוני: התועלת היא לאנשים פרטיים מתי מעט, אם נאמר את האמת.

דרור אלוני: אני רוצה לומר דבר נוסף, בעצם צריך לדבר על העתקת הפעילות, לא השדה, כי לא צריך להעתיק את השדה.

דרור אלוני: השדה יישאר, ונשנה את ייעודו, ונפתח אותו אחרת.

דרור אלוני: העתקת הפעילות עלתה ונדונה עשרות או מאות פעמים, והסיכום היה: צריך לעשות.

דרור אלוני: האם אנחנו כאלה חדלי אונים שלא מסוגלים לבצע?

דרור אלוני: כנראה שכן.

דרור אלוני: אז אולי יואיל כבוד היושב ראש לזמן את מקבלי ההחלטות, ולהגיד להם: רבותי, לא מכובד ולא ראוי.

דרור אלוני: אנא עד התאריך הזה והזה - ואני מציע לקבוע עד ה-31 לדצמבר 2009, לדעתי זה תאריך יפה - להודיע על סגירת השדה.

אופיר אקוניס: תודה, אנחנו מודים לך.

אופיר אקוניס: מר חופרי, בבקשה.

זאב בילסקי: בהערת אגב, אחת הבעיות זה שבעשר השנים האחרונות כזכור לי התחלפו תשעה שרי תחבורה.

זאב בילסקי: היינו מזמינים, משקיעים בבורקס, היה אומר: אני אבדוק, והולך.

זאב בילסקי: בסוף הפסקנו להזמין כי חבל על הבורקס.

דרור אלוני: זאביק, שאול מופז כשר ביטחון הורה לצבא למצוא פתרון לשדה התעופה הזה.

דרור אלוני: כשהוא היה שר התחבורה הוא נמנע מלטפל בנושא הזה.

דרור אלוני: כנראה שיש איזשהם דברים.

אופיר אקוניס: יש דברים שרואים משם שלא רואים מכאן.

אופיר אקוניס: מר חופרי, בבקשה.

דרור אלוני: אגב, נחום הוא אלוף משנה בחיל-אוויר, טייס קרבי לשעבר.

נחום חופרי: אני רציתי לומר שאחד האבסורדים הגדולים ביותר היה שמופז כתב למופז מכתב.

נחום חופרי: זה היה כמעט בסמיכות למעבר שלו ממשרד הביטחון למשרד התחבורה.

נחום חופרי: התחושה שלי היא שהמעבר לא בוצע מכיוון שזה לא באמת כל כך חשוב למקבלי ההחלטות.

נחום חופרי: זאת אומרת, מה זה באמת שכל כמה דקות ממריא איזשהו מטוס, ועובר בגובה נמוך מעל בית בכפר שמריהו?

נחום חופרי: זה לא באמת כל כך חשוב, זה לא נורא.

נחום חופרי: או מה זה באמת כל כך חשוב שמטוס אחרי מטוס בהקפה נכנס אצל המת מעל בית הזקנים כמו שאמר בילסקי ברעננה?

נחום חופרי: זה לא ממש כל כך חשוב.

אופיר אקוניס: אגב, ליד בית הזקנים יש גם בית צעירים, מרכז בין-תחומי פעיל ומשגשג שאם אינני טועה שיש בו אלפי סטודנטים.

אופיר אקוניס: פעם אפילו הייתי בבית הספר "היובל", ונשאתי שם דברים.

23596: או חטיבת ביניים "רעות" שנמצאת ממש בסמוך, ובית ספר "אילנות".

אופיר אקוניס: כלומר, יש גם מבוגרים וגם צעירים, ואין חקלאות.

דרור אלוני: שם היה בסיס נ"מ.

דרור אלוני: כשהשכילו להעתיק את בסיס הנ"מ מצאו משהו יותר פרודוקטבי לעשות.

נחום חופרי: זה לא באמת כל כך חשוב כנראה למקבלי ההחלטות, ולכן זה לא זז.

נחום חופרי: ולכן, אני מברך על היוזמה שלך להביא את זה פה לוועדת הכלכלה.

נחום חופרי: יכול להיות שמפה תצא איזושהי הכרזה שתחייב.

נחום חופרי: צריך לחפש את הדרך לחייב את שר התחבורה לטפל בעניין.

נחום חופרי: אני לא חושב שצריך לפנות עכשיו לשר הביטחון, ושר הביטחון לא צריך לפנות לצבא בתביעה למצוא מקום.

נחום חופרי: אין שום צורך למצוא מקום כמו שאמרו גם קודמיי.

נחום חופרי: אין שום צורך בשדה הזה.

נחום חופרי: אולי, אם זה נורא חשוב לכמה אנשים ללמוד טיסה, אני הייתי מציע אולי אפילו פתרון או עזרה לדרום דווקא, אני לא הולך צפונה.

נחום חופרי: יש כמה וכמה שדות מכובדים.

נחום חופרי: אחד ליד מצפה רמון שמשוועת לקצת תנועה של אנשים, של לקוחות, של קונים.

נחום חופרי: יכול להיות שזה המקום.

נחום חופרי: אבל, אני לא חושב שאנחנו פה צריכים למצוא את המקום האלטרנטיבי, כי כמו שאמרה יעל וגם דרור - - -

אופיר אקוניס: במצפה רמון יש כרגע מנחת, נכון?

אופיר אקוניס: איך מוגדר המקום במצפה רמון?

אופיר אקוניס: ראש הממשלה מר ברק בשנת 2000 חנך את שדה התעופה.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: לשדה.

אופיר אקוניס: אני שואל באמת, מעניין אותי מה יש שם.

קובי מור: לא, אין שם שום דבר שהוא בהגדרה.

אופיר אקוניס: סליחה, הניח אבן פינה.

קובי מור: אבל, יש שדה תימן, יש אחרים.

אופיר אקוניס: מנחת?

אופיר אקוניס: אין כלום.

קריאה: אין כלום.

נחום חופרי: לא, יש שם מנחת.

אופיר אקוניס: אבל, הם אומרים שאין.

נחום חופרי: אז הם אומרים.

קריאה: סליחה מר חופרי, המנחת לא פעיל.

אופיר אקוניס: המנחת לא פעיל.

אופיר אקוניס: לא חשוב, מר חופרי גם לא צריך למצוא את האלטרנטיבה.

אופיר אקוניס: זה תפקיד של אחרים.

אופיר אקוניס: הוא מציע.

נחום חופרי: נכון, אני גם לא חושב שצריך למצוא אלטרנטיבה – זה מה שאני אומר.

נחום חופרי: אני חושב שאין שום סיבה להחזיק שדה בתוך אזור מיושב שלאיפה שהוא לא פונה – ימינה שמאלה, קדימה, ומה שלא תגביל אותו – אתה מסכן את התושבים.

נחום חופרי: אין שום הצדקה לזה.

נחום חופרי: אולי יש תוכניות חדשות בחירום לאייש אותו באיזושהי צורה.

נחום חופרי: אני עד היום שבו השתחררתי בשנת 2000 מהצבא, לא ראיתי שום תוכנית כזאת.

נחום חופרי: לא כל תוכנית גם הביאו לידיעתי, גם זה נכון.

נחום חופרי: אבל, אני לא מוצא שום הצדקה, לא ביטחונית, לא כלכלית בוודאי כמו שאמר קובי, ולא שום הצדקה ציבורית כדי להחזיק את השדה הזה.

נחום חופרי: אני מציע – אני לא יודע אם 31 בדצמבר או 1 בינואר 2010 אלה התאריכים המומלצים.

נחום חופרי: אבל, אני חושב שאם היתה לך היכולת לקבוע תאריך כזה לסגירה, תאמין לי הרבה רעש, אבל שום דבר לא היה קורה.

נחום חופרי: אף אחד לא היה מתמוטט.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: מאיה כץ היא חברת מועצת עיריית הרצליה, בבקשה.

מאיה כץ: קודם כל, אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על זה שהזמנת אותי לפה, בעיקר כדי לחזק את הדברים שאמרו גדולי, מלומדי וחכמי לפני.

מאיה כץ: אני רוצה להעלות את הנושא של הזוגות הצעירים.

מאיה כץ: אני חברת קואליציה של הגברת ראש העיר גרמן, ואני מייצגת את אוכלוסיית הצעירים שמהווה אוכלוסייה חזקה, אוכלוסיית המשך, דור העתיד של העיר הרצליה.

מאיה כץ: ואני היום, בוגרת תואר שני, עובדת, לא יכולה לקנות דירה בעיר הרצליה.

מאיה כץ: אין לי את היכולת, אין לי את האפשרות.

מאיה כץ: אני מגיעה ממשפחה אמידה, אני עומדת על שתי הרגליים, ולא יכולה.

מאיה כץ: דור שלם שלי, בגילי, מעליי, יעזוב את העיר הרצליה, יפנה לכל הערים השכנות – לצפון, לדרום – ולא יוכל להמשיך לחיות במקום שבו הוא גדל, התחנך למד וחונך.

מאיה כץ: בעיניי, זה אבסורד.

מאיה כץ: אני רוצה לציין ולהסביר שהעתקתו של שדה התעופה, העברתו או סגירתו, לא משנה איזו חלופה מהם תיבחר, הקרקע שיוכלו לבנות את 5,600 יחידות הדיור ולהקצות מהן לאוכלוסיית הצעירים שאני אוכל לקנות דירה, ללדת את ילדיי, לחנך אותם בבתי-הספר בהרצליה - אני אוהבת את העיר שלי, למה אני צריכה לעזוב אותה?

מאיה כץ: יש לנו פה אפשרות היום לעשות צעד שהוא משמעותי ובלתי הפיך לצעירי הרצליה, כמובן בראשותה של ראש העיר, ופשוט לאפשר יחידות דיור בעיר שכיום אין לה אפשרות לתת את זה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: ברשותך, אני אשאל את ראש העיר לגבי הכוונה שלך.

אופיר אקוניס: ה-5,600 יחידות דיור, האם זה ברור שחלקן הגדול יוקצו לבנייה לזוגות צעירים?

23596: ללא ספק, אנחנו נעשה את הכול כדי שזה יוקצה לזוגות צעירים.

23596: מאיה צודקת במאה אחוז.

23596: יתרה מכך, אני חייבת להוסיף, הדור הזה שלא יכול למצוא מקום מגורים בהרצליה – דרך אגב, הוא לא יכול למצוא מקום מגורים בכלל במרכז הארץ - -

אופיר אקוניס: נכון, ועסקנו בזה בשבוע שעבר.

23596: - -גורם להגברת הפער.

23596: כי מה יצא?

23596: בסופו של דבר, במרכז הארץ תהיה לנו באמת אוכלוסייה מבוססת ועשירה, אבל זקנה.

23596: בפריפריה תהיה לנו אומנם אוכלוסייה צעירה, אבל חסרת אמצעים.

23596: לכך המדינה מכוונת?

23596: היא רוצה באמת להגביר את הפערים?

23596: ליצור טריטוריות עשירות וזקנות וצעירות ועניות?

23596: אסור, צריך תמהיל נכון.

23596: מאיה וחבריה צריכים למצוא פתרון בהרצליה.

אופיר אקוניס: תודה מאיה, תודה ראש העיר.

קובי מור: אדוני היושב ראש, ברשותך, יש לי תחושה שאני נדרש לאיזושהי הבהרה קצרה.

קובי מור: חשוב לי להדגיש – נדמה לי שגם מנכ"ל משרד התחבורה שוחח איתך בעניין הזה – שהמערכת כולה בעצם לא נעמדת על הרגליים האחוריות ומתנגדת להעתקת השדה.

קובי מור: כל מה שאנחנו אומרים מבחינה ציבורית, מבחינה לאומית – לא סוגרים שדה מבלי שיש לו אלטרנטיבה.

קובי מור: נמצא את האלטרנטיבה, נכשיר שם שדה תעופה פועל, ונסגור את השדה.

קובי מור: זה מה שאומר משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: קובי, אתה צודק.

אופיר אקוניס: אני באמת שוחחתי.

זאב בילסקי: לא תמצא אלטרנטיבה אם לא תסגור את השדה.

זאב בילסקי: עשרים שנה של ההוא, ועשרים שנה של זה, וזה עשרים שנה.

קובי מור: למשל, עין שמר אלטרנטיבה מעניינת ביותר.

זאב בילסקי: אז תודיע על תאריך, ותראה שה - - -

רוברט טיבייב: יש אלטרנטיבה לשדה התעופה.

קובי מור: היה חשוב לי להבהיר.

אופיר אקוניס: טוב שהבהרת.

אופיר אקוניס: אני שוחחתי גם עם שר התחבורה, וגם עם מנכ"ל משרדו, וזה באמת העמדה.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לכם שהעמדה משמחת אותי, כי בעצם יש פה סביב השולחן הזה קונסנזוס מאוד רחב בעד ההוצאה של שדה התעופה בהרצליה.

דרור אלוני: זה מה שתמוה בעינינו.

אופיר אקוניס: אני מתכוון להציע כאן, אתם תחכו להודעת הסיכום, זה לא יקרה עוד הרבה זמן, שאנחנו ניפגש פה בעוד זמן קצר יחד עם הצעות אופרטיביות, לא עם דיבורים.

אופיר אקוניס: אבל, תיכף אנחנו נסכם.

אופיר אקוניס: לא נסכם לפני שנשמע את כולם.

רוברט טיבייב: אדוני היושב ראש, יש אלטרנטיבה – שדה תימן.

אופיר אקוניס: או,קי, מצוין.

אופיר אקוניס: תודה חבר הכנסת טיבייב.

אופיר אקוניס: ציפי מנכ"לית אדם טבע ודין, בבקשה.

ציפי איסר איציק: תודה רבה.

ציפי איסר איציק: הנושא הזה הוא באמת נושא חשוב, ואני ואדם טבע ודין באמת מוצאים את עצמנו מגיעים הרבה מאוד לוועדה הזאת בקדנציה הזאת כפורום נגיש לדיון בסוגיות סביבתיות, ואני מברכת על זה.

ציפי איסר איציק: אני באמת רוצה להצביע על הפאן הסביבתי של הנושא.

ציפי איסר איציק: אנחנו מדברים על שדה תעופה שמהווה מוקד למטרדי רעש, לזיהום של הקרקע, המים והאוויר.

ציפי איסר איציק: אני חושבת שצריך להתייחס לכל ההיבטים האלה שהוזכרו על-ידי חלק מהדוברים.

ציפי איסר איציק: אנחנו חיים בחיים המודרניים, ובאמת לחיים המודרניים יש מחיר.

ציפי איסר איציק: אבל, כשלא חייבים – ואני חושבת שזוהי בדיוק הדוגמה למקרה שלא חייבים – אז כדאי באמת לחשוב איך אנחנו בכל זאת מקילים על עצמנו קצת את זיהום האוויר, קצת מזיהום הקרקע, וגם את זיהום המים.

ציפי איסר איציק: אדם טבע ודין באמת מטפלת בנושא הזה כבר שנים רבות.

ציפי איסר איציק: זה התחיל בפנייה שהגיעה אלינו מתושבים באזור ל"מוקד הירוק" שסבלו והתלוננו קשות לגבי מטרדי הרעש.

ציפי איסר איציק: סוגיית הרעש מוסדרת במסגרת תוכנית מתאר ארצית ולא במסגרת של תקנות, ולכן גם הפיקוח על רמת הרעש שהשדה הזה מייצר לשכנים כנראה לא זוכה לטיפול מספיק טוב.

ציפי איסר איציק: אנחנו הלכנו באמת לבג"ץ בשם אותם תושבים יחד עם ראשי הרשויות.

ציפי איסר איציק: ביקשנו לסגור את השדה, וביקשנו גם סעדים מבית המשפט העליון להפחית את מטרדי הרעש.

ציפי איסר איציק: לצערנו, קצרה ידו של בג"ץ מלהושיע, והוא לא נתן החלטה על סגירת השדה.

ציפי איסר איציק: הוא נתן סעדים בכל מה שקשור להפחתת מטרדי הרעש.

ציפי איסר איציק: זה כמובן עדיין לא מספק, ויתר המטרדים עדיין מתקיימים שם.

ציפי איסר איציק: צודקת ראש העיר גרמן שאומרת שיש תשתית משפטית.

ציפי איסר איציק: אם רוצים לעשות משהו אפשר לעשות, רק שזה לא קורה.

ציפי איסר איציק: התשתית המשפטית הקיימת היום איננה מייצרת את הפתרון הרצוי, ואני רואה שיש כאן קונסנזוס בחדר הזה לגבי הצורך למציאת אלטרנטיבה כדי להוציא את השדה ממיקומו הנוכחי.

ציפי איסר איציק: ברגע שהתשתית המשפטית כרגע איננה מתקיימת, אני חושבת שבאמת אתם כרגולאטורים יש לכם את הסמכות ואת היכולת לקבוע בחקיקה את מה שצריך לעשות כדי שהשדה הזה יצא.

ציפי איסר איציק: למעשה, כנסת ישראל מייצגת את רצון הבוחר, ואתם מייצגים את רצון הציבור.

ציפי איסר איציק: יש לכם היכולת לחוקק חוק או במסגרת של חוק מניעת מפגעים על רקע היבטים הסביבתיים, או במסגרת חוק רשות שדות התעופה על רקע ההיבטים הנוספים התחבורתיים.

ציפי איסר איציק: יש את המסגרת המשפטית, ופשוט צריך לעשות תיקון חקיקה קטן.

ציפי איסר איציק: אני חושבת שהדבר הזה יכול לקרות.

ציפי איסר איציק: נכון שהדרך המהירה והנכונה היתה ששר התחבורה יקבל החלטה אופרטיבית, והדבר הזה יקרה.

ציפי איסר איציק: אבל, משזה לא קורה – ואולי צריך לתת הזדמנות לדבר לקרות – אני חושבת שבהחלט האופציה של חקיקה.

ציפי איסר איציק: ואני מברכת את חבר הכנסת בילסקי על היוזמה הזאת.

ציפי איסר איציק: אני חושבת שזה בהחלט כיוון שצריך לשקול אותו.

ציפי איסר איציק: אם בג"ץ לא הצליח להושיע, אני חושבת שהכנסת בהחלט יכולה כאן לתת את המענה.

אופיר אקוניס: ציפי, תודה.

אופיר אקוניס: עמרי טלמון, בבקשה.

עמרי טלמון: קודם כל, למען הגילוי הנאות כמנכ"ל קלוב התעופה, וכמי שעשה את הטיסה הראשונה שלו בפסח 52, אני נגוע בעניין הזה של טיסות.

עמרי טלמון: אני רוצה להעיר כמה הערות.

עמרי טלמון: קודם כל, אני לא יודע אם טיסה זה לא צורך לאומי או לא.

עמרי טלמון: אבל, גם הגברת גרמן לא יודעת.

עמרי טלמון: הפרלמנט האירופי למשל, בהחלטה שאני יכול להעביר לך אותה קובע נחרצות שהאינטרס הציבורי הוא בקיום תעופה כללית ותעופה ספורטיבית, וקורא לכל מדיניות אירופה לטפח, לעודד את המגזרים האלה.

עמרי טלמון: אני יכול לשלוח לך את ההודעה.

עמרי טלמון: הקונגרס האמריקאי בהחלטה משלו הביע תמיכה נלהבת לא פחות, נדמה לי בהתנגדות של חבר קונגרס אחד, לתעופה הכללית, תעופה קלה.

עמרי טלמון: גם את זה אני יכול להעביר לך.

עמרי טלמון: אז אני מסתמך על דעת גדולים.

עמרי טלמון: כנראה שיש בזה אינטרס ציבורי כזה או אחר, ולא זה הפורום להתחיל לדון למה ומה.

עמרי טלמון: אנחנו סבורים – אנחנו זה ציבור הטייסים, ומאחורי גבי עומדים כ-3,000 מהם – שהאלטרנטיבה אם תהיה אלטרנטיבה ראויה, אין שום בעיה להעביר את הפעילות, או לפחות את חלקה לשדה אחר.

עמרי טלמון: אבל, מה זה אלטרנטיבה ראויה?

עמרי טלמון: מצפה רצון לא אלטרנטיבה ראויה.

אופיר אקוניס: למה?

עמרי טלמון: מפני שהוא רחוק.

עמרי טלמון: לטובת הגברת ששמה מאיה – שאצלנו זה כבר שם חובה במשפחה חמישה דורות – כשאני הייתי בגילה גרתי בבאר-שבע 18 שנה.

עמרי טלמון: טסתי כמובן משדה תימן.

עמרי טלמון: בין שאר תפקידיי שם, הייתי סגן יושב-ראש לשכת התעשייה והמסחר.

עמרי טלמון: בזמנו, מי שזוכר, תחנת הרכבת לבאר-שבע היתה בבית הדר.

אופיר אקוניס: כן, אני לא זוכר.

אופיר אקוניס: אבל, זה גם בספר הזה.

עמרי טלמון: אני עוד מימי המנדט זוכר שנסעו משם לעזה.

אופיר אקוניס: גם לאל-עריש הגיעו.

עמרי טלמון: גם לאל-עריש.

עמרי טלמון: לבאר-שבע נסעו משם.

עמרי טלמון: היה יורד מחסום על דרך פתח-תקווה, והרכבת נוסעת, והכול בסדר.

עמרי טלמון: ואז באו חכמים.

אופיר אקוניס: ומה קרה?

אופיר אקוניס: העבירו את תחנת רכבת דרום למחלף קיבוץ - - -

עמרי טלמון: יפה, בנו שם פיל לבנבן, ויש מכתב שלי בתור תפקידי אז בלשכת התעשייה והמסחר, שבו טענתי שביום שיעבירו את התחנה לשם, הקו ימות, וזה כך היה בדיוק.

אופיר אקוניס: אני לא בטוח שהוא מת מהסיבות האלה.

אופיר אקוניס: מה שבטוח הוא שהוצאת הרכבת ממרכז העיר הפכה את המקום הזה, את טוואי המסילה, לסיטי של מדינת ישראל, לאזור העיקרי של הכלכלה הישראלית.

עמרי טלמון: אבל, הוציאו אותו והרגו את הקו.

עמרי טלמון: תמיד יש תמורה.

אופיר אקוניס: אני חושב שמות הקו לדרום – ודאי לעזה שאני מוציא אותה מתוך העניין – אבל, מות הקו לבאר-שבע איננו שייך לדעתי להעתקת התחנה.

אופיר אקוניס: הוא שייך לזה שהמדינה לא פיתחה ארבעים שנה את הקווים לדרום, זה עובדה.

עמרי טלמון: לדעתי, זה בדיוק שייך.

אופיר אקוניס: יש פה שאלה מעניינת, אבל לא חשוב.

עמרי טלמון: תעבורת הנוסעים ירדה לאפס ביום שהעבירו את התחנה.

עמרי טלמון: אולי, זה coincidence.

עמרי טלמון: אבל, הנקודה היא שהאלטרנטיבה צריכה להיות מעשית מבחינה תעופתית, מעשית מבחינת מרחק.

עמרי טלמון: למשל, אף ראש עיר פה לא יסכים שבתי-הספר של הילדים שלו יהיו 20 ק"מ מהבית.

עמרי טלמון: אז צריך לראות גם את הדברים האלה.

עמרי טלמון: אני סמוך ובטוח שהגופים שעוסקים בזה, קרי רת"א ורש"ת, יודעים על מה הם מדברים גם בתמונה הכללית, וכשאומרים אלטרנטיבה היא תהיה קבילה מבחינה מקצועית, ומבחינה ציבורית.

עמרי טלמון: לימים חזרתי מבאר-שבע לתל-אביב, ואני גר ליד היכל התרבות, שכונת הולדתי.

עמרי טלמון: כל הנימוקים שהעלו פה נגד שדה התעופה באר-שבע הם טובים גם לסגור את היכל התרבות.

עמרי טלמון: זה סבל סביבתי לא ישוער.

עמרי טלמון: צריך לקחת ולשים אותו באיזשהו מקום על-ידי חיריה, במקווה ישראל, שכולם ייסעו לשם.

עמרי טלמון: למה הם צריכים לצפצף לי ליד הבית?

עמרי טלמון: מישהו אמר פה: החיים המודרניים הם די מסובכים, די מורכבים.

עמרי טלמון: אנחנו לא סוגרים את העיר ועושים אותה מדרחוב כי יש בה 195 תאונות דרכים בממוצע לשנה, כי זה יותר קל להכיר בעובדה שתחבורה היא חלק אינטגראלי של החיים שלנו.

עמרי טלמון: יש גם נושאים קצת יותר איזוטריים שהם עדיין חלק מהחיים שלנו.

עמרי טלמון: כפי שציינתי קבעו האירופאיים וכן הלאה, וזו השאלה.

אופיר אקוניס: השאלה היא, האם באירופה ובארצות הברית יש מובלעות כמו המובלעת הזאת של שדה התעופה?

אופיר אקוניס: אני לא יודע, אני שואל.

עמרי טלמון: אדוני היושב ראש, עכשיו משכת פתיל.

אופיר אקוניס: האם יש?

אופיר אקוניס: ככה זה עובד?

עמרי טלמון: ללוס אנג'לס יש הרצליה שלה.

אופיר אקוניס: אז אולי אחרי שנבצע הם ייקחו מאיתנו דוגמה.

עמרי טלמון: צפון לוס אנג'לס זה הסאן-פרננדו ואלי, אזור שמאוכלס בסך הכול בשלושה וחצי מיליון איש בצפיפות רבה.

עמרי טלמון: יש בו שדה הרצלייה ששמו ואן-נייס.

עמרי טלמון: בשדה הזה נמצאים כשמונה מאות מטוסים דרך קבע.

עמרי טלמון: מספר התנועות בו ממוצע שנתי הוא קרוב ל-1,400 ליום.

עמרי טלמון: זה השדה ה-24 בעולם מבחינת כמות הפעילות.

עמרי טלמון: רציתי להביא הנה צילום שלו, אבל פשוט לא הספקתי כי מחשבי היקר שבק חיים.

עמרי טלמון: היית רואה שמסביבו בתים על גבי בתים, על גבי בתים.

עמרי טלמון: שם נוחתים מטוסי סילון, בעיקר ג'נרל.

עמרי טלמון: אבל, יש שם גם - - -

23596: שלושה וחצי מיליון איש.

אופיר אקוניס: בסדר, אנחנו לא ניכנס כרגע.

אופיר אקוניס: מר טלמון, אם יש לך הערה כרגע לעניין השדה בהרצליה.

אופיר אקוניס: אתה בעד השארתו עד אשר ימצא תחליף, ולא בפריפריה.

עמרי טלמון: אני בעד השארתו עד שיימצא שדה חלופי אמיתי.

אופיר אקוניס: ולא במצפה רמון.

עמרי טלמון: מצפה רמון לא יכול להיות שדה חילופי אמיתי.

אופיר אקוניס: עין שמר, מקובל עליך?

עמרי טלמון: עין שמר יכול להיות חלופה לא רעה.

אופיר אקוניס: מעבירה לי מנהלת הוועדה עכשיו החלטה של הממשלה הקודמת – אני לא מרבה לשבח החלטות של הממשלה הקודמת.

אופיר אקוניס: אבל, ב-1 בפברואר 2009 זה כבר לקראת הבחירות, כותבת ממשלת אולמרט את החלטתה, החלטת הממשלה 4463 – בחינה וקידום זמינות לשדה תעופה פנים ארצי חלופי לשדה תעופה הרצליה באזור עין שמר, ובהתחשב באמור קידום ותכנון מפורט.

אופיר אקוניס: כלומר, יש גם החלטת ממשלה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך, מנהלת הוועדה.

אופיר אקוניס: זה דבר חשוב.

לאה ורון: אבל, יש במקביל פעילות של משרד הפנים ל- - - במועצה הארצית.

זאב בילסקי: זה בעקבות הלחץ של מופז – הנה, אתה רואה.

אופיר אקוניס: החלטת הממשלה גוברת על החלטה של ועדות - - -

לאה ורון: התשובה היא לא.

אופיר אקוניס: זוהי החלטה חשובה ואנחנו נתייחס אליה פה.

עמרי טלמון: אדוני היושב ראש, יש פה שתי מדינות לשני עמים.

עמרי טלמון: אחד החליט כך, והשני מחליט אחרת.

עמרי טלמון: אחד מהם זה מדינת ישראל, והשני זה מדינת הביטחון.

עמרי טלמון: משרד הביטחון – מישהו התבטא פה – רואה את זה כרכושו.

עמרי טלמון: זה לא רכוש של משרד הביטחון.

עמרי טלמון: קודם כל זה רכוש של מדינת ישראל.

עמרי טלמון: משרד הביטחון עושה עסקי נדל"ן משדות תעופה, ועוד מנצל אותם למטרות שאינן תעופתיות.

עמרי טלמון: השתלטו על עין שמר בזמנו, ולא ניכנס לפרטים למה כי אולי זה לא הפורום.

עמרי טלמון: אבל, אני יודע בדיוק למה.

עמרי טלמון: אחד מהאנשים שהיו מעורבים שם הוא אחראי אצלנו על הדאייה כך שלא יכולים לספר לי סיפורי מעשיות מחיל-אוויר.

עמרי טלמון: צריך לחלץ אותו משיניה של מערכת הביטחון – זה הכול.

אופיר אקוניס: אני מודה לך, ואני גם מבין את עמדתך.

אופיר אקוניס: אתה מצטרף לקונסנזוס הרחב סביב העתקת שדה התעופה.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על עין שמר כמקום חלופי, והדבר הזה הוא מתחיל להיות יותר מקונקרטי.

אופיר אקוניס: אני גם מגלה כאן - זה לא עלה על שולחננו עד עכשיו – החלטת ממשלה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: זה דבר באמת מג'ורי.

זאב בילסקי: אם אדוני יצליח להביא לכך, אני כבר אומר לך יש לך שלוש אזרחויות כבוד.

זאב בילסקי: אף יושב ראש לא קיבל שלוש אזרחויות כבוד.

זאב בילסקי: הנה כבר סללת את דרכך.

אופיר אקוניס: אתה מתחייב בשמם של ראשי ערים?

זאב בילסקי: אני מתחייב.

זאב בילסקי: וגם לפני שהם סוגרים, אתה ואני נלך לסימולאטור.

אופיר אקוניס: לא הייתי בסימולאטור.

אופיר אקוניס: ליאור כץ, אתה מייצג את עיריית הרצלייה.

אופיר אקוניס: ראש העיר דיברה, ולכן רק תוספות לדברים או הערות או הארות בקצרה.

אופיר אקוניס: אני עוד רוצה לשמוע את החוקר הראשי של משרד התחבורה ולסכם.

ליאור כץ: אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו.

ליאור כץ: תודה על הדיון.

ליאור כץ: שמי עו"ד ליאור כץ, ואני מייצג את שלושת הרשויות המקומיות במאבק בנושא שדה התעופה.

ליאור כץ: אני מייצג אותן במשך מספר שנים, כולל בעתירות הקודמות שהוגשו לבג"ץ בשנת 2000.

ליאור כץ: נאמר כאן – היכל התרבות.

ליאור כץ: אני לא שמעתי על מישהו שמת ונהרג בהיכל התרבות.

ליאור כץ: רבותי חברי הכנסת, אנחנו צריכים להבין על מה אנחנו מדברים כאן.

ליאור כץ: הדוברים הקודמים התייחסו לשדה, אבל צריך לשים את האצבע בדיוק על הבעיה האמיתית העיקרית של השדה, וזאת בעיית הבטיחות.

ליאור כץ: יושב כאן החוקר הראשי יצחק רז שהוא פרסם דוחות במשך עשר השנים האחרונות.

ליאור כץ: אדוני היושב ראש, אני לא התעצלתי, והלכתי וקראתי את כל הדוחות הללו, הדוחות שמסכמים את מספר אירועי הבטיחות והתאונות בעשור האחרון בשדה התעופה הרצליה.

ליאור כץ: אני חייב לומר לכם – יש שם דברים מדהימים.

ליאור כץ: מסתבר שבמהלך חמש השנים הראשונות של העשור, בין השנים 2000 עד 2004, אנחנו רואים שהמספר של אירועי הבטיחות, כולל גם תאונות שהתרחשו שנתית בשדה התעופה הרצליה מסתובב סביב 15 עד 40 אירועים בשנה.

ליאור כץ: בחצי השני של העשור של שנות ה-2000, החל משנת 2005 עד כולל 2008 – ארבע שנים – אנחנו רואים שהמספר קופץ למספר אירועים שנע בין 95 ל-180 אירועי בטיחות, כולל גם תאונות בפנים, מידי שנה.

ליאור כץ: הכול בשדה התעופה הרצליה.

ליאור כץ: תאמרו ותחשבו: רגע, אולי זה קביל, אולי זה הסטנדרט בכל שדות התעופה בישראל.

ליאור כץ: הנתונים של החוקר הראשי אומרים לא, אומרים שהרצליה ונתב"ג הם שדות התעופה בדרגת הסיכון העליונה.

ליאור כץ: יש בהם נכון לדוח מאמצע 2008 סדר גודל של 150 אירועים בשנה, הרבה מעבר לשדות האחרים שמסתובבים סביב מספרים של 1 ו-0.

ליאור כץ: מדוע זה קורה, אדוני היושב ראש?

ליאור כץ: צריך להבין – בעיית הבטיחות של השדה בהרצליה נובעת עקב צירוף של גורמים שהוא ייחודי להרצליה בגלל הפוטנציאל הבעייתי.

ליאור כץ: למה ייחודי?

ליאור כץ: את זה אני למדתי, אני לא איש מקצוע בתחום התעופה.

ליאור כץ: יש לנו חוות דעת מקצועית בנושא הזה של איש מקצוע.

ליאור כץ: מה קורה בהרצליה?

ליאור כץ: ראשית, יש בעיה כי השדה כלוא בתוך שכונות מגורים שסוגרות עליו, ולכן כל מטוס שבא להמריא או לנחות חייב לעבור מעל השכונות ובגובה נמוך – זה אחד.

ליאור כץ: שניים, אורך המסלול של השדה בהרצליה הוא הקצר ביותר – 903 מטר – מבין כל שדות התעופה בישראל.

ליאור כץ: נתיבי הטיסה מעל השדה קרובים מרחק של כמה מאות רגל – לחלק לשלוש זה במטרים – מנתיבי טיסה לשדה דב הסמוך, שלא לדבר על כך שמרבית הטייסים בשדה הם חניכי טייס שהם לא משופשפים מספיק, וכהנה וכהנה סיבות, כאשר אנחנו מגיעים למסקנה ולתוצאה שהרצליה הוא המקום המסוכן ביותר בישראל לקיים בו פעילות הדרכת טייס.

ליאור כץ: מדברים על חלופות, וחייבים לשים את האצבע בדיוק על מה שמתרחש.

ליאור כץ: מדברים על עין שמר כמו שדיברו החל מאמצע שנות ה-90 על מקומות אחרים.

אופיר אקוניס: כבר יש החלטת ממשלה על עין שמר.

אופיר אקוניס: זה דבר שמשנה את כל השיח פה.

אופיר אקוניס: החלטת ממשלה שלא בוטלה.

ליאור כץ: אדוני היושב ראש, עין שמר כשאתה מפרש פירוש רש"י ואתה קורא את דוח בודינגר, אתה רואה שהכוונה היא אחרי שהצבא יצא מעין שמר.

ליאור כץ: אולי הילדים שלנו יזכו לזה.

ליאור כץ: אולי, גם לא בטוח.

ליאור כץ: בוא נדבר גלויות.

ליאור כץ: הרצליה הוא אחד מתוך שישה שדות תעופה במדינת ישראל שכבר כיום מתקיימת בהם פעילות הדרכת טייס.

ליאור כץ: יש את חיפה, את שני בתי הספר לטיסה.

ליאור כץ: את מגידו, את שדה דב, את שדה תימן שלאחרונה קלוב התעופה עבר או שהולך לעבור לשם, כולל החלטה של שר התחבורה שמשקיעים כספים ומתקציבים את שדה תימן ואת מגידו.

ליאור כץ: קיימת פעילות הדרכת טייס בחמישה-שישה מקומות אחרים שניתן לקחת.

ליאור כץ: לא להעתיק כמקשה אחת את הרצליה לעין שמר – רעיון שהוא חסר תוחלת – אלא לקחת את פעילות הרצליה ולפזר אותה.

ליאור כץ: קח בית-ספר אחד שים אותו במגידו, שני שם.

אופיר אקוניס: זה לא עניין שלך, זה כבר רשות שדות התעופה ורת"א יטפלו בעניין.

אופיר אקוניס: תאמין לי – ימצאו את החלופות, כבר ידעו מה לעשות, איפה הסימולאטורים, ואיפה ההדרכה ואיפה המוסכים.

אופיר אקוניס: משפט אחרון, בבקשה.

ליאור כץ: משפט אחרון – בצדק אמרו קודמיי, הדבר שמתבקש הוא אחד – לקבוע מועד לסגירה.

ליאור כץ: ברגע שאתם תקבעו מועד לסגירה – זה בסמכות של שר התחבורה על פי חוק רשות שדות התעופה להחליט לגרוע את השדה ולהחליט לסגור אותו כפי שהוא הוסיף אותו בצו שהוא פרסם בשנת 1978.

ליאור כץ: וברגע שאתם תקבעו מועד לסגירה יימצאו אותם חמישה-שישה מקומות שהם קיימים בארץ כדי להעביר אליהם פעילות.

ליאור כץ: איזון האינטרסים בין הנוחיות והפינוק של 200 תלמידי טייס לבין הבטיחות של 200,000 תושבים שגרים מסביב, לבין האינטרס של המדינה לפתח ולבנות שם יחידות דיור, באיזון של האינטרסים הזה עם כל הכבוד, הבטיחות וחיי האדם, כולל של הטייסים, קודמת.

ליאור כץ: לכן, אני מבקש מכם – רבותי, אני קבעו תאריך.

ליאור כץ: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: יצחק רז, חוקר ראשי במשרד התחבורה.

עמרי טלמון: תיקון – קלוב התעופה לא עובר לבאר שבע.

קריאה: שדה תימן, לא באר שבע.

עמרי טלמון: שדה תימן – באר שבע זה אותו דבר.

עמרי טלמון: הוא מפעיל אותו 45 שנה, לא מעביר לשם כלום, וזהו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יצחק רז.

יצחק רז: אני אדבר משני מקומות תפקיד שביצעתי, או שאני מבצע.

יצחק רז: האחד, הייתי ראש מינהל התעופה ב-2003 כשחיפשנו, ומ-2002, פרט לאותה תקופה שהייתי ראש המינהל, אני החוקר הראשי של משרד התחבורה לנושא האוויר.

יצחק רז: יש תופעה מאוד מעניינת ששדות תעופה בדרך כלל נבנים רחוק מיישובים, ואחר כך הם הופכים להיות אזור אטרקטיבי לפעילות מסחרית ותעשייתית ואחרת, ולאט לאט סוגרים ואז אומרים: תעתיקו כי הוא מפריע לנו.

קריאה: אגב, כמו בתי עלמין.

יצחק רז: זה קורה.

יצחק רז: אנחנו ב-2003 הכרנו בצורך הבאמת נדל"ני, והעניין של המטרד להזיז את הפעילות משם.

יצחק רז: צריך לזכור שיש לטייסים גם זכויות, ולא סתם בג"ץ לא הלך בהחלטה חד משמעית נגד, אלא לכיוון של הפחתה, הפחתת פעילות.

יצחק רז: אנחנו בדקנו באמת ארבעה שדות, וחשוב להזכיר או לומר פה שחובה שהשדות יהיו במרכז.

יצחק רז: עם כל הכבוד למה שאמרת, גם כפר שמריהו אם יגידו שזה מדרחוב וחונים ברישפון, תאמין לי שיהיו אנשים שיעזבו כי לא ילכו כל פעם לרישפון לאוטו.

יצחק רז: אנשים לא ילכו רחוק.

יצחק רז: אנשים מחפשים את ההנאה שלהם בסביבה של חצי שעה, אולי שלושת רבעי שעה נסיעה.

יצחק רז: אבל, לא להתחיל לנסוע למצפה רמון כי אני רוצה לטוס לראש פינה.

יצחק רז: אבל, הצורך הנדל"ני והצורך של מטרדי רעש הוא צורך אמיתי, ואנחנו מכירים בזה.

יצחק רז: אבל, אני יכול להגיד שבנושא בטיחות הנושא הזה הוא חלש מאוד ממש להביא אותו כטיעון.

יצחק רז: הבאתי פה סקירה של שלושים שנה אחורה כדי להראות.

יצחק רז: נכון שזה נראה מאיים, אבל בסופו של דבר שלושה אנשים רק נהרגו בתוך השדה.

יצחק רז: היה רק מקרה אחד ב-83 שמטוס פגע בבניין.

יצחק רז: אנחנו מדברים על סדר גודל של 15 תאונות ב-30 שנה שכולם בשדה ובגדר שזה מה שקרה.

יצחק רז: זה לא טיעון להזיז שדה.

יצחק רז: אבל, נושא של הפעילות והרעש כן.

יצחק רז: אני חייב לומר שכשבדקנו את השדות, ומשרד הביטחון היה אז פתוח יותר, אפשר היה בעין שמר לקיים פעילות מקבילה גם של הצבא שם, של מה שיש שם, וגם פעילות של תעופה כללית.

יצחק רז: אני חושב שזאת הבעיה העיקרית.

יצחק רז: אם נעבור את המשוכה הזאת - ואני חושב שהחלטת הממשלה שאני גם יודע עליה, היא נכונה בכיוון - אני חושב שניתן פתרון טוב.

אופיר אקוניס: המלצתך היא גם כן מבחינתך העברה.

אופיר אקוניס: אבל, האזור הגיאוגרפי הוא מרכז הארץ.

יצחק רז: מרכז הארץ, ואני חושב שעין שמר.

יצחק רז: באמת בדקנו את זה, אני אישית עם אדריכלית מיוחדת, ועברנו שדה שדה, ובעד ונגד.

יצחק רז: הגענו חד משמעית שגם מבחינת מיקום, גם מבחינת התאמת השטח, וכל הגורמים האחרים, למעט אותו קטע של יחידה כזו או אחרת שמצויה שם, שאפשר לעשות הפרדה, ובלבד שמשרד הביטחון יכיר בצורך.

יצחק רז: בזמנו הוא די הכיר.

יצחק רז: באיזשהו שלב הוא קיבל רגליים קרות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: קובי, משפט סיכום כי אני עומד לסכם.

קובי מור: משפט אחד, אדוני היושב ראש, שאני רואה חובה לעצמי לומר אותו בהמשך למה שאמר החבר המלומד פה בעניין הבטיחות.

אופיר אקוניס: היועץ המשפטי של הרשויות.

קובי מור: כן, העורך הדין המכובד.

קובי מור: אמר ולא ידע מה הוא אומר, ואני שמח על העזרה האגפית שקיבלתי פה מרז'תי שנושא הבטיחות הוא לא issue, ואני מבקש שחברי הוועדה ידעו.

קובי מור: זה קל מאוד לנפנף בכל מיני דגלים של אסון עומד לקרות, ועוד מעט ניהרג.

קובי מור: זה באמת קל.

קובי מור: אני חושב שמצב הבטיחות בנמל התעופה בן גוריון – הזכרת גם אותו – ובהרצליה, לא שונה ממצב הבטיחות בשדות דומים אחרים.

קובי מור: מצב הבטיחות שם בסדר גמור, זה לא ה-issue.

קובי מור: ה-issue הוא אולי הרעש.

קובי מור: הכול בסדר, הכול אני מסכים.

קובי מור: אני מבקש להעיר לפרוטוקול שמצב הבטיחות בהרצליה ובבן גוריון הוא זהה לשדות תעופה אחרים בעולם, בעולם המערבי הוא בהחלט בסדר.

אופיר אקוניס: ההערה היא בהחלט חשובה.

אופיר אקוניס: אנחנו גם נקיים בקרוב דיון בחוק הטייס שיוביל אותנו, אני מקווה בעתיד הקרוב להחזרת דירוג התעופה של המדינה כולה לדירוג הראשון.

אופיר אקוניס: כרגע אנחנו נמצאים במספר 2, נכון, קובי?

אופיר אקוניס: זה רת"א.

קובי מור: כן, זה רת"א - משקיעה מאמצים רבים, לפי דעתי.

אופיר אקוניס: האם אנחנו כבר קיבלנו את ההצעה?

אופיר אקוניס: סליחה, לא.

אופיר אקוניס: לא עבר בקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: אנחנו מחכים, אני מודיע גם לפרוטוקול שאני קורא לאנשי משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: רת"א, אתם כתבתם את ההצעה החדשה של חוק הטייס.

אופיר אקוניס: אני מבקש שתקדמו את זה במהירות קודם כל לקריאה ראשונה, ואז זה מגיע אלינו ואנחנו מכינים את זה.

אופיר אקוניס: חוק הטייס הוא מ-1927.

אופיר אקוניס: אגב, זה שיא הזמנים.

אופיר אקוניס: אנחנו דיברנו קודם על שנות ה-90.

אופיר אקוניס: זה שיא הזמנים.

אופיר אקוניס: חוק הטייס הוא מ-1927, צריך לעדכן אותו בראש ובראשונה כדי להחזיר את ישראל לדרוג 1.

נחום חופרי: יש לזה מתחרה, חוק הרשויות.

מרדכי שמואלי: אתה משכנע את המשוכנעים.

מרדכי שמואלי: משרד התחבורה הוא זה שמקדם.

אופיר אקוניס: אני יודע.

אופיר אקוניס: אבל, אנחנו רוצים כבר להצביע עליו בקריאה ראשונה כדי להביא את זה לשולחננו.

אופיר אקוניס: אני לא יכול להעלות את זה לכאן, לא יכול לטפל בזה כל עוד זה לא עבר קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: אה, הוא כבר יצא מידכם, והוא פה ומחכים.

אופיר אקוניס: יפה, אני שמח לשמוע.

אופיר אקוניס: לא אצלנו, אבל בוודאי במקום אחר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דנון, אתה נכנסת.

נחום חופרי: מילה אחת על מה שקובי אמר – בעולם שבו אני חי, לא מקובל לקבל כעדות את בעל העניין בנושא בטיחות.

נחום חופרי: אני חושב שצריך לשאול את השאלה את החוקר הראשי.

אופיר אקוניס: לא, אמר את זה החוקר הראשי של משרד התחבורה.

מרדכי שמואלי: אני מוכן להגיד את אותם דברים.

אופיר אקוניס: וגם רת"א מצטרפת לעמדה.

אופיר אקוניס: רשות התעופה האזרחית גם מצטרפת.

אופיר אקוניס: קובי, תודה לך על ההערה האחרונה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך.

נילי יוגב: אני נילי יוגב מהמשרד להגנת הסביבה.

נילי יוגב: אני מצטרפת לרוב ההסכמות שיש פה סביב השולחן.

נילי יוגב: רציתי רק להדגיש נושא אחד, וזה במקרה של שדה תעופה חליפי שזה יהיה אחד מהשדות הקיימים היום, ולא ללכת למקום חדש, מטרד חדש, ובמקומות שאנחנו לא רוצים שיהיו עוד התמודדויות בנושאים סביבתיים כאלה.

נילי יוגב: זה חשוב וזה ראוי להדגיש את זה.

נילי יוגב: שנית, כל הנושא של זיהומי הקרקע בשדה התעופה אומנם נמצאים באכיפה שלנו.

נילי יוגב: אבל, לא הכול, ועדיין יש שם הרבה מאוד מטרדים.

נילי יוגב: בכל מקרה שהשדה יזוז משם לעת שהוא יזוז משם, ועד שהוא יזוז משם, צריך לטפל בנושא הזה כחלק אינטגראלי מהמעבר שלו, ולא להשאיר את זה לעתיד.

אופיר אקוניס: הדברים הסביבתיים קיימים.

דני דנון: אני רוצה תאריך – בשביל זה באתי.

זאב בילסקי: ההחלטה נפלה, יש פה מחלוקת.

זאב בילסקי: יש כאלה שאומרים 31 לדצמבר שנה זו, ויש אומרים ראשון לינואר.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: זה לא זה, ולא זה.

אופיר אקוניס: לי יש דבר אחר.

אופיר אקוניס: אנחנו גם דיברנו עם מנכ"ל משרד התחבורה ורשות שדות התעופה, אפשר לבוא בדקה האחרונה ולזרוק תאריכים.

אופיר אקוניס: אבל, זה לא עובד כך.

אופיר אקוניס: קודם כל, לחבר הכנסת דנון וגם לחבר הכנסת בילסקי, ולכל הנוכחים פה, מה שברור הוא שיש קונסנזוס מאוד רחב, מאוד רחב – מזמן לא היינו בכזה קונסנזוס בוועדה הזאת – סביב העתקת שדה התעופה בהרצליה.

זאב בילסקי: כנראה שזו הבעיה של שדה התעופה, שכל הזמן יש קונסנזוס ולא זז כלום.

אופיר אקוניס: קודם כל, זאת אמירה חשובה וכולם בעד ההעתקה, כולם בעד ההעתקה.

אופיר אקוניס: מהדיון היום אנחנו גילינו, חבר הכנסת בילסקי, שבאמת השדה מהווה מטרד מתמשך לתושבי השרון, ובתוך זה אני מכניס כמובן בראש ובראשונה את הערים הסמוכות: הרצליה, רעננה וכפר-שמריהו.

אופיר אקוניס: יש מטרדי רעש חמורים.

אופיר אקוניס: שמענו עכשיו מהמשרד להגנת הסביבה חומרים מסוכנים.

אופיר אקוניס: שנים רבות ששדה התעופה אינו חיוני לפעילות ביטחונית או חקלאית, וכפי שעולה מהנתונים 90% מהפעילות התעופתית בו היא לצורך לימוד פרטי של טייס.

אופיר אקוניס: אני מבקש לעשות דבר כזה – אנחנו כרגע נעשה את הדבר הבא.

אופיר אקוניס: גברתי המנהלת, תוך שלושה חודשים מהיום אנחנו נקיים פה את הישיבה המכרעת עם נציגי משרד הביטחון ונציגי משרד הפנים שהוועדה לתכנון ובנייה פשוט התעלמו מההחלטה האחרונה.

קריאה: חשבתי שתוך שלושה חודשים אתה גומר.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אנחנו מביאים לכאן את נציגי משרד הביטחון לעניין עין שמר והאחרים, ואת נציגי משרד הפנים.

אופיר אקוניס: בישיבה הבאה נקבל אולי תאריך יותר קונקרטי.

אופיר אקוניס: אבל, אנחנו מבקשים תוכנית.

אופיר אקוניס: פשוט להניח על שולחן הוועדה, זה שולחן הכנסת, תוכנית מסודרת, מפורטת, להעתקת שדה התעופה בהרצליה לשדות תעופה אחרים ומנחתים, תוך הידברות עם כל משרדי הממשלה הנוגעים בעניין.

אופיר אקוניס: אני מבקש שלושה חודשים מהיום זה מה?

אופיר אקוניס: סוף ינואר.

אופיר אקוניס: שדה התעופה חייב להתפנות – אין על זה ויכוח – בהקדם האפשרי, כדי לאפשר לתושבי האזור חיים בטוחים יותר, שקטים יותר.

אופיר אקוניס: שחרורי קרקע במרכז הארץ לבנייה שכפי שאמרה ראש עיריית הרצלייה והגברת כץ תיועד לזוגות הצעירים.

אופיר אקוניס: משרד התחבורה ירכז את התוכנית, ואני מבקש ממנכ"ל משרד התחבורה להיות פה בפגישה הבאה בעוד שלושה חודשים ולהציג את התוכנית הקונקרטית והסופית, ואז גם נעלה על שולחננו תאריך.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

קריאות: סוף פברואר.

אופיר אקוניס: סליחה, סוף פברואר.

אופיר אקוניס: בסדר, מאה אחוז.