ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 107, 2009-11-17 11:30

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על פיתוח וקידום התעשייה והמסחר בדרום.

אופיר אקוניס: אמרתי בישיבה בפאנל הקודם, וגם עמי צדיק, מנהל המחלקה הכלכלית במרכז המחקר והמידע של הכנסת, כותב לי שהמדינה מעודדת את ענפי התעשייה והמסחר בדרום במענקים להקמת מפעלים והרחבתם, סבסוד ישיר של תעסוקה, מענקי מחקר ופיתוח, עידוד עסקים קטנים ומדיניות ממוקדת לסיוע לאוכלוסיות בעלות השתתפות נמוכה בכח העבודה, זה המגזר הבדווי ואני חושב שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לצורך העניין הזה, הוא המשרד הרלוונטי ביותר והייתי רוצה לשמוע ממנו באמת סקירה כללית על הביצוע של הדברים הללו.

אופיר אקוניס: מי מייצג את זה?

לאה ורון: מר איתי יחזקאלי.

אופיר אקוניס: אנחנו מתארחים אצלך, חבר הכנסת פרץ, ואנחנו שמחים מאוד להתארח בעירך.

אופיר אקוניס: כמה שנים היית ראש עיר פה?

עמיר פרץ: חמש שנים.

אופיר אקוניס: תודה על הכנסת האורחים שלך.

אופיר אקוניס: בבקשה, מר יחזקאלי.

איתי יחזקאלי: משרד התעשייה והמסחר ותעסוקה במסגרת הפעילות שלו יש את מרכז ההשקעות.

איתי יחזקאלי: יש פה שני מסלולים, אחד זה מסלול המענקים ומסלול התעסוקה.

איתי יחזקאלי: במסגרת הזאת ב-2008 וגם בתקציב 2009, התקציב עדיין לא ניתן בגלל שצו אזורי עדיפות נחתם ועדיין לא הגיע לאישור ועדת הכספים, ברגע שהוא יגיע לאישור ועדת הכספים, אז הוקצבו השנה בסביבות 450 מיליון שקל, כשמתוכם 200 מיליון שקל צריכים להיות עבור מיזמים לקידום הפריפריה.

איתי יחזקאלי: המפעל הראשון שאושר במסגרת הזאת זה העברה של מפעל טרה.

איתי יחזקאלי: זה אושר עקרונית, כי התקציב לא---

אופיר אקוניס: מתל אביב?

איתי יחזקאלי: לאזור התעשייה נועם, ליד נתיבות.

אופיר אקוניס: נהיה שם בהמשך.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על המפעל ברחוב יגאל אלון בתל אביב?

איתי יחזקאלי: כן.

אופיר אקוניס: סוף סוף.

אופיר אקוניס: זו פעולה כפולה.

אופיר אקוניס: קודם כל שהוא עובר לפה, זה הדבר החשוב ביותר.

אופיר אקוניס: הנה מייסד הכנס, מר עוזי דיין.

אופיר אקוניס: אנחנו מברכים עכשיו על הפעולה של העברת מפעל טרה מתל אביב, מרחוב יגאל אלון, לפה.

עמיר פרץ: זה אזור תעשייה משותף לבית הגדי.

אופיר אקוניס: מייסד הכנס, האלוף עוזי דיין, רוצה לומר כמה מלות ברכה ואחר כך נשמע את המשך הסקירה החשובה שלך.

30709: אנחנו ייסדנו את הכנס הזה ב-2003.

30709: שמנו שתי מטרות עיקריות; אחת זה להניף את שני הדגלים, הסיסמא הזאת יצאה מפה, קרי מאוד מאוד חשוב, גם בימים האלה שאנחנו נמצאים עם טרור, עם איום בהתגרענות אירנית, עם רקטות שהולכות וזוחלות לאט לאט עד מרכז הארץ, לא רק בפריפריה, עם מסע לדה-לגיטימציה של ישראל כל כך מאסיבי בעולם, לא יספיק לנו רק צבא גדול, חזק ומאומן, שנצטרך אותו, אנחנו צריכים גם חברה חזקה ומלוכדת.

30709: במלים אחרות, אי אפשר להניף רק את הדגל הביטחוני, צריך להניף במקביל את הדגל הכלכלי חברתי.

30709: דבר שני, וזו היתה מטרה שנייה, לקחת את הדיון הציבורי ולהוציא אותו ממשולש הברזל של המלונות המפוארים של הרצליה, קיסריה וכו'.

אופיר אקוניס: תבורך.

אופיר אקוניס: צריך לברך אותך על הדבר הזה.

אופיר אקוניס: יש פורומים מאוד חשובים ובאמת עוסקים בהם בדברים לא מבוטלים, אבל האמירה האחרונה שלך, לפרוץ את החסם הזה.

אופיר אקוניס: ..

אופיר אקוניס: אתה מתכוון בעיקר לפורום אחד, אבל לא רק, יש הרבה.

30709: דוגמה מהשבוע.

30709: יש פה פורום מאוד מכובד, סבן, בירושלים, כל המדינה מדברת על זה כבר שבוע, לרוב האנשים במדינה מה שדובר שם, מה שידובר שם, רובם גם עוסקים לדעתי ברהביליטציה והסבר של כישלונותיהם, ועוד גם נותנים לנו עצות והוראות מה לעשות, אבל חשובים ונבונים ככל שיהיו, לרוב הישראלים מה שמדובר פה מזיז פי אלף ונוגע לחייהם פי אלף והרבה אנשים עזרו לזה.

30709: אחד יושב פה משמאלי.

אופיר אקוניס: בירכנו אותו והודינו לו על האירוח.

30709: לא תמיד אנחנו מסכימים על כל הדברים, אבל לשים את הנושא הזה על המפה, כשהנושא החברתי הכלכלי לא יותר חשוב, אבל לא פחות חשוב מהביטחוני.

30709: אחת הדרכים לעשות את זה, אם אתה רוצה להיות מעשי ולא לעסוק כל הימים בשאלה מה זה עושה לי, אלא גם בשאלה מה אני עושה עם זה ויושבים פה כמה אנשים טובים שעוסקים באמת בשאלה הזאת, היא להביא לכאן את ועדות הכנסת, ולמר אופיר אקוניס יש זכות ראשונים.

30709: ישבנו דווקא, לא נעים להגיד, במרכז הארץ---

אופיר אקוניס: לא, גם לתל אביב יש זכות קיום.

אופיר אקוניס: אני אמרתי את זה גם בפאנל.

30709: גם לעיירה כמו תל אביב.

אופיר אקוניס: היא חשובה.

אופיר אקוניס: ותופעת המדבור מגיעה לתל אביב עוד מעט.

אופיר אקוניס: אם המדבור הולך ועולה צפונה, אתה צודק.

30709: דיברנו על הכנס ומר אקוניס אמר, 'אז מה אפשר לעשות?' אמרתי לו 'אתה יודע מה?

30709: תביא את הוועדה לפה', היא תדון במה שהיא בוחרת, הדברים בסוף מוכרעים בכנסת, הם לא מוכרעים בכנסים, אבל ככה היא נפגשת עם אנשים, היא רואה, זה נראה אחר, ואחר כך זה גם מאפשר לעשות פולו-אפ והוא הראשון שאמר 'בסדר'.

30709: יש פה חמש ועדות, 1,400 איש, הבוקר, אפילו אין לנו מספיק מקומות, ככה עושים דברים.

30709: זאת התרומה שלנו.

30709: לכן באמת תבורכו, זו מסורת טובה, זה מאפשר אחר כך לעשות מעקב של הדברים, לדון בדברים שנוגעים לאנשים, שמשפיעים על חייהם וזאת תרומתנו לכך ולכן תודתנו והערכתנו לכם.

30709: שיהיה בהצלחה לכולנו.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לאלוף עוזי דיין.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, לפני שנדון, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שמר עוזי דיין כאן ובהחלט לברך אותו על הפעולה המתמשכת והעקבית.

עמיר פרץ: הדבר הגדול שזה בין דיין לדיין, מדיין אחד שאמר 'אי אפשר להניף שני דגלים' עד לדיין האחר שאמר 'אי אפשר---

30709: ולא סתם, בוויכוח עם ההסתדרות בשנות ה-50 הוא אמר 'אי אפשר להניף יותר מדגל אחד, צריך להחליט מה להניף'.

30709: הגיע הזמן, אתה אומר, שהמשפחה תשנה את זה.

עמיר פרץ: דיין הנוכחי דן אותנו לכף זכות, ואנחנו שמחים על כך.

עמיר פרץ: אני חושב שגם מר עוזי דיין השכיל לשתף אנשים רבים מתוך הפריפריה כחלק מהעשייה היום יומית, לא כאלה שמגיעים רק מתחומים של מחקר, שזה מאוד חשוב, או מתחומים של סטטיסטיקה, זה מאוד חשוב, אבל בסופו של דבר האנשים שמלווים את עוזי במשך כל השנה, ויש כמה חברים גם משדרות שגויסו למשימות האלה, זה חשוב בפני עצמו.

עמיר פרץ: והמנהל הכללי בעצמו.

עמיר פרץ: הוא נמצא כאן?

30709: כן, ודאי.

עמיר פרץ: אני מברך, ודאי, את היוזמה הכפולה הזאת.

עמיר פרץ: אני גם חושב שבהחלט ההחלטה שלך, יושב ראש הוועדה, מינפה את ההחלטה של שאר הוועדות וזה דבר חשוב ביותר.

עמיר פרץ: יכול להיות שהטענה שלנו כלפי הכנסים, מדוע מתקיימים בכל מיני בתי מלון ובכל מיני מסגרות שעם כל הכבוד, איש לא הסמיך אותם, ולצערי חלק מקובעי המדיניות באים לשם ורואים בזה כמעט בבחינת הנחיית עבודה, אם זה בכנסים השונים, בוודאי כשמדובר בכנס המכונה כנס הרצליה, הוא לא תמיד בהרצליה, אבל כך הוא מכונה עדיין, וההנחיות השונות---

אופיר אקוניס: לא, הרצליה הוא בהרצליה, קיסריה נדד.

אופיר אקוניס: אגב, הבעיה, חבר הכנסת פרץ---

עמיר פרץ: לשמחתי אני מתבלבל ביניהם.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: זה בסדר.

עמיר פרץ: אני שמח גם יותר שאין לי נדודי שינה מזה שאני לא מבחין בין אחד לשני.

אופיר אקוניס: לא יצא לך לנאום שם?

עמיר פרץ: נאמתי.

עמיר פרץ: אין לי שום בעיה, גם כשצריך להגיע לשטח שהוא שטח לא ידידותי, אני מגיע לשם בלי שום בעיה.

אופיר אקוניס: אני חייב לספר על מקום לא ידידותי, כפי שמכנה את זה חבר הכנסת פרץ, באחד מכנסי דה-מרקר, בעימות הגדול ב-2003, בין שר האוצר נתניהו, שאני הייתי אז יועצו, לבין יושב ראש ההסתדרות, חבר הכנסת פרץ.

אופיר אקוניס: היתה הופעה של שר האוצר, שזה הקהל הביתי באמת של נתניהו ולאחר מכן אתה בקהל הלא-ידידותי, ואני זוכר את התשואות הגדולות שזכית להן בעקבות נאומך, שהיה מאוד יסודי, מאוד מרתק ואני מוכרח להגיד לך שאני באתי וגם אמרתי לך 'היה לך נאום טוב'.

אופיר אקוניס: לא הסכמתי עם התכנים, אבל הנאום היה מצוין.

עמיר פרץ: חלק מהדברים שנאמרו שם מוכחים היום.

עמיר פרץ: לא ניכנס לזה.

עמיר פרץ: אני חושב שהדיון שצפוי לפנינו הוא חשוב, ואני באמת רוצה לברך אותך.

עמיר פרץ: אני אגיד את דבריי בהמשך הדיון, אבל רציתי לנצל את ההזדמנות הזאת, כל עוד מר עוזי דיין כאן, כי הוא צריך ודאי להסתובב.

30709: אני צריך לזוז.

30709: ויש לי בקשה.

30709: אנחנו מציינים היום בערב במושב הפתיחה, שהוא אחרי היום הראשון, 60 שנה לעיירות הפיתוח.

30709: לדעתי נעשה עוול היסטורי.

30709: יש פה כביש שמפריד בין יישובי המועצה שער הנגב ושדרות, אנשים אומרים שזה הכביש שמצד אחד שלו כולם קרויים ארץ ישראל החלוצית ומצד שני כולם קרויים ארץ ישראל השנייה, למרות שהם עשו בדיוק את אותם דברים.

30709: נכון שלא באותם שנים, נכון שלא באותם תנאים.

30709: וזה עוול שצריך לתקן אותו.

30709: אנחנו מעלים את זה היום בערב, 60 שנה לעיירות הפיתוח, ויש משהו מעשי שאני אבקש את תמיכתכם.

30709: אני דרשתי מהשר לתיירות, שהוא אחראי על ועדת טקסים וסמלים, שהשנה יודיעו שזה נושא מרכזי ואנשי עיירות הפיתוח ידליקו את המשואות בהר הרצל.

30709: מגיע להם, לא פחות מלאנשי תל אביב.

אופיר אקוניס: שעשתה את זה בשנה הקודמת.

אופיר אקוניס: אני חושב שזה רעיון מצוין.

אופיר אקוניס: אני בהחלט אדבר עם שר התיירות.

30709: אני מאחל בהצלחה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: בואו נשמע.

אופיר אקוניס: אנחנו היינו במפעל טרה שעובר מתל אביב לכאן.

אופיר אקוניס: הוא מקבל איזה מענק מסוים על המעבר?

איתי יחזקאלי: מדובר על למעלה מ-400 עובדים בהשקעה של בין 400 ל-500 שקל הדרושה להעברה והקמת המפעל.

אופיר אקוניס: אז מה עושים עם העובדים?

איתי יחזקאלי: חלק מהעובדים מהמרכז, אבל הרוב הגדול יהיו עובדים מהדרום.

אופיר אקוניס: מה קורה לעובדים שהם מהמרכז?

איתי יחזקאלי: חלק יעברו עם המפעל המועבר, אבל חלק יהיו ודאי עובדים מהדרום.

איתי יחזקאלי: יגויסו עובדים.

אופיר אקוניס: זו מחלבה חדשה, יותר מודרנית?

איתי יחזקאלי: לא, זו מחלבה קיימת, אבל המחלקה שתקום באזור התעשייה נועם תהיה משוכללת והרבה יותר מודרנית והיא תגדיל את מספר המועסקים בה, מעל מספר המועסקים ש---

אופיר אקוניס: מתי זה צפוי להיות?

איתי יחזקאלי: זה צפוי להתחיל ב-2010.

אופיר אקוניס: 2010 זה בעוד חודש וחצי.

אופיר אקוניס: בהתחלה או בסוף?

איתי יחזקאלי: זה תהליך ארוך שלא יבוצע בשנה אחת.

אופיר אקוניס: מה עוד?

איתי יחזקאלי: כ-25% מכלל המועסקים בדרום מועסקים בתעשייה בדרום ורוב מפעלי התעשייה שנמצאים בדרום קיבלו במשך השנים סיוע במסגרת מסלול המענקים של חוק עידוד השקעות הון ובשנה הבאה גם הוקצב אותו סכום שאמור להיות מוקצב השנה, כ-450 מיליון שקל.

איתי יחזקאלי: בנוסף למסלול המענקים קיים גם מסלול תעסוקה שנותן מענקים לעובדים.

איתי יחזקאלי: במסגרת זו אישרנו סך הכל כ-92 מפעלים והגדלה של 2,100 משרות שכ-40% מזה באזור הדרום, למפעלים באזור שדרות, בנגב ובמקומות נוספים.

רוני פלמר: מה ההיקף של מסלול התעסוקה?

איתי יחזקאלי: בשנת 2009 זה היה 100 מיליון שקל ואותו סכום אמור להיות גם בשנת 2010.

עמיר פרץ: במסלולים שאתה אומר, גם המסלול של הפטור ממס נכנס?

איתי יחזקאלי: לא, המסלול של פטור ממס קיים במסגרת הליך במס הכנסה.

איתי יחזקאלי: הוא קיים בתוך חוק עידוד השקעות הון, רק ההליך---

עמיר פרץ: כמה היחסיות של מפעלים שמעדיפים את הפטור לעומת התקציב פיתוח?

איתי יחזקאלי: רוב המפעלים שמקבלים פטור ממס, לפחות זה היה ככה בשנים הקודמות, הם מפעלים ממרכז הארץ.

עמיר פרץ: אני שואל, כמה מעדיפים פטור על פני ה---

איתי יחזקאלי: אני אומר שרוב המפעלים באזור הפריפריה, הגליל והנגב, מעדיפים את מסלול המענקים ולא את מסלול הפטור ממס.

איתי יחזקאלי: המיעוט, 30%, 405---

עמיר פרץ: על כמה עומד המענק היום?

איתי יחזקאלי: המענק היום שניתן הוא 20% מההשקעה והוא מותנה ביצוא של 25% מהמחזור.

עמיר פרץ: טרה זה יצוא?

איתי יחזקאלי: טרה לא ניתן במסגרת חוק עידוד השקעות הון, זה ניתן במסגרת הוראת מנהל כללי שהוסכמה בין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה למשרד האוצר.

איתי יחזקאלי: זו הוראה מיוחדת, למפעלים מחוללי שינוי.

עמיר פרץ: כמה מפעלים מחוללי שינוי יש וכמה מפעלים שהם רק במסגרת התניית היצוא?

איתי יחזקאלי: מפעלים מחוללי שינוי זה הליך שהוחל בו רק השנה, זה הסכם או סיכום שרק הוחל בו השנה, אז טרה זה הראשון.

אופיר אקוניס: זה מעניין.

אופיר אקוניס: מה ההמשכיות?

איתי יחזקאלי: מתוך ה-450 הוקצב סכום של כ-200 מיליון שקל עבור מפעלים מחוללי שינוי.

איתי יחזקאלי: המסגרת נשארה אותה מסגרת, המפעלים מחוללי שינוי אמורים להיות רק באזור הפריפריה, כפי שהוגדרה.

עמיר פרץ: יש התניה במספר העובדים פר השקעה?

איתי יחזקאלי: כן, יש התניה שיהיו לפחות תוספת של 400 עובדים.

עמיר פרץ: לא, אני מדבר על הנוסחה של 25% יצוא.

איתי יחזקאלי: לא, במפעלים מחוללי שינוי אין את הצורך ביצוא.

איתי יחזקאלי: התנאי של היצוא לא קיים, יש תנאי של כמות השקעה ותנאי של כמות עובדים.

איתי יחזקאלי: מבחינת ההשקעה צריכה להיות השקעה של כ-300 מיליון שקלים לפחות ומספר העובדים צריך להיות תוספת של 400 עובדים, או העתקה של מפעל ממרכז הארץ.

עמיר פרץ: תוספת למה שהיה במרכז הארץ?

איתי יחזקאלי: לא, אם הוא מעתיק מפעל, אז הוא מעתיק רק 400 עובדים.

איתי יחזקאלי: אם הוא קיים פה כבר, אז הוא צריך להוסיף 400 עובדים, או שהוא מקים מפעל חדש עם 400 עובדים.

עמיר פרץ: במפעלים מחוללי שינוי, המינימום כדי להיות בפריפריה ולחולל שינוי זה 400 עובדים?

איתי יחזקאלי: כן.

אופיר אקוניס: יש עוד מפעל אחרי טרה שהוא מחולל שינוי?

איתי יחזקאלי: כן, הוגשה בקשה נוספת שנמצאת בדיון של מפעל חדש.

איתי יחזקאלי: היא נמצאת כרגע בדיון.

עמיר פרץ: בקריטריון של מפעלים במרכז השקעות, מבחינת המענק, יש גם סעיף של מספר עובדים?

איתי יחזקאלי: לא, זה קיים במסגרת מסלול תעסוקה.

עמיר פרץ: הבנתי, יש שלושה מסלולים; מחולל שינוי, מסלול תעסוקה ומסלול השקעות, מענקים, במסגרת קריטריונים של 20%, 25%.

עמיר פרץ: האם יש גם סעיף של מספר מקומות עבודה?

איתי יחזקאלי: במסגרת החוק, אין, אבל במסגרת הקריטריונים שמנהלת מרכז ההשקעות קבעה לבחינת ההשקעות ולאישורם, יש מדדים שהם השקעה לעובד, או מדדים מסוג זה, שמספר העובדים משפיע עליהם ואז הניקוד שניתן לאותן תכניות והדירוג שלהם מושפע מכמות העובדים שנוספים במסגרת ההשקעה.

אופיר אקוניס: בינתיים רק טרה זה מפעל מחולל שינוי היחיד.

איתי יחזקאלי: כן, טרה הוא המפעל הראשון, אבל בשנה שעברה במסגרת התקציב שניתן לנו, שהיה 260 מיליטון שקל, אושרו בסביבות 40% מכמות הבקשות באזור הנגב.

איתי יחזקאלי: זאת אומרת, השקעה של לפחות 100 מיליון שקל בכ-40, 50 מפעלים אלו שאושרו בשנת 2008.

איתי יחזקאלי: 2009, כאמור, עוד לא התחלנו לאשר משום שהצו לא אושר עדיין בכנסת.

עמיר פרץ: כמה מפעלים שאושרו ב-2008 כבר נמצאים בשטח?

איתי יחזקאלי: כולם נמצאים.

איתי יחזקאלי: רוב הבקשות במסלול המענקים הן בקשות להרחבה ולהקמה עם בקשות מועטות.

איתי יחזקאלי: יש את מסלול התעסוקה---

אופיר אקוניס: כשמנהלת הוועדה שאלה שאלה שהיא מרתקת מבחינה אקטואלית, אבל אני לא יודע להגיד האם זה אפשרי, כי מייצרים איזה משהו מאוד מסוים בירושלים, כבר 25 שנים, אבל היא שאלה האם תהיה, ואני לא בטוח שזה אפשרי מבחינה טכנית, לגבי העתקה של אינטל מירושלים ל...

אופיר אקוניס: יש להם מפעל אחד באזור, בקרית גת.

אופיר אקוניס: היא שאלה ואני אמרתי שאני לא בטוח שאפשרי מבחינה טכנית וגם לא היינו רוצים שהר חוצבים יאבד את, צריך לומר ביושר---

קריאה: אפקט דומינו.

אופיר אקוניס: נכון.

לאה ורון: אבל הם מאיימים שהם רוצים לסגור את המפעל ולעבור למקום אחר.

אופיר אקוניס: אני מקווה שהאיום יישאר בתוקפו, אבל לא יבוצע.

איתי יחזקאלי: המפעל בירושלים הוא מפעל מחודש, של מפעל ישן שהתחיל בשנת 82', זה לא מפעל בליין החדש של אינטל.

ערן פולק: בקרית גת קיבל 2.4 מיליארד שקל בפריסה על פני כמה שנים.

אופיר אקוניס: אז המדינה משתתפת.

אופיר אקוניס: כמה הוא מעסיק?

ערן פולק: כל אינטל בישראל 6,000 עובדים.

אופיר אקוניס: זה כולל נותני שירותים?

איתי יחזקאלי: זה כולל גם מרכז לפיתוח שנמצא בחיפה ומרכזים נוספים שנמצאים במרכז הארץ, המרכז בירושלים, ורוב העובדים שנמצאים בקרית גת.

רוני פלמר: 4,000 בערך.

רוני פלמר: שני שליש מגיעים מגוש דן.

אופיר אקוניס: לא כולל נותני שירות.

רוני פלמר: לא.

רוני פלמר: הדבר המעציב זה ששני שליש מגיעים בבוקר באוטובוסים מגוש דן, אבל זה נושא אחר.

אופיר אקוניס: לא, זה דווקא חלק מהשאלה.

רוני פלמר: גם מהצפון מגיעים אליהם.

עמיר פרץ: אם תהיה תוספת, בכל מקרה, הדינמיקה תתפתח.

עמיר פרץ: אבל השאלה הזו עומדת בפני עצמה.

עמיר פרץ: זו המשימה שלך.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים עוד לעבוד, לשכנע אותם שאנחנו יכולים לתת להם גם חינוך.

עמיר פרץ: ספיר למשל זה מפתח לכך שחברים כאלה יחליטו להעתיק את מקום מגוריהם.

אופיר אקוניס: מר עמי צדיק, אתה העברת לי נתון דווקא מדאיג אחר, שההגירה היא שלילית.

עמי צדיק: כן.

אופיר אקוניס: לאורך כמה שנים?

עמיר פרץ: אבל לפני שאתה עובר נושא, אולי לנציג משרד המסחר והתעשייה, תגיד לי בבקשה, של מי האחריות לפיתוח אזורי תעשייה, שלכם או של משרד השיכון?

איתי יחזקאלי: הפיתוח של אזורי תעשייה הוא במסגרת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

איתי יחזקאלי: יש מינהל אזורי פיתוח והוא אמור לפתח את האזורים האלה באזורי הדרום והגליל והוא משווק את הקרקע בעלות מסובסדת.

איתי יחזקאלי: העלות המסובסדת היא של הפיתוח.

עמיר פרץ: לפני העלות, אני מבין שלמשל מבחינת האזור שאנחנו נמצאים בו, למעשה רוב האזורים כבר די סתומים, חוץ מאשר נועם שהופך ליעד מרכזי.

איתי יחזקאלי: ויש את אזור התעשייה להבים, שהוא אזור תעשייה---

עמיר פרץ: לא, אבל באזורי ם הספציפיים כמו שדרות והסביבה הקרובה, אני מבין שמבחינת יתרות השטחים להקמת---

איתי יחזקאלי: אני לא מתמצא באופן ספציפי ביתרות השטחים, אבל אני יודע שיש אזור תעשייה נועם, יש הרחבה של אזור התעשייה נתיבות, יש גם האזור פה שנמצא מאחורינו, שיש בו שטחים ריקים.

איתי יחזקאלי: למעשה עד לאחרונה היה רק את המפעל של אמדוקס ולא היו פה מפעלים אחרים, ומבחינת כמות השטחים יש גם את אזור התעשייה ערד, שיש בו גם מעט מאוד, ובאזור התעשייה דימונה, יש את הפיתוח של אזור התעשייה הטכנולוגי בבאר שבע, שבו הולכים להשקיע כ-100 מיליון שקל, כך שמבחינת כמות אזורי התעשייה באזור הדרום אין מחסור.

איתי יחזקאלי: יש עודף.

איתי יחזקאלי: יכול להיות שנקודתית, אולי אזור תעשייה שדרות הישן, יכול להיות שהוא מלא, אבל באזורים סמוכים יש מקומות נוספים.

אסף סיידה: באזור התעשייה שדרות יש 31,000 מטר רבוע, כולם תפוסים.

איתי יחזקאלי: אמרתי שבאזור התעשייה הישן של שדרות, נכון.

אסף סיידה: יש פה דוח מפורט על כל אזורי התעשייה, כמה פנוי.

איתי יחזקאלי: יש גם את אזור התעשייה שער הנגב, שגם הוא נמצא פה.

אסף סיידה: זה דוח של המשרד לפיתוח הנגב של השר סילבן שלום.

עמיר פרץ: טוב מאוד, נשמח לשמוע.

אסף סיידה: יש פה דוח על מצב קיים, סוגי תעשיות.

אסף סיידה: לדוגמה בשדרות 31,000 מטר בנוי, תפוס.

איתי יחזקאלי: במסגרת מסלולי התעסוקה השונים, אני חייב לציין את המרכז של אמדוקס שקיים פה, באזור שער הנגב.

איתי יחזקאלי: זה מרכז שהוא פיתוח קלאסי של מרכז בנגב.

איתי יחזקאלי: עובדים שם כ-500 עובדים, רוב העובדים הם עובדים שנקלטו מאזור הנגב וקיבלו את החינוך המקצועי שלהם במכללת ספיר או בבאר שבע והוא הוקם בזכות התמיכה שניתנה לו עוד לפני מסלולי התעסוקה וזה אחד ממרכזי התוכנה היחידים של חברות תוכנה גדולות שנמצא באזור הפריפריה.

איתי יחזקאלי: הזכרתי את מסלול המענקים, מסלול התעסוקה.

איתי יחזקאלי: אלו המסלולים העיקריים של מרכז ההשקעות.

איתי יחזקאלי: ניסינו גם לפתח את אזור התעשייה נועם, במסגרת מסלול מיוחד שניתנו בו הטבות מיוחדות, הדבר התעכב בגלל שלא היה שם מתקן לטיהור מי שופכין.

איתי יחזקאלי: זה עיכב את הפיתוח.

איתי יחזקאלי: המתקן הזה עכשיו נמצא בהליך בנייה אחרי תהליך מכרזי ירוק, ואני מקווה שאז אותם מפעלים שקיבלו אישור או אמרו שהם מוכנים לעבור, באמת יעברו.

איתי יחזקאלי: זה בעיקר כי גם ההעברה של מפעל טרה, שהוא בעצם אמור להיות מפעל העוגן באותו אזור תעשייה שעמד ריק.

איתי יחזקאלי: יש גם, כמו שהזכרתי, את מינהל אזורי פיתוח שמפתח את רוב אזורי התעשייה בנגב.

איתי יחזקאלי: המגרשים שמשווקים, משווקים בסבסוד שנע בין 30% ל-50% או 60%, אם אני לא טועה, תלוי באזור.

איתי יחזקאלי: בנוסף לזה יש את המדען הראשי שהוא נותן תוספת למענק הפיתוח באזורי א' של 10% ונותן דגש לתעשיות המסורתיות, שרוב התעשיות באזורים האלה הן תעשיות מסורתיות.

איתי יחזקאלי: יש את הפיתוח של המרכז הטכנולוגי, כפי שהזכרתי, בבאר שבע, שזה השקעה גדולה ומשותפת של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרדים אחרים.

איתי יחזקאלי: אלו בעצם הכלים העיקריים לסיוע לתעשייה שמפעל התעשייה, המסחר והתעסוקה מפעיל.

אופיר אקוניס: מה קרה בארז?

אופיר אקוניס: אני מבין שאין שם כלום.

איתי יחזקאלי: אזור התעשייה ארז לא קיים.

אופיר אקוניס: הם באו לאזור הזה?

אופיר אקוניס: הם עברו מזרחה, או צפונה, במקרה של שדרות?

איתי יחזקאלי: חלק עברו לאשקלון ופיתחו מפעלים חדשים.

איתי יחזקאלי: חלק מהמפעלים האלה החדשים, או המחודשים, קיבלו מאיתנו סיוע במסגרת המסלולים השונים.

איתי יחזקאלי: יש גם סיוע מיוחד שניתן למפעלים שעברו מגוש קטיף, שהשנה הוקצב לזה סכום מיוחד של 4.5 מיליון שקל, לפי החלטת הממשלה.

לאה ורון: אתה יודע לומר לנו מתי הועבר הצו לעידוד השקעות הון לוועדת הכספים מטעמכם?

איתי יחזקאלי: לא, אני לא יודע.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: בבקשה, מוטי שפירא, המנהל הכללי של לה"ב (לשכת ארגוני העצמאים).

מוטי שפירא: בקצרה.

מוטי שפירא: אני שמעתי את הסקירה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואפשר לחשוב שפה, באזור הדרום, הפתרון היחידי האפשרי זה רק המפעלים בתעשייה.

מוטי שפירא: אני רוצה לתת לכם קצת נתונים מביטוח לאומי מלפני חודש.

מוטי שפירא: בשדרות, שאנחנו נמצאים בה, יש 453 עצמאיים ש-48.5% מהם מרוויחים עד מחצית השכר הממוצע במשק.

עמיר פרץ: 4,100 שקל?

מוטי שפירא: כן.

מוטי שפירא: באילת יש 2,054, 40% מהם מגיעים עד למחצית השכר הממוצע במשק.

מוטי שפירא: באר שבע, 3,800, במצפה רמון 90.

מוטי שפירא: חשבתי שאולי הנתונים לא נכונים, אז בעומר יש 250 שרק 27% מהם מרוויחים את השכר הממוצע במשק.

מוטי שפירא: השיעור של העצמאים, כפי שאני רואה אותו, בערך הוא 5%, 6% מכלל התעסוקה של השכירים באזור הדרום ואני גם מבין את זה, גם היסטורית, גם סוציאלית, גם התפתחותית, אבל לדעתי אפשר להגיע הרבה יותר רחוק, ולדעתי יש פוטנציאל גדול בדרום לפיתוח עסקים קטנים ועצמאיים ובעניין הזה המדיניות של הממשלה לגמרי לא סגורה.

מוטי שפירא: יש בהחלט התפתחויות מעניינות במשרד התעשייה, נכנסו גם השר בנימין בן אליעזר, גם המנהל הכללי החדש, אבל אם אתם שואלים אותי, לדוגמה, זו תוצאה ישירה של היחלשות של מערכות הסיוע והתמיכה הממשלתיות באמצעות הרשות לעסקים קטנים שהולכים לסגור אותה עכשיו, ומרכזי טיפוח יזמות.

מוטי שפירא: יש כאן שני מרכזי טיפוח יזמות, או שלושה, אחד באשקלון, אחד בבאר שבע ואחד באילת---

אופיר אקוניס: מה זה הולכים לסגור?

מוטי שפירא: במקומה הולכים להקים סוכנות ביצוע במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שזה עוד נושא שצריך לבחון אותו.

מוטי שפירא: צריך לתת קרדיט, גם לשר וגם למנהל הכללי שיעצבו את זה כמו שצריך, אבל המשמעות היא שבאזור הדרום, כפי שאני רואה את זה, מנתונים מסוימים שיש, לצערי אין נתונים על עסקים קטנים בדרום, אבל תצאו מנקודת הנחה שבגדול, בכלל, בכל חברה כלכלית, 98% מהעסקים הם תמיד עסקים קטנים, הגדולים, ה-2%, נותנים הרבה תעסוקה, אבל בגדול בכל מדינות העולם המערבי, וגם בישראל...

מוטי שפירא: בישראל יש 412,000 עסקים, 98% עד 99% מהעסקים, התיקים במס ערך מוסף ובמס הכנסה הם עסקים קטנים.

מוטי שפירא: ה-1.5% שהם הגדולים, מספרית, נותנים הרבה תעסוקה, נותנים את רוב התעסוקה.

מוטי שפירא: ניתן לכם השוואה, בשדרות יש 453 עצמאים, דוח ביטוח לאומי מלפני חודש, אבל יש 9,500 שכירים, שחלקם, דרך אגב, עובדים בעסקים קטנים, עובדים במוסכים, בפיצוציות, בחנויות.

מוטי שפירא: שלא תחשבו כשאני אומר 9,500 שכירים בשדרות הם עובדים כולם במשרדי הממשלה ואסם.

מוטי שפירא: חלק גדול מהם עובדים באזורי התעשייה, בעסקים הקטנים.

מוטי שפירא: אי לכך, אני אומר פה ליושב ראש ועדת הכלכלה, ודיברנו על גם בישיבות קודמות, לפי דעתי, הממשלה לא סגורה עם מדיניות אקטיבית רצינית לפיתוח יזמות ועסקים קטנים.

מוטי שפירא: איפה זה כן התפתח בדרום, שאנחנו רואים את זה?

מוטי שפירא: מי שמסתכל דווקא בהתפתחות העסקים.

מוטי שפירא: דרך אגב, בשבילך, חבר הכנסת פרץ, במצפה רמון יש רק 93 עצמאים אבל הם מרוויחים טוב.

מוטי שפירא: 60% מהם, הרבה גבוה מהממוצע, הם פחות מחצי השכר הממוצע.

אופיר אקוניס: מתי המלון שם נפתח?

מוטי שפירא: זאת שאלה מאוד נכונה.

אופיר אקוניס: המלון על הצוק שם, שהירוקים התנגדו לבנייתו?

קריאה: לפני כמה חודשים.

לאה ורון: במה הם עוסקים במצפה רמון?

מוטי שפירא: זה רק 100 איש, אין לי את הפירוט המדויק שלהם.

מוטי שפירא: אני מסכים עם השאלה, אני מסכים שעצמאים ועסקים קטנים לא מפתחים בשביל עצמם, הם צריכים להיות סביב תיירות, סביב תעשייה.

מוטי שפירא: מפעל אֹסם פה, סביבו יש המון עסקים קטנים.

אופיר אקוניס: אני חושב שהעסקים הקטנים במצפה רמון יקבלו תנופה יפה מהמלון.

מוטי שפירא: בהחלט.

מוטי שפירא: כבר נפגשנו עם השר בן אליעזר וגם ניפגש עם המנהל הכללי, ולפי דעתי המשרד צריך לחשוב איך יוזמים כלכלה משולבת, עסקים קטנים ועצמאיים עם העסקים הגדולים.

מוטי שפירא: אני אתן לך דוגמה פשוטה.

מוטי שפירא: יש במרחב הדרום המון בסיסי צה"ל ואולי גם יעברו עוד רבים ויש גם משרדי ממשלה לא מעטים בבאר שבע ובמקומות אחרים.

מוטי שפירא: שאלה שאני תמיד שואל את עצמי, למה לאוגדת עזה את הציוד המשרדי צריכה לספק אופיס דיפו, שהבסיס שלה בארצות הברית ושלא יספקו את זה עסקים קטנים בשדרות ובנתיבות?

מוטי שפירא: זאת שאלה שאנחנו לא מצליחים לפצח את החשב הכללי בעניין הזה.

מוטי שפירא: אני מסכים שיש בעיה של אי מתן עדיפות והחוקים, אבל אפשר לפתור את זה.

מוטי שפירא: באזורים האלה אין שום בעיה לנסות לעצב מדיניות של העדפה ליצרני המקום, לרשויות מקומיות ולמשרדי הממשלה ולבסיסי צה"ל.

מוטי שפירא: זה דבר שנותן דחיפה גדולה.

מוטי שפירא: השורה התחתונה, לפי דעתי יש עוד מה לעשות.

מוטי שפירא: אני מציע גם את הכיוון של המחשבה לשנות.

מוטי שפירא: לא תהיה כלכלה פה שתתבסס על הריצה הנכונה, אבל האובססיבית אחרי עוד איזה מפעל שיגיע ועוד איזה מפעל שיגיע.

מוטי שפירא: אנחנו רואים תעשיית יין, צימרים, מוצרים ייחודיים בדרום שהולכת ומתפתחת יפה.

מוטי שפירא: צריך לשבת, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עם משרד התיירות, עם כל האלמנטים של העסקים הקטנים, לפתח מדיניות כוללת.

מוטי שפירא: יש פה פוטנציאל מצוין, אפשר למצות אותו.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: בבקשה, נציג אזור התעשייה ארז.

יצחק שפריר: אני אחד מהקבוצה של המגורשים מאזור גוש קטיף, מאזור התעשייה ארז.

אופיר אקוניס: גרת בגוש קטיף?

יצחק שפריר: לא.

יצחק שפריר: מאזור התעשייה.

יצחק שפריר: אזור תעשייה ארז היה מאופיין ביזמים, 90% מהם היו יזמים בינוניים וקטנים, בדונם אחד ועד שלושה דונם שהחזיקו עסק.

יצחק שפריר: העסיקו בימי השיא 5,500 עובדים מעזה.

יצחק שפריר: כלומר אנחנו אנשים שיודעים לעבוד, יודעים להעסיק אנשים, ומרבית העסק באזור התעשייה ארז נבנו ללא סיוע ממשלתי.

יצחק שפריר: כשפינו אותנו, ביקשנו להקים אזור תעשייה חלופי במועצה אזורית חוף אשקלון, אמרו לנו שאי אפשר, 'יש לנו אזור בנתיבות, תלכו לשם', עד שהסתבר כעבור שנתיים של בחינה של המקום שאי אפשר לעבור לנתיבות בגלל אותו מטע של פלשתינאי.

יצחק שפריר: אנחנו היום מבקשים להקים אזור תעשייה חלופי במועצה אזורית חוף אשקלון ואין לנו, לצערי הרב, רוח גבית.

יצחק שפריר: אנחנו אנשים שיודעים לתכנן, יודעים לעבוד, יודעים לעשות דברים לבד, לא צריכים עזרה גדולה, רק תגידו לנו 'זה השטח, פה מותר לכם להקים את הכל', תאמינו לנו שיש לנו פוטנציאל מינימלי לפחות להעסיק 700 עובדים.

שאלה: איזה סוג של תעשייה?

יצחק שפריר: של מוסכים, של מתפרות.

יצחק שפריר: פחות או יותר מה שהיה באזור ארז, פלוס התאמות שמתאימות לישראל.

יצחק שפריר: עכשיו אנחנו באוויר.

חמד עמאר: לא בניתם עסקים חדשים?

יצחק שפריר: העסקים סגורים לגמרי, גם הפיצוי עצמו לא היה מספיק בשביל לשקם אותם במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: אני הבנתי את הבעיה, וגם מר דיין רוצה להוסיף משהו.

אופיר אקוניס: לפני יומיים אני וחברי הכנסת אילטוב וטבייב, שהם חברי הוועדה, היינו בסיור גם בניצן, אחר כך היינו במבקיעים וסיימנו בארוחת צהריים אצל משפחה מפונה מגוש קטיף, שהמטעמים היו טובים מאוד, ואנחנו הודענו שבשבוע הראשון של ינואר, כפי שאנחנו עושים אחת לשלושה חודשים בוועדת הכלכלה, אנחנו מקיימים מעקב אחרי הטיפול של משרדי הממשלה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אחד הנושאים שמנהלת הוועדה רשמה להעלות הוא הנושא שאתה דיברת עליו עכשיו.

אופיר אקוניס: אתה מוזמן לישיבה הזאת.

אופיר אקוניס: הם צריכים לבוא עם תשובות, ואם לא יבואו עם תשובות, אנחנו נסיר את החסמים שלדאבון הלב מצויים עדיין גם בנושא שאתה הצגת.

יצחק שפריר: אנחנו מ-2005 באוויר, אלה שנים אבודות.

יצחק שפריר: יכולנו לעשות המון דברים.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להוסיף משהו בעניין הזה?

יוסי דיין: כן.

יוסי דיין: אני יושב ראש העמותה של ארז.

יוסי דיין: מר שפריר ישב במנהלת התיאום והקישור של עזה, הוא הביא לארז את היזמים בזמנו, חוץ מאשר שהוא אחר כך נהיה יזם.

יוסי דיין: זאת אומרת ממשלת ישראל הביאה את היזמים לארז וממשלת ישראל לפני חמש שנים זרקה אותנו ולא דאגה לנו לשום אזור.

יוסי דיין: מדברים על נועם, פאסה, אנחנו לא הולכים לנועם, הודענו שאנחנו לא הולכים לנועם.

יוסי דיין: 120 בעלי מפעלים שהיו, 30% מהם בקושי חיים.

יוסי דיין: כשהוא אומר שקנו, לא קנו, קנו שניים שלושה אנשים, אולי נתנו לאחד סיוע, אבל 120 מפעלים נשארו בלי מפעלים.

עמיר פרץ: סלח לי שאני אשאל אותך שאלה יותר ממוקדת.

עמיר פרץ: על בסיס ההפעלה של התעשייה שלך, מי היו הרוכשים שלך, מי רכש את הסחורה שלך?

עמיר פרץ: בסיס ההעסקה היה 90% מועסקים שהגיעו מעזה, אז לא אכפת לי שיהיו מועסקים ישראלים שיעבדו אצלך, השאלה למי מכרת את הסחורה.

עמיר פרץ: אם מכרת לעזה---

יוסי דיין: לא מכרנו לעזה.

יוסי דיין: בשום אופן לא מכרנו לעזה.

יוסי דיין: מכרנו ליצוא, היה לנו המון יצוא.

יוסי דיין: זה שעובדים ערבים היו עובדים, הם היו עובדים, אנחנו עשינו המון ליצוא, עבדנו לצה"ל המון, היו שלושה מפעלים שעבדו ועשו אפודי מגן לצה"ל והיום הם זרוקים בכל מיני מקומות.

עמיר פרץ: אם זה יצוא, ובאמת הספקים שלך, הקניינים שלך בחוץ לארץ או בכל מקום אחר קיימים, אז הביקוש הזה הוא פוטנציאל להקים מפעל ואחת הבעיות המרכזיות בהקמת מפעלים זה אם יש לך למי למכור.

עמיר פרץ: תן לי כיוון של מישהו שמתחייב למכור, לחבר את המשקיע והתשומות זה הרבה יותר פשוט.

עמיר פרץ: הבעיה היא אם אותם אנשים שמכרת להם עדיין קיימים בכלל.

חמד עמאר: סליחה, גם כח האדם שאנחנו מדברים עליו, כח האדם בעזה, היה יותר זול.

יוסי דיין: בסדר, אני מוכן להרוויח פחות.

יוסי דיין: אני יוצא מנקודת הנחה שמתפרות כאלה קטנות ואחרות פאסה, לא יחזרו למסלול.

חמד עמאר: איזה מפעל למשל?

יוסי דיין: חברת חגור הגדולה יושבת היום בכרמיה.

יוסי דיין: דאגתי לה למקום של שלושה דונם, ארבעה דונם, הם משלמים שכר דירה, היא משלמת 30,000 שקל לחודש והיא רוצה לשבת במפעל נורמלי, לא בקיבוץ כרמיה, לייצר את המוצר והיצוא עצום.

יוסי דיין: אקספורטר זה מפעלים לציוד צבאי, יש מפעלים לשולחנות, כיסאות למשרדים.

יוסי דיין: יש כל מיני סוגי מפעלים.

יוסי דיין: היו לנו 50 בעלי קרקעות, בעלי בתים, בארז.

יוסי דיין: גם את הפיצוי עבור המבנים גם לא קיבלנו.

יוסי דיין: זאת אומרת מגיע לנו עוד לקבל כסף, למה אנחנו לא מקימים בכלל?

יוסי דיין: כי עוד לא קיבלנו את הכסף להקים את המבנים האלה.

יוסי דיין: אם יהיה אזור תעשייה, בהחלט אנחנו הולכים לכיוון הזה.

יוסי דיין: אני מייצג, דרך אגב, את חוף אשקלון, בנושא התעשייה.

אופיר אקוניס: הדובר הבא הוא מר רוני פלמר.

רוני פלמר: יצא לי להשתתף בפגישה שונה לפני שנה ואנחנו ארגון שבעיקר מתעסק בלהביא אנשים להתיישב בנגב ובגליל, עד היום מעל 4,000 משפחות שכבר עברו במסגרת של יישובים כפריים וגם של ערים, והסיבה שאנחנו פה זה באמת לשאול מה השתנה מהפגישה הזאת.

רוני פלמר: אני לא אומר את זה בהתרסה, אני אומר כי מהפגישה הקודמת כלום לא השתנה.

רוני פלמר: היתה סקירה כזו או אחרת ובסופו של יום קורים כמה דברים טובים, צריך לברך על זה, רק פה---

אופיר אקוניס: אתה גם עברת לפה?

רוני פלמר: מפתח תקווה עברתי לנגב.

רוני פלמר: תכל'ס, בתור מי שמתעסקים עם האוכלוסייה שרוצה להישאר פה ולעבור לפה, יש כמה דברים.

רוני פלמר: אחד, חסר פה חיבור.

רוני פלמר: כבר עושים פעולה טובה כמו טרה, ושאלתם שאלה נכונה, קודם כל צריך לראות מה לוח הזמנים שטרה עוברת ומתחייבת, לא מתי שנוח לה, לא מתי שזה, והמדינה כבר שמה פה 400 מיליון שקל, לראות שזה קורה עכשיו ולא בעוד עשר שנים.

אופיר אקוניס: אני הבנתי שיש לוח זמנים.

אופיר אקוניס: מר ערן פולק, המדינה יודעת?

לאה ורון: יש להניח שהם יודעים.

אופיר אקוניס: הוא אמר 2010.

רוני פלמר: אני אומר לך, שווה לדעת מתי זה נגמר ומתי זה מתחיל.

יצחק שפריר: עד שמתקן הביוב לא יתחיל לעבוד בנועם, אף אחד לא---

רוני פלמר: יפה, על מה זה תקוע, מתקן הביוב הזה?

רוני פלמר: אתה מדבר על 400 מיליון שקל.

רוני פלמר: אני גר בנגב עשר שנים, על מתקן הביוב אני שומע שבע שנים.

רוני פלמר: כמה הוא עולה?

רוני פלמר: הרבה פחות מ-400 מיליון שקל.

רוני פלמר: כבר היו פה מפעלים, עוד לפני, שהיו יכולים להיכנס לנועם עשר פעמים ולא נכנסו, על איזה כמה עשרות מיליוני שקלים במקסימום.

לאה ורון: מר פלמר, אתה מוכן לספר לוועדה על הפעולות שאתם עושים?

אופיר אקוניס: ומה אנחנו יכולים לסייע?

לאה ורון: כן, כי מול משרדי הממשלה, הוועדה יודעת לעבוד.

לאה ורון: השאלה היא פשוט מה אתם מניעים.

רוני פלמר: אני אגיד לכם.

רוני פלמר: יושב פה מר עודד פלוט, מהמועצה האזורית שער הנגב, אז ניגע בפעילות באזור הזה.

רוני פלמר: אנחנו, אורחי המלחמה בשנה שעברה, בלי לפגוע באף אחד, אבל שדרות מבחינתנו באזור הזה זה לא לב הנגב, זה לא באר שבע ודרומה, אבל בגלל החשיבות של האזור הזה, נכנסנו אליו.

רוני פלמר: אני יכול להגיד לכם שמקומות כמו נחל עוז, עשר משפחות, ברור חיל, גרעין יוצאי נועם, להשאיר פה את הסטודנטים, במקום שיחזרו לחונטה בפלורנטין, 15 משפחות פלוס 10 שנכנסו לקיבוץ בברור חיל.

רוני פלמר: שובה, מושב, שהרבה שנים לא היתה בו קליטה, 18 משפחות נכנסו עכשיו בזמן סוכות.

רוני פלמר: ארז, הקיבוץ, גרים שם סטודנטים, שיתוף פעולה עם איילים.

רוני פלמר: אבשלום, יש פה תשעה גרעינים, אגב, הממשלה גם עזרה בזה, 28 מיליון שקל, בשעתו מר אולמרט ומר דינור סייעו ותקצבו.

רוני פלמר: זו הפעילות שלנו פה.

רוני פלמר: ועוד סיוע בקטנה, למשל אמדוקס, שיחה מאתמול, צריכים עוד עובדים.

רוני פלמר: צריך לגעת בדיוק בזה.

אופיר אקוניס: הם פונים אליך?

אופיר אקוניס: אמדוקס צריכים עוד עובדים, אז מה הם עושים?

רוני פלמר: יש לנו מרכז מידע שיושב בגן התעשייה בעומר, ויפתח את שעריו בעיר העתיקה של באר שבע בפסח, בעזרת ה', אז מוזמנים.

אופיר אקוניס: נקווה שלא יגבו ממך דמי חסות.

רוני פלמר: לא, הם כבר לא גובים דמי חסות, ובדיוק את התדמית הזאת מזמן---

אופיר אקוניס: זה נגמר?

אופיר אקוניס: אני שמח לשמוע.

אסף סיידה: העיר העתיקה בבאר שבע משנה את פניה ללא הכר.

רוני פלמר: בשורה התחתונה, ההון האנושי, לדוגמה, אני חושב שהוא בעיה הרבה יותר גדולה עם פתרון הרבה יותר זול מכל המיליארדים של המדען הראשי, מסלולי תעסוקה, וכולי, שצריך להשאיר אותם ולהגדיל אותם, אני פחות מבין בזה גם.

רוני פלמר: ההון האנושי מפוספס, יש פה 30,000 סטודנטים בדרום, כל שנה כ-5,000 סטודנטים מסיימים את הלימודים, מעל 4,000 עוזבים, 50% מהם במקור דרומיים.

רוני פלמר: השקעות החינוך שמדינת ישראל עושה על החבר'ה האלה שיגיעו לבגרות ויגיעו ללמוד פה, מתפספסות, כי החינוך עשה גם את הצעד הערכי שלו בלהגיד לאנשים שלא מספיק לסיים ולהיות עם תעודת בגרות ולהגיע לאוניברסיטה, אלא גם להישאר באזור או לחזור אליו, וזה תכניות כמו עתידים, שהמדינה מעורבת בהם, וצריך לראות איך משכללים את הדברים האלה.

רוני פלמר: צריך להכיר, יש פה המון הון אנושי מפוספס.

רוני פלמר: 70 משרות שאמדוקס צריכים, סדר גודל בשנה האחרונה, תבינו את ההיקפים.

רוני פלמר: אנחנו היום מכירים 600 משרות בנגב, רק אנחנו, במרכז המידע שלנו, של הנדסה, של ניהול, מקצועות נבחרים, לא רק צווארון כחול.

רוני פלמר: אני חושב שפה המדינה חייבת לשכלל את זה, כי בסוף, אני כסטודנט שמסיים עכשיו את הלימודים, אם לא תהיה לי פה חבילה שנותנת לי דיור זמין בשכירות.

רוני פלמר: .. וזה ברמה של 2,000 חבר'ה צעירים, זוגות ומשפחות צעירים, אפשר להביא מחר לנגב ולגליל, אם יהיה דיור זמין בשכירות.

רוני פלמר: אין, תחפשו בשדרות היום דירה להשכרה.

רוני פלמר: בשדרות, בערד, בירוחם.

רוני פלמר: אין.

רוני פלמר: אין דירות להשכרה.

רוני פלמר: אני אומר לכם, יש קבוצות שאין לנו לתת להם דיור.

אסף סיידה: רואים את זה בכל מה שקשור במעבר צה"ל.

אסף סיידה: יש פה מחסור עצום בדירות להשכרה, בדימונה, ירוחם, ערד.

רוני פלמר: שיהיה דיור, על המחיר אחר כך נדבר.

רוני פלמר: דבר ראשון דיור.

עמיר פרץ: לא היתה בנייה.

אסף סיידה: האוכלוסייה גדלה ואין בנייה.

אסף סיידה: יש פה בעיה במינהל מקרקעי ישראל וצריך לפתור אותה.

רוני פלמר: יש את הנושא של ההון האנושי, שחסרות פה השקעות.

רוני פלמר: אם אנחנו צריכים להגיע לסטודנט, שעכשיו צריך לבחור בין חברה בצומת רעננה או בניו יורק, או בעמק הסיליקון, או בנגב, אותו סטודנט צריך לראות שהיכולת להשתכר פה בנגב היא גבוהה , וזה הנושא של ההון האנושי וזה לא הרבה כסף ביחס לכל ההשקעות האחרות.

רוני פלמר: דבר נוסף זה הנושא של חוק אזורי עדיפות לאומית.

רוני פלמר: יושבים פה חברי הכנסת ואני אומר לכם, יש מפעל גדול מאוד באזור יגאל אלון, שהולך לעבור לדרום, אבל הדרום של מדינת ישראל מתחיל בתימורים.

רוני פלמר: אזור קרית מלאכי ואזור שדרות ואזור דימונה, אותו דבר.

רוני פלמר: הכל נגב.

רוני פלמר: גם גדרה.

רוני פלמר: מה שקורה זה שאם חברי הכנסת, וזו פנייה אליכם, ימשיכו להילחם ואריאל תיכנס לחוק אזורי העדיפות הלאומית, ואין לי שום דבר נגד תל אביב ולא נגד אריאל ולא נגד קרית גת, אבל הנגב מתחיל בבית קמה.

רוני פלמר: אם הוא לא יתחיל בבית קמה, אז הנגב יישאר איפה שהוא היום.

רוני פלמר: לכן מעבר לכל הדיבורים האלה, צריך קודם כל להחליט איפה הנגב והגליל מתחילים ולא לתת לפוליטיקה, כמו שקרה בשבוע שעבר, שזה לא עלה לדיון, למסמס את זה---

אופיר אקוניס: כי לא היתה הסכמה.

רוני פלמר: בדיוק.

אופיר אקוניס: קרה משהו בערב?

ערן פולק: קרה שמשתמר המצב הקיים.

רוני פלמר: ואז מה שיקרה זה שתהיה יוזמה מימין, יוזמה משמאל, שבמקום שיהיו 10 מיליארד ממוקדים, יהיה לך מיליארד מפוזר ושוב אתה תבוא לנועם, אתה תשאל מי עובד בטרה, באמת המנהלים יבואו מהמרכז, 20, 30 מנהלים, אחרי זה יעתיקו, כמו שהיום נטפים, אינטל וכולם, יושבים בתל אביב, ופה יש את הצווארון הכחול, העובדים של הנגב.

רוני פלמר: כמה זמן זה יחזיק?

רוני פלמר: לא ברור ואז ידברו שוב על ירושלים וכל הפעילות הזאת תחזור לחוץ לארץ.

רוני פלמר: בשורה התחתונה, יש פה מעט שמחזיק את המרובה.

רוני פלמר: אני רוצה להצטרף למה שנאמר שצריך לגבש פה מדיניות מסודרת שאומרת שהמטרה היא להגדיל.

רוני פלמר: השר סילבן שלום מדבר על 600,000 איש, צריך לדעת כמה משרות הדבר הזה מייצר.

רוני פלמר: הכל עבר כבר בהחלטות ממשלה, אגב, ב-2005, תכנית ירום, ה-17 מיליארד, צריך לסכם את המדיניות הזאת וצריך לראות מעבר דרומה.

רוני פלמר: אני אומר לכם, זה הולך לככב בתור אחת הפארסות, אם אנחנו לא מתעשתים, כי הולכים להשקיע 25 מיליארד שקל בלהזיז את הצבא דרומה, וכמו שזה מתנהל כרגע, ואנחנו משתדלים ללכת לכל ועדה, לכל פגישה, ראש אגף כח אדם, ראש מנהלת, שר הביטחון, אני אומר לך, מה שייצא זה 22,000 חיילים בצריפין, והמדינה תרוויח בצריפין וראשון לציון תרוויח, בצומת הנגב יהיו 11,000 חיילים סדירים, אולי 30 משפחות שיבואו לנגב, המינוף הכלכלי זה יהיה רק חברות במרכז או מחוץ לארץ שיכולים לתת מענה לכזה דבר גדול, תראה מי התחרה על הבנייה שם, אריסון וכאלה, ובשורה התחתונה כל המינוף ההתיישבותי והכלכלי של מעבר צה"ל דרומה יכול לרדת לטמיון.

רוני פלמר: כל זה ישתפר בטוח בעוד שלושים שנה, אבל הבעיה שאין לנו את השלושים שנים האלה בנגב.

רוני פלמר: אז אנחנו אומרים פה, 'It's now או הנגב'.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תיכף נשמע התייחסויות לדברים שלך גם מהאוצר, גם ממשרד התעשייה וגם מהמשרד לפיתוח הנגב והגליל, שלא שמענו עדיין את העמדה שלהם.

אופיר אקוניס: מר שמוליק כרמיאל, סגן המנהל הכללי בזוגלובק.

שמוליק כרמיאל: אנחנו מעסיקים פה באזור 80 אנשים ובפריפריה אחרת, באזור שלומי, עוד 900 אנשים.

שמוליק כרמיאל: לכל מלה שלך התחברתי.

שמוליק כרמיאל: אני מאחל לטרה המון הצלחה, לקלוט 400 עובדים.

שמוליק כרמיאל: אני פותח פה עוד חודש קו חדש, אני לא מצליח להשיג 20.

שמוליק כרמיאל: פה בברור חיל.

שמוליק כרמיאל: 20 עובדים אני לא מצליח להשיג.

שמוליק כרמיאל: מהנדס, טכנולוגיות, את כולם אני אביא מהנגב שמתחיל מקו תימורים צפונה.

שמוליק כרמיאל: אני יליד באר שבע בעיר העתיקה והיום גר בצפון.

שמוליק כרמיאל: אי אפשר להשיג עובדים באזור הזה.

שמוליק כרמיאל: אנחנו רוצים להתקדם, רוצים לפתח, בשלומי אני עושה ככה ואני משיג 200 עובדים, בשדרות כנראה שאנשים יקרים מפז, אני לא מצליח להביא עובדים.

שמוליק כרמיאל: אתם צריכים לעזור לנו.

אופיר אקוניס: לא יודע, אמר מר רוני פלמר שיש לו מאגר.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על השכלה גבוהה בדרום.

אופיר אקוניס: מה אתה צריך?

שמוליק כרמיאל: אני צריך עובדי כפיים, אני צריך טכנולוג.

שמוליק כרמיאל: אין לי, לא רוצים לרדת לגור פה.

אופיר אקוניס: ומפה?

רוני פלמר: כי אין השקעה בהון האנושי.

רוני פלמר: החברים שלנו זה פסיכים שאו נוסעים לעבוד ב---

שמוליק כרמיאל: מנהל המפעל נמצא בגן יבנה, מנהלת הייצור נמצאת בקרית גת.

שמוליק כרמיאל: זה לא רע.

אופיר אקוניס: איזה שכר אתה מציע?

שמוליק כרמיאל: בין 10% ל-15% מעל לשכר מינימום לעובדי ייצור, כאשר הם עובדים משמרות ויכולים לקבל משכורת יותר גבוהה מזה, ולמהנדסים כמו שמקובל בשוק.

שמוליק כרמיאל: בסופו של דבר זה יהיה ככה, טרה בסוף יקלטו 30 אנשים מפה וכולם רק יעשו הסעות למרכז הארץ וחזרה.

רוני פלמר: אלא אם פעם אחת ולתמיד המדינה תחליט שהנגב והגליל באמת חשובים, אבל באמת, ועושים חבילה אחת וקובעים אזורי עדיפות לאומית, מכניסים שם מיליארדים, כסף לא חסר במדינה הזאת, יושב על המדפים ומחכה ומישהו צריך לחלק אותו למקומות הנכונים.

ארנון קשנסקי: אני מנהל סניף דרום של התאחדות התעשיינים ואני גם תושב חדש בנגב מלפני שנה, מהרצליה.

ארנון קשנסקי: אני גר במיתר, עברתי עם המשפחה לפה, זה חלק מההגירה החיובית שיש.

ארנון קשנסקי: כמה נקודות.

ארנון קשנסקי: קודם כל נושא מפעלים חדשים.

ארנון קשנסקי: לא רואים פה מפעלים חדשים שקמים.

ארנון קשנסקי: אני נמצא פה כבר שנה וחצי, הרחבות קיימות, חדשים?

ארנון קשנסקי: מי שרצה להגיע לנועם בשנתיים האחרונות ואני מכיר את רובם ברמה האישית, פשוט נשברו מהביורוקרטיה וממתקן טיהור השפכים שלא הוקם, ויזם לא יכול לחיות ברמת אי ודאות כזאת.

ארנון קשנסקי: יש פה אי ודאות.

ארנון קשנסקי: מפת עדיפות לאומית נחתמה, מתי היא עוברת לוועדת הכספים?

ארנון קשנסקי: לא יודעים.

ארנון קשנסקי: מה קורה ב-2012?

ארנון קשנסקי: בטח כולנו מעודכנים, ב-2012 מדברים על לשנות.

ארנון קשנסקי: יזמים לא יכולים לקבל החלטות שבכל שנתיים פה משנים את העדיפות הלאומית, את ההטבות.

ארנון קשנסקי: מה ההטבות שיהיו?

ארנון קשנסקי: מדברים על אזורי תעשייה מרחביים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

עמיר פרץ: מי שייחתם היום, לא ישנו לו בעוד שנתיים.

ארנון קשנסקי: נכון, אבל מדובר על הרחבה בעוד שנתיים?

ארנון קשנסקי: יש עניין של אי ודאות, פעם אחת.

ארנון קשנסקי: פעם שנייה, מה ההטבות שמדברים עליהם באזורי תעשייה מרחביים?

ארנון קשנסקי: אד הוק לפטור את טרה.

ארנון קשנסקי: מענקים יודעים לעשות, אין פה מדיניות ארוכת טווח.

ארנון קשנסקי: נכון שיושבים עם ההתאחדות בכל המקומות, אבל עדיין אין הסכמות.

ארנון קשנסקי: נושא של מעבר צה"ל דרומה.

ארנון קשנסקי: אני שותף פה לדעתו של מר רוני פלמר.

ארנון קשנסקי: עד שלא יהיה חוק חובת המכרזים, כחול לבן...

ארנון קשנסקי: אני בכוונה לא אגיד רכש מהנגב, שיקנו בישראל, זה יגיע גם מהנגב, כי בסוף מדינת ישראל היא קטנה, יש ספקים שאין בדרום ויש בצפון, אני מכיר את זה.

ארנון קשנסקי: אבל הקבוצה שתזכה תוכל לעשות רכש גם בחוץ לארץ, ואתם תראו 2,000 סינים בונים את עיר הבה"דים פתאום, כמו את מנהרות הכרמל.

ארנון קשנסקי: זה איזה שהוא אבסורד.

חמד עמאר: הם לא מצליחים למצוא 70 עובדים.

ארנון קשנסקי: אני עונה לו על ה-70 עובדים, זה הסעיף הבא.

ארנון קשנסקי: הוא ביקש 20.

שמוליק כרמיאל: אני צנוע.

ארנון קשנסקי: נכון שלא דיברת איתי עוד, ואני מייצג אותו, השבוע נסגרו מפעלים באופקים.

ארנון קשנסקי: אני לא יודע אם אנשים יודעים, באופקים נסגר מפעל השבוע.

ארנון קשנסקי: ביטחונית, זכוכית.

ארנון קשנסקי: הלך בעל הבית, שאני גם אותו מכיר, וברח.

ארנון קשנסקי: התפנו 15 עובדי ייצור, יש לי את קורות החיים של כולם, ביקשתי ממנהלת החשבונות, ואני הולך למצוא להם עבודה בתוך המפעלים באזור.

ארנון קשנסקי: אמרתי להם, עובדי ייצור חסר, מי שיודע לעבוד בתעשייה, אני מוכן לעזור לו, וזה לא התפקיד שלנו, דרך אגב.

לאה ורון: מה הם יכולים להיות בזוגלובק?

ארנון קשנסקי: הם יכולים, עובדי ייצור.

עמיר פרץ: הם לא יהיו בזוגלובק.

עמיר פרץ: מי ייסע מאופקים לזוגלובק בשביל 3,500 שקלים?

ארנון קשנסקי: הוא בברור חיל.

ארנון קשנסקי: יש הסעות.

עמיר פרץ: תפסיקו כבר לדבר בצורה כל כך חסרת ערך על עובדי הצווארון הכחול.

עמיר פרץ: הם עושים לו טובה כשהם באים לו משדרות.

עמיר פרץ: מה, הוא הולך לשלם להם את ההסעות ואת השעה הנוספת וכולי וכולי?

עמיר פרץ: אישה שעבדה באופקים במפעל, בביטחונית, שהיו לה תנאים נורמליים, אתה רוצה עכשיו להעביר אותה לזוגלובק?

עמיר פרץ: ואחר כך תבואו ותאשימו אותם שהם פרזיטים?

עמיר פרץ: די עם התפיסה הזו.

עמיר פרץ: יש עובדי צווארון כחול, אלה עובדים שמגיעים, הם צריכים תנאים סביבתיים טובים ואף אחד לא משלם עבור זה.

עמיר פרץ: לצערי.

עמיר פרץ: אף אחד לא מוכן לשלם עבור זה.

עמיר פרץ: תגיד לי אם הוא מוכן עכשיו להתחייב לתת להם הסעות, לתת להם שעה בבוקר ושעה בערב?

עמיר פרץ: הוא יגיד לך שלא כדאי לו, שאין לו שם כדאיות כלכלית.

עמיר פרץ: הוא אמר לך מראש.

עמיר פרץ: 10% פלוס שכר מינימום.

עמיר פרץ: על מה אתם מדברים?

עמיר פרץ: נו, באמת.

עמיר פרץ: אז בואו נדבר לעניין.

עמיר פרץ: אתה באמת תגיד לה 15% ואחר כך עוד תתראיין לי בעיתון ותגיד 'אמרתי לה 15% ולא הלכו?'

ארנון קשנסקי: אני ממש לא אתראיין בעיתון, דבר אחד.

ארנון קשנסקי: דבר נוסף, מימון מפעל ביטחונית.

ארנון קשנסקי: בחודש הבא נפתח מפעל חדש.

עמיר פרץ: תמצא להם באופקים.

ארנון קשנסקי: בחודש הבא נפתח מפעל חדש, קליר פותח מפעל באופקים.

ארנון קשנסקי: הם כבר מראיינים אותם, כבר העברתי להם את קורות החיים.

ארנון קשנסקי: לכן אני אומר---

עמיר פרץ: אל תחבר דבר שהוא מלאכותי.

עמיר פרץ: שמעת מה הוא אומר.

עמיר פרץ: שיגיד שהוא מוכן לשלם היום את שעות איבוד הזמן שהאנשים האלה יפסידו.

עמיר פרץ: הוא לא יהיה מוכן.

עמיר פרץ: אז בואו נעמיד את זה במקום.

עמיר פרץ: שמעתי מה אומרים כולם, אבל תיכף נתייחס.

אופיר אקוניס: אוקי, אז נשמע.

ארנון קשנסקי: אלה הנקודות שרציתי להגיד.

ישראל חסון: הרגת לו את החשק לדבר.

ישראל חסון: שנה בנגב, תן לו.

ישראל חסון: עמיר פרץ שמעת?

ישראל חסון: להוא חסר לו 400, לזה חסר לו 500, עוד מעט תצא מפה באמירה שכל האנשים שגרים פה זה חבורה של פרזיטים.

ישראל חסון: אני רואה אנשים שיושבים במפעל לעופות, עם הרגליים במים עד כאן, בשביל 3,800 שקלים, ואחר כך גם שובתים בכבישים כדי לקבל עבודה, אז אני ארשה למישהו פה לתאר אותם כפרזיטים?

ישראל חסון: עזוב.

ישראל חסון: יש איזה מידתיות, אתה רואה לאיפה זה גולש.

ישראל חסון: צריך לעצור את זה בזמן.

אופיר אקוניס: טוב, אני לא חושב ש---

רוני פלמר: אבל אי אפשר להתעסק רק בזה כל השנים.

אופיר אקוניס: טוב, אוקי, רוני.

עמיר פרץ: אני לא מתעסק בזה, סלח לי.

עמיר פרץ: אתה צריך לעבוד עוד 50 שנה כדי להספיק מה שעשיתי בנגב.

אופיר אקוניס: רוני, בסדר, יש פה ויכוח הרבה יותר עמוק.

רוני פלמר: לא באתי בטענה.

עמיר פרץ: אז תירגע.

עמיר פרץ: גם בעניין טכנולוגיות ומהנדסים ואמדוקס וכל הסיפור, תיכף אני אתן לך הרצאה מלומדת בעניין, איך מעבירים מהנדסים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ, אני לא חושב שמישהו האשים פה חלילה אף אחד בפרזיטיות, ואם יש צורך בגיוס עובדים---

עמיר פרץ: עוד רגע זה יקרה.

אופיר אקוניס: לא, חס וחלילה.

אופיר אקוניס: אני בטוח שלא התאחדות התעשיינים ולא---

עמיר פרץ: מאה אחוז, אין לי בעיה.

אופיר אקוניס: ואף אחד, כי הדבר הוא לא נכון.

אופיר אקוניס: מצד שני, יש הרבה מקומות בעולם וגם בארץ שנוסעים מרחקים מסוימים כדי לעבוד.

אופיר אקוניס: עבודה היא הרבה יותר טובה מכל דבר אחר ואני מכיר גם בארץ ישראל, בכוונה אמרתי, וגם במדינת ישראל, הרבה מאוד אנשים שנוסעים לעבוד גם חצי שעה וגם ארבעים דקות וגם שעה.

עמיר פרץ: אבל שמישהו יממן את זה.

אופיר אקוניס: איפה יהיה המפעל שלך?

שמוליק כרמיאל: בברור חיל.

אופיר אקוניס: די קרוב.

אופיר אקוניס: שבע דקות נסיעה, זה לא ארבעים דקות.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני הייתי אצלו בביקור.

אופיר אקוניס: אצל?

עמיר פרץ: חברנו מתנועת אור (רוני).

עמיר פרץ: יש לך תופעה, למשל, פשוטה.

עמיר פרץ: היה מבצע של עובדות חד הוריות שעובדות בחממות בניצנה ובעוֹבדַת.

עמיר פרץ: אחד הדברים שמימנו משרד התעשייה והמסחר ואחרים זה את ההסעות.

עמיר פרץ: הפסיקו לממן את זה.

עמיר פרץ: נגמר העניין.

אופיר אקוניס: הפסקתם לממן את ההסעות?

עמיר פרץ: גורמים מסוימים.

עמיר פרץ: אני לא יודע אם זה הוא ישירות.

אופיר אקוניס: אני שואל אותו כנציג המשרד, לא באופן אישי.

איתי יחזקאלי: זה היה פרויקט שהסתיים.

עמיר פרץ: אני בא לעזרתך.

עמיר פרץ: אותו חקלאי בחממה לעגבניות שרי אומר 'אני מוכן לשלם 4,000 שקל, אבל אם אני צריך לשלם גם את ההסעות וגם את התוספת זמן, אני לא מסוגל לעמוד בזה', וחצי שנה הם מימנו ועובדה שהבחורות האלה הגיעו בוקר בוקר, ועבדו שם כמו שצריך, גם בחממות, גם בעוֹבדַת בעתיקות, ובן רגע אתה מוצא את אותן אמהות חד הוריות כשלפתע אין להן... ומה יקרה מחר?

עמיר פרץ: נעשה דיון על חד הוריות ונגיד להם 'למה אתן לא עובדות?' הן רוצות לעבוד.

עמיר פרץ: אחת הבעיות, מה שהן תיארו, זה ליצור מעטפת שהמדינה מממנת ואחר כך תן למפעלים להתחרות.

עמיר פרץ: הוא מוכן להתחרות, אבל תממן לו את המעטפת.

אופיר אקוניס: מר פולק, אתה רוצה להתייחס?

אופיר אקוניס: לתת איזה שהיא התייחסות כללית, גם לחלק מהדברים ששמענו כאן.

ישראל חסון: דרך אגב, יש איזה שהיא סיבה שאין פה אף נציג בדווי?

ישראל חסון: סתם ככה, יש כמה תושבים---

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אל-סנאע היה יכול לבוא לישיבה.

אופיר אקוניס: הוא מייצג את הפלשתינים, בזמן שהוא צריך לייצג את יושבי הדרום.

אופיר אקוניס: נו, באמת, אנחנו מכירים כבר את ה...

אופיר אקוניס: עכשיו חשוב לו לדבר על הכרזה חד צדדית של מדינה פלשתינית, לא על הבעיות של הבדווים.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שנפתח את זה?

אופיר אקוניס: זה מה שהוא עושה.

אופיר אקוניס: בבקשה, מר ערן פולק, גם להתייחסויות של לה"ב, גם של התאחדות התעשיינים בדרום.

דובר: הוא רוצה שלום.

אופיר אקוניס: מאה אחוז, גם אני.

אופיר אקוניס: אני עדיין מחפש את הצד השני מאה שנה.

אופיר אקוניס: אמרתי שאני מחפש, לא אמרתי שאני לא אמצא, אמרתי שאני עדיין מחפש.

ישראל חסון: אל תחפש מתחת לפנס.

אופיר אקוניס: אוקי.

אופיר אקוניס: הבנתי את הרמז.

ערן פולק: אני אתייחס בקצרה לדברים שנאמרו.

ערן פולק: אני אתחיל דווקא מהדברים שנאמרו על ידי המנהל הכללי של תנועת אור.

ערן פולק: שם המשחק, בטח בדיון כזה של ועדת כלכלה, הוא תמריצים ובתמריצים, הדבר הכי חשוב בתמריצים זה מיקוד.

ערן פולק: ברגע שתמריצים לתעשייה, למסחר, לחינוך, לכל דבר אחר, מפוזרים על פני אוכלוסייה רחבה באזור אחד, הם לא מסוגלים להביא תוצאות.

ערן פולק: היכולת לקדם גם תעשייה, גם מסחר, גם העברה של אוכלוסיות איכותיות לפריפריה, אני לא מבחין כרגע בין נגב לגליל כי ההתייחסות צריכה להיות זהה, טמונה בזה שניתן יהיה למקד את התמריצים ולשלוח את הכספים ואת המשאבים בצורה ממוקדת למקומות שבהם הם נדרשים.

ערן פולק: אגב, יש לזה עוד רמה של תמריצים, או של מיקוד לאזורי תעשייה מרחביים, אני אגע אחרי זה בהתייחסות לדברי התאחדות התעשיינים.

ערן פולק: מפת אזורי עדיפות לאומית, או צו אזורי עדיפות לאומית של חוק עידוד השקעות הון, שהיתה אמורה להיות, לפי החלטת ממשלה, ואגב לפי עסקת החבילה, קבעה בדיוק את זה.

ערן פולק: קבעה שמ-2012 המיקוד יהיה יותר משמעותי והמיקוד יהיה לנגב ולגליל בצורה ממוקדת, לפי מדד פריפריאלי ולפי מדד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, משהו שמאוד מסודר ומעוגן בצורה מקצועית ולא נתון לשינויים.

ערן פולק: המפה הזאת לא התקבלה.

ערן פולק: זאת אומרת בעצם התקבלה החלטה שהמפה הקיימת תישאר, אותה מפה שמגדירה אזורים הרבה יותר נרחבים, ואותה מפה היא בעצם שמאפשרת לקבל את אותן הטבות בקרית גת או בקרית מלאכי כמו בשדרות ובבאר שבע וכמובן שאין לי שום דבר נגד הרשויות היותר במרכז, אבל זה ברור שככה התמריצים לא יכולים לעבוד.

עמיר פרץ: הוא מדבר על מפת אזורי עדיפות לאומית שאמורה להיות מאושרת.

אופיר אקוניס: הצו שיוגש על ידי האוצר?

ערן פולק: מגיש אותו שר התעשייה, המסחר והתעסוקה---

אופיר אקוניס: זה לא הוגש עדיין.

ערן פולק: אני לא יודע אם חבר הכנסת פרץ, שאמר קודם את התשובה ביחס להטבות המס, שזו נקודה מאוד חשובה---

עמיר פרץ: מסלול המס, עשר שנים.

ערן פולק: נכון.

ערן פולק: דובר על תקציבים של כמה מאות מיליוני שקלים בשנה, למסלול המענקים, ואיך הם מתפלגים ואיך הם מקדמים.

ערן פולק: מסלול המס שבו פער ההטבות בין הפריפריה למרכז הוא מאוד זניח, הוא מסלול שמספק בערך 4.5, 5 מיליארד שקלים בשנה ורוב ההטבות האלה הולכות למרכז.

ערן פולק: זאת אומרת, ככל שהתמריצים פרושים יותר, וזה המצב היום, והם פחות ממוקדים, היכולת לעשות את השינוי היא יותר קטנה, וזה בדיוק מתחבר למה שאמר מר פלמר.

ערן פולק: זה הדבר המרכזי שצריך להשתנות.

עמיר פרץ: מה שאתה רוצה לומר, שמסלול המס הוא שוויוני בכל הארץ?

ערן פולק: הוא לא שוויוני, הפערים הם קטנים.

ערן פולק: יש פריפריה, יש אזור פיתוח א' ואזור פיתוח ב'.

עמיר פרץ: מפתח ההכרה בקבלת מסלול המס זה רק תלוי יצוא?

ערן פולק: לא.

ערן פולק: במסלול המס זה טיפה יותר מורכב, יש מספר מסלולים.

ערן פולק: הפער בין המסלולים נובע גם מנושא של אזור פיתוח א', או אזור פיתוח ב', אבל הטבות מס ניתנות בצורה משמעותית גם באזור המרכז ופער המיסוי בין שני האזורים הוא לא משמעותי.

עמיר פרץ: אתה מציע לבטל את הטבות המס במרכז?

ערן פולק: אני מציע שכדי שלדברים שנאמרים ולהחלטות על העדפת פריפריה יהיה תוקף---

עמיר פרץ: אני שואל מבחינה מקצועית.

ערן פולק: חייבים להגדיל את הפערים בין התמריצים שניתנים במרכז לבין הפריפריה.

ערן פולק: זה לאו דווקא מס, זה גם מס, אבל זה גם דברים אחרים.

ישראל חסון: תיאורטית המשנה היא נכונה.

אופיר אקוניס: איך זה יבוא לידי ביטוי?

ישראל חסון: אפשר לשמוע מה אנחנו הולכים לעשות בחמש השנים הקרובות בנושא הזה, בכדי להגיע לתוצאה כלשהי?

ישראל חסון: סתם, ככה, איזה מין חזונון, לא חזון, חס וחלילה.

ערן פולק: אני אמרתי בתחילת הדברים, הרעיון לשינוי, שהיה במסגרת צו אזורי עדיפות לאומית שאושר בהחלטת ממשלה ונסגר בעסקת חבילה, בוטל.

ישראל חסון: אז מה החזון שלנו?

ישראל חסון: אני מוכרח להגיד לך, יש דברים שאני מבין, לטפל באתר טיהור שופכין, אני מבין, אני שואל שאלה נורא פשוטה, תגיד לי, לאן אנחנו רוצים להגיע חמש, עשר שנים מהיום.

ישראל חסון: שאלה סתמית, משום שמדובר פה בתהליכים ארוכים, מה לעשות.

ישראל חסון: מה לעשות.

ישראל חסון: אם אין, בסדר, נשמע.

ערן פולק: יש החלטות ממשלה יחסית מפורטות בנושא של הפריפריה, גם ההחלטה מ-2005 שמגדירה את הנגב.

ישראל חסון: של נושאים תכנוניים לביצוע.

ערן פולק: גם החלטה מ-2008.

ערן פולק: ההחלטות האלה, חלקן הלא מבוטל נופל בגלל חוסר היכולת להבדיל את התמריצים בין המרכז לפריפריה.

אופיר אקוניס: איך אתה מציע להבדיל?

אופיר אקוניס: אתה אמרת את זה כבר, אתה אומר את זה פעם שנייה ושלישית, מה ההצעה?

ערן פולק: יש היום דיונים על הגדרה של אזורי עדיפות לאומית, לפי חוק אזורי עדיפות לאומית.

אופיר אקוניס: את זה שמענו, בהידברות בין משרדי הממשלה.

ערן פולק: זה לא אותו צו שעליו דיברתי.

ערן פולק: יש היום דיונים במסגרת חוק ההתייעלות לשנים 2009 - 2010, אושר חוק אזורי עדיפות לאומית, שמאפשר לממשלה להגדיר אזור כאזור עדיפות לאומית ולתת לו בדיוק את אותו סולם של תמריצים.

ערן פולק: מתקיימים כרגע דיונים במשרדי הממשלה על ההסדרה של האזורים האלה ואני מקווה שמה שיאושר זה אזור עדיפות לאומית שבאמת מאפשר הבחנה מדויקת של נגב וגליל על פי מדדים אובייקטיביים, על מנת שהתמריצים האלה באמת יעבדו.

ישראל חסון: בהנחה שמשרדי הממשלה מסיימים את התפקיד שלהם, הדבר הזה רלוונטי ל-2011 ואילך.

ישראל חסון: 2010 - אנחנו סגורים.

ערן פולק: 2010, יש תקציב מאושר.

ישראל חסון: זאת אומרת אתה מדבר על 2011 ואילך.

ערן פולק: תראה, יש מהלכים שהם יותר ממוקדים והם לא כאלה רוחביים.

ערן פולק: המהלך של טרה זה מהלך שהותנע כבר ב-2009.

ערן פולק: יש מהלכים שהותנעו גם ב-2010.

ערן פולק: דווקא בתחום של קידום של אזורי פיתוח, או מרכזי מחקר ופיתוח של חבורות היי טק, יש מסלול די מעניין שהוצע לחברות גדולות בתחום הזה, ואני יודע על חברות שאמורות לעבור לאזור של באר שבע, ויש תהליכים ממוקדים כאלה ואחרים.

ערן פולק: מבחינת המסגרת התקציבית הכוללת, אז תקציב 2010 אושר.

אופיר אקוניס: מה עמדת המשרד לפיתוח הנגב והגליל?

אופיר אקוניס: גם בעניין הזה של המפה וגם לגבי השאלות שהועלו פה, שאר הדברים.

אופיר אקוניס: איפה גבולות הגזרה.

אופיר אקוניס: אומר מר ערן פולק שמשתמרת אותה מפה, האם לכם היתה הצעה אחרת?

אדוה אשל רבינוביץ: אני יודעת להגיד שכיום אזור הנגב מוכר מקרית גת דרומה, וזה בהחלט תחום מאוד מאוד רחב, לעומת תכנית אסטרטגית שהוחלט עליה כדרומה, שבעצם החליטה על קו בית קמה דרומה ורואה גם דברים אחרים שצריך לשים במקומות שונים, בגלל יתרונות כאלה או אחרים.

אדוה אשל רבינוביץ: קשה לי להגיד לגבי הגליל.

אסף סיידה: כמו שגב' אשל רבינוביץ אמרה, יש פער בעצם בין חוק הרשות לפיתוח הנגב שמגדיר את השטח הטריטוריאלי של הנגב קו רוחב 115 דרומה, לעומת התכנית האסטרטגית לפיתוח הנגב, כפי שנקבע בדוח מקנזי, בעצם הגדיר את הנגב כבית קמה דרומה.

אסף סיידה: יש פה פער, זה בדיוק קרית גת.

אופיר אקוניס: ברור.

אדוה אשל רבינוביץ: דיברו פה על מעבר כוחות צה"ל והזדמנות שהולכת להתפספס, אני לא אומרת שהיא לא הולכת להתפספס, אבל אני חושבת שכן נעשים איזה שהם מאמצים.

אדוה אשל רבינוביץ: אני אתן לאסף סיידה, ואחר כך אני אוסיף דברים.

אסף סיידה: קודם כל ברור לכולם שזה פרויקט בסדר גודל של 40 מיליארד שקל, ב-10, 15 השנים הקרובות.

אסף סיידה: מדובר על מעבר של ארבעה בסיסים, המכרז הראשון שבהם יוצא בחודש ינואר-פברואר השנה, מכרז בסדר גודל של 25 מיליארד שקל.

אסף סיידה: המשמעות הכלכלית, לפיתוח עסקים קטנים בנגב, היא משמעות אדירה.

אסף סיידה: השאלה היא אם אנחנו יודעים לנצל אותה.

אסף סיידה: כמו שמר רוני פלמר אמר קודם, כרגע המצב לא כל כך טוב, יש מהלכים של המשרד לפיתוח הנגב והגליל, בראשותו של המשנה לראש הממשלה סילבן שלום, לנסות ולהכין את המערכת העסקית בנגב כבר היום.

אסף סיידה: כל מה שקשור בספק מורשה, תקן, כל התהליכים שצריכים לעבור על מנת שכן יוכלו להשתתף בכל המכרזים, המשרד לפיתוח הנגב נותן את השירות בכל הנגב, סדר גודל של שישה מוקדים בכל רחבי הנגב, זה תהליך שאנחנו מתכוונים לבצע אותו בחצי השנה הקרובה, כי ברגע שיש זכיין, אין לנו יותר מה לעשות, הזכיין כבר מחובר עם כל ספקי המשנה ונגמר הסיפור מבחינתנו עד המכרז הבא.

אסף סיידה: זאת אומרת, כפי שדיברו קודם, לא הכל שחור.

אסף סיידה: יש פה דברים חיוביים מאוד בנגב.

אסף סיידה: יש לנו תכניות---

ישראל חסון: מה הצלחתם לעשות בעניין הזה?

אסף סיידה: אנחנו כרגע מובילים תהליך של שיתוף של 200 בעלי עסקים מהנגב, בכל הרמות, החל מעסקים גדולים, עסקים בינוניים וגם עסקים קטנים, בתחום הסד"כ, בתחום הרכב, בתחום ההדרכות, מכבסות, כל השירותים שהולכים להיות מופרטים בקרית ההדרכה, משתדלים לתת להם מענה פה.

ישראל חסון: איזה מענה?

ישראל חסון: שהם מוכרים כספקים?

אסף סיידה: ספק מורשה, תקן---

עמיר פרץ: כדי להיות ספק מורשה למשרד הביטחון, אתה צריך תהליך---

אסף סיידה: חבר הכנסת חסון, המשרד לפיתוח הנגב, באמצעות הרשות, כזרוע ביצוע, התחלנו בתהליך לפני חודשיים.

אסף סיידה: בעזרת ה' בחודש פברואר אנחנו מוכנים עם 200 בעלי עסקים מהנגב, לחבר אותם לזכיין.

אסף סיידה: ברגע שייבחר הזכיין, סדר גודל של מאי-יוני 2010 נדאג כבר לחבר אותו ולהתחיל לעבוד.

ישראל חסון: אתה אומר לנו שבפברואר אתם יודעים להעמיד 200 בעלי עסקים חדשים כספקים חדשים של---

אסף סיידה: לא, מורשים חדשים, בעלי תו תקן.

אדוה אשל רבינוביץ: אחד.

אדוה אשל רבינוביץ: שניים, לנסות לחבר אותם כעסקים קטנים להצטרף ביחד לשותפויות---

אסף סיידה: מה שאנחנו רוצים זה בעצם ליצור פה קואופרטיבים קטנים בנגב שיהוו בעצם מאסה קריטית.

אסף סיידה: לקחת שלושה-ארבעה בעלי מוסכים, שייתנו מענה ל-500 כלי רכב מדרג א'.

אסף סיידה: היום מי שמנהל את הפרויקט זה הרמטכ"ל והמטה הכללי.

אסף סיידה: מר פנחס בוכריס, המנהל הכללי של משרד הביטחון ורמטכ"ל צבא ההגנה לישראל, הם מנהלים את הפרויקט.

אסף סיידה: ניסינו להכניס נציג לוועדת המכרזים---

עמיר פרץ: נראה שאתה לא כל כך מבין במשרד הביטחון.

אופיר אקוניס: אז מה אתה אומר, חבר הכנסת פרץ?

עמיר פרץ: תרשה לי להציע לך כמה עצות.

אסף סיידה: בבקשה, אדוני, אשמח לשמוע.

עמיר פרץ: תאמין לי, המנהל הכללי והראש המטה הכללי, כבודם במקומם מונח.

עמיר פרץ: מי שמנהל את העסק, זאת השאלה.

עמיר פרץ: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לכל המערכות הפנימיות, אבל במשרד הביטחון, להבדיל מכל משרדי הממשלה האחרים, יודעים לקיים הנחיות.

עמיר פרץ: אף משרד, דרך אגב, לא יודע לקיים הנחיות, ברגע שיש הנחיה של מדיניות, כולם עושים הכל כדי למסמס אותה.

עמיר פרץ: משרד הביטחון הוא המשרד היחיד שאם תתקבל הנחיה של מדיניות שמחייבת את הזכיינים למיניהם לפחות איקס, לא יודע אם זה 30% או 50% מההזמנות שלהם משירותים חיצוניים של ספקים שמורשים במשרד הביטחון, זה חלק מהעניין, תאמין לי, אתה תראה איך שזה מתקיים.

עמיר פרץ: לכן פה הוועדה צריכה לצאת בהחלטה שהיא ממליצה למשרד הביטחון להוציא הנחיה שכל הזכאים העתידים יחויבו, אני לא יודע אם זה 40% או 50%, אבל לפחות חלק נכבד מההזמנות שלהם מספקים חיצוניים.

עמיר פרץ: ..

עמיר פרץ: יש דברים שהם ייאלצו להזמין במקומות אחרים, אין שום סיבה שאת רוב הדברים הם לא יזמינו פה אצל בעלי עסקים קטנים בנגב כולו.

עמיר פרץ: אני לא מציע שתעבדו רק בבאר שבע, אלא בכל הנגב.

אסף סיידה: אנחנו עובדים בכל הנגב.

עמיר פרץ: שלא תשאירו את הפריפריה מחוץ להתאגדות הזאת.

אסף סיידה: יושב פה מאחוריי ראש עיריית ערד ומנהל היחידה לפיתוח אסטרטגי ופיתוח כלכלי בערד, הוא יכול להעיד גם כן על הפעילות---

עמיר פרץ: לא יודע, אמרת 200 בעלי עסקים בבאר שבע, אני מצטט רק אותך, אני לא מצטט אותו.

עמיר פרץ: אתה אומר את זה, אתה מדליק לי נורה אדומה.

אופיר אקוניס: משרד הביטחון, מה אתם עושים בעניין?

אופיר אקוניס: המשרד לפיתוח הנגב והגליל, הוא אמור לייצג לצורך העניין הזה את האינטרסים האלה במשרד הביטחון, הוא בתוך הידברות ישירה עם משרד הביטחון.

אופיר אקוניס: אנחנו נמליץ לקרוא, אבל אתם חושבים שאנחנו נקרא, אז מיד עכשיו תהיה התייצבות?

אופיר אקוניס: אני שואל מה הפעולות של המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

אופיר אקוניס: מה הפעולות שלכם?

אדוה אשל רבינוביץ: עבודה מול מטה משרד הביטחון שאכן כן יכללו הגדרות כאלה.

אדוה אשל רבינוביץ: זה לא פשוט, כידוע לכם.

אדוה אשל רבינוביץ: זה לא בידי אף אחד מאיתנו, התהליכים האלה בחלקם הם משפטיים והם לא פשוטים.

אדוה אשל רבינוביץ: אני לא יודעת להגיד שהיתה התקדמות בעניין הזה.

אדוה אשל רבינוביץ: אני חושבת שהגישה החיובית של כולם קיימת, אני חושבת שמחפשים את הדרך איך באמת לשים את זה בתוך המסמכים עצמם.

אסף סיידה: הנגב מחכה ולא נשאר הרבה מאוד זמן.

אסף סיידה: יש לנו שנה, לכל המאוחר, שהעניין ייסגר.

אסף סיידה: מדברים על שמונה, תשעה, עשרה חודשים שצריכים לקבל החלטות וצריכים לחבר כמה שיותר בעלי עסקים בנגב בתהליך.

אסף סיידה: יש פה 25 מיליארד שקלים.

ישראל חסון: אם זה יוצא בינואר או פברואר והדבר הזה עוד לא סגור, אז הרכבת יצאה.

ישראל חסון: אם לא עושים את זה בשבועיים הקרובים, מורידים את זה כהנחיה, ממש כהנחיה, בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת פרץ, אם זה לא יירד כהנחיה, חבל על הזמן.

ישראל חסון: רק לתאם פגישה בין שני יועצים משפטיים לענייני חומוס.

ישראל חסון: ..

אופיר אקוניס: יכול להיות שצריכים לעלות לרמות יותר גבוהות מיועצים משפטיים לענייני חומוס.

אופיר אקוניס: יכול להיות שזה צריך לעלות קצת למעלה מרמת היועצים המשפטיים.

אסף סיידה: לקחת את זה עוד צעד קדימה ולגרום לזה לקרות כי זה באמת מהלך הכרחי.

אסף סיידה: חבר הכנסת פרץ, אנחנו קיימנו פה לפני שבועיים כנס עם 300 בעלי עסקים.

אסף סיידה: אני רוצה להגיד בפני חברי הוועדה, יש פה פרויקט בשם 'קונים באהבה', התפקיד שלו לחבר כמה שיותר עסקים משדרות ועוטף עזה לרכש הציבורי.

אסף סיידה: קיימנו כאן כנס יחד עם המשרד לפיתוח הנגב ומשרד הביטחון, 300 בעלי עסקים צמאים לעשייה.

אסף סיידה: אנחנו נשמח אם תצא מכאן אמירה בכיוון הזה.

גדעון בר לב: למי שלא מכיר אותי, אני ראש עיריית ערד ולפני זה המנהל הכללי של משרד הפנים.

גדעון בר לב: אני רוצה רק לתקן אמירה שנאמרה כאן.

גדעון בר לב: כבר עבר בסיס גדול לדרום, בסיס נבטים שנמצא ליד ערד, בהיקף גדול מאוד, של כמה מיליונים, אבל האבל הוא שזה לא תרם דבר בינתיים לאזור.

גדעון בר לב: אני מקווה שזה יקרה, כרגע עדיין לא.

גדעון בר לב: הבעיה של הנגב, ולא רק של ערד, בכלל הנגב, אם זה הנגב המזרחי או הנגב הדרומי, היא בדברים שאמר מר ערן פולק.

גדעון בר לב: נקבע מדד פריפריאליות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

גדעון בר לב: לדוגמה ערד היא בקבוצה אחת, הגבוהה ביותר, וזה לא יושם, ערד נמצאת כרגע במקום כמו קרית מלאכי.

גדעון בר לב: אתם יודעים, קרית מלאכי זה מרכז הארץ, כמעט גדרה-חדרה, וזה אני מדבר בעניין אחר שנלחמנו בו והצלחנו לבטל את הגזרה.

גדעון בר לב: כרגע, בשנים האחרונות, שום מפעל לא מגיע לערד, או לאזור.

גדעון בר לב: ולמה?

גדעון בר לב: אני חושב שרק תעשיין מתאבד שיעי במקום ללכת לקרית מלאכי/קרית גת, יבוא לאזור הדרומי.

גדעון בר לב: בשביל מה לו?

גדעון בר לב: הוא מקבל שם את אותן הטבות וזו בעיה קשה ביותר, הנושא של מדד הפריפריאליות שלא מיושם.

גדעון בר לב: ועכשיו, במסגרת חוק ההסדרים החדש, או חוק ההתייעלות של משק המדינה---

אופיר אקוניס: גם כשהיית המנהל הכללי של משרד הפנים קראו לו באותו שם.

גדעון בר לב: על כל פנים, קבעו שם תבחינים, התבחינים לא מיושמים והדבר הזה פוגע פגיעה אנושה במה שקורה.

גדעון בר לב: אנחנו סְפר, זה לא פריפריה, אנחנו עיריית גבול, כפי שאתם יודעים, הרי ירדן וכל הכרוך בזה, זה פוגע אנושות ואני אתן לכם דוגמה, אולי דבר שלא עלה.

גדעון בר לב: ביטלו לערד את ההשתתפות בסחל"ב של גילאי שלוש.

גדעון בר לב: למה?

גדעון בר לב: ככה, כי הם לא נמצאים בפריפריה, לכאורה לפי מדינת ישראל.

גדעון בר לב: ביטלו וכרגע אותם צעירים שאנחנו מנסים למשוך להשתכן בדרום, להשתכן בערד, או למנוע נהירה של צעירים או הגירה שלילית, אין להם שום תמריץ להישאר.

גדעון בר לב: דרך אגב, הדבר הבא, מי שלא יודע, יש בג"צ עומד ותלוי על ביטול הטבת המס לאזור ערד של ה-13%.

גדעון בר לב: עכשיו תארו לעצמכם אדם בר דעת, למה שיבוא לאזור?

גדעון בר לב: בשביל מה הוא יבוא?

גדעון בר לב: הוא לא מקבל תמריץ לילדים שלו, הוא לא מקבל תמריץ מס הכנסה לעצמו, הטבות מס למפעלים שלו הוא יקבל בקרית מלאכי/קרית גת, בשביל מה הוא יבוא לדרום?

גדעון בר לב: אנחנו כאן מפספסים בגדול ואם לא נתעשת ונעשה תבחינים ונעשה חלוקה נכונה של עדיפויות לאומיות שלוקחות בחשבון את כל הפרמטרים, כולל ביטחון, קרבה לגבול, מרחק, פריפריאליות וכל הכרוך בזה, אנחנו פשוט נאבד, נאבד את הנגב הצפון מזרחי.

עמיר פרץ: מה מצב מוטורולה שם?

גדעון בר לב: גרוע מאוד.

גדעון בר לב: גרוע מאוד.

גדעון בר לב: הם היו בשיא שלהם כ-700 עובדים, כרגע 420, 450.

גדעון בר לב: אותו הדין עם מגבות ערד, אחד היצואנים הגדולים במדינה, קיצץ את עצמו מ-700 ל-500 והוא ממשיך, כי אין לו הטבות.

אופיר אקוניס: מה הסיבות?

גדעון בר לב: הסיבות הן סיבות מאקרו והסיבות הן גם מיקרו, מכיוון שהוא לא מצליח להביא אנשים לגור באזור ערד.

גדעון בר לב: הוא לא מצליח להביא אותם, הוא צריך להסיע אותם.

גדעון בר לב: עלות ההסעה היא אדירה.

גדעון בר לב: אני לא אספר לכם מה קורה עם כביש 31, שזה עורק החיים שמוביל לערד, שעד היום לא בוצע.

גדעון בר לב: כשהגעתי לתפקיד התברר שאין תכנית סטטוטורית לכביש 31, הייתי במגעים עם משרד האוצר ועם גורמי התכנון.

גדעון בר לב: משרד האוצר, מר ערן פולק ואנשיו היו מאוד מאוד נחושים ואמרו שהתקציב יינתן ברגע שהתכנית הסטטוטורית תסתיים.

גדעון בר לב: כרגע אנחנו בשלב של סיום התכנית הסטטוטורית, זה כבר אושר בוועדה המחוזית ואני מקווה שבשנה הבאה נצא לדרך.

גדעון בר לב: הדבר הזה הוא קריטי לנושא של תעשייה, לנושא של אוכלוסייה, לכל נושא של הנגב הצפון מזרחי.

גדעון בר לב: אני מדבר על כל המפעלים באזור, אם זה במישור רותם, אם זה בערד.

גדעון בר לב: כולם משוועים לכך שתהיה תנופה של פיתוח.

גדעון בר לב: אנחנו מקבלים עזרה באזור הזה מהמשרד לפיתוח הנגב והגליל וגם ממשרד הבינוי והשיכון, אנחנו בטיפול ממוקד, אבל אם הדברים המהותיים...

גדעון בר לב: ואני מדבר על מדד הפריפריאליות בצורה נכונה ומהותית ושתהיה חלוקה בין מרכז, מרכז דרום ודרום.

גדעון בר לב: תודה רבה.

גדעון בר לב: (חבר הכנסת חמד עמאר מחליף את היושב ראש).

חמד עמאר: תודה רבה, דברים מעניינים.

חמד עמאר: בבקשה, פרופסור אריאל.

מאיר אריאל: לבי קצת נחמץ.

מאיר אריאל: אני רואה פה חמישה-שישה גופים שמטפלים באותו נושא.

מאיר אריאל: רבותיי, למה לא לקחת ולעשות גוף אחד מכולכם, סליחה שאני אומר, או תשבו ביחד כולכם פעם בכמה זמן---

עמיר פרץ: ומה יעשו שלושים שרים?

מאיר אריאל: עזוב אותך, בחייך, חבר הכנסת פרץ.

מאיר אריאל: לא השתנית מאז שהיית המזכיר הכללי של ההסתדרות, אני יכול להגיד לך.

מאיר אריאל: רבנו מספיק אז, בחייך.

מאיר אריאל: כשאני הייתי באוצר, אתה רבת איתי.

עמיר פרץ: אתה רוצה לדבר דברים תיאורטיים, דבר.

חמד עמאר: אתם לא יושבים ביחד?

מאיר אריאל: יושבים ביחד, אבל שיהיה גוף מייצג אחד.

מאיר אריאל: אם הוא אומר לי, אחרי שאדון פלמר מדבר פה, שיש כח אדם, אבל הוא לא חברת השמה, אז זה כבר מראה את זה.

מאיר אריאל: דבר שני, רבותיי, זה לא יעזור לכם שתורידו במרכז את העזרה, את הסיוע, את מרכז ההשקעות וכל זה, במרכז הרי הרוב זה היי טק.

מאיר אריאל: המדען הראשי מכניס שם כסף חופשי, ואני אומר לכם את זה, הרבה מחבריי והרבה פרויקטים שעוברים דרך המשרד שלי, זה של ההיי טק במרכז.

מאיר אריאל: רמת החייל, אם לא המדען הראשי, היה רבע מזה.

מאיר אריאל: למה לא תביאו אותם לפה?

מאיר אריאל: חבר הכנסת פרץ, אתה יושב באזור הזה, אתה נציג.

מאיר אריאל: מבחינתי אתה מוסד בפני עצמו.

עמי צדיק: רק הערת ביניים, 3% מכספי המדען מגיעים לנגב.

מאיר אריאל: רבותיי, המדען נותן שם, רוצים עוד?

מאיר אריאל: תקבלו גם עוד.

מאיר אריאל: אין שום בעיה.

מאיר אריאל: דבר נוסף, התכנון האורבני לגבי כח אדם, וצדק חבר הכנסת עמיר פרץ, מי יילך לעשות מערך היסעים לכל הנגב, זה לא התעשייה האווירית שלכל גוש דן צריך להוציא עובדים, עם 174 אוטובוסים בשעה 4, זה לא יעבוד הרבה זמן, אבל לפני שמאשרים פה מפעל, ואני אומר אפילו טרה, וכל מפעל אחר, קודם כל לראות אם יש לו כח אדם פה.

מאיר אריאל: זה שאתה תעביר אותו, משפחות הבעלים ירוויחו, משפחת ורטהיים תרוויח, אין ספק, יפטרו עובדי ייצור בתל אביב שעולים 200% שכר מינימום ויקבלו פה עובדים ב-100% שכר מינימום.

מאיר אריאל: אין ספק, הנדל"ן יימכר, או יבנו על זה עוד כמה מגדלים, ברוך ה', יפתרו את הבעיה של התחבורה של הצומת, זה הכל.

מאיר אריאל: אבל זה לא יילך.

מאיר אריאל: לא צריך קודם לירות ואחר כך לסמן את המטרה מבחינת כח אדם, כח אדם זה יהיה הטריגר של הסוף.

מאיר אריאל: אני מסיים בדבר אחד.

מאיר אריאל: אומרים אצל הדתיים לפחות בשבחה של אכסניה.

מאיר אריאל: זה הכנס היחידי שאני מכיר בארץ, ובעולם, שאין לו ספונסרים, אין מחויבות לאף פרסום ותענוג שזה כנס חברה.

מאיר אריאל: רק צריך להוסיף עוד מלה אחת, כנס לחברה וכלכלה.

מאיר אריאל: כי כל הכנס הזה כולו מהתחלה ועד הסוף בכלכלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: טוב, הגיע מה שנקרא זמן סיכום ואתם צודקים במאה אחוז, לוועדה אין יכולת לקבל החלטות, יש לה יכולת להמליץ ויש לה יכולת לגרום לכך שאלה שצריכים לתת דין וחשבון במובן החיובי של המלה יגיעו ויראו.

עמיר פרץ: אז אני ממליץ קודם כל לזמן את משרד הביטחון, עם כל היועצים המשפטיים, כדי לקבל דיווח, ולהביא את היועצים המשפטיים לא במקרה, כי הפלונטרים---

ישראל חסון: אחד, לא צריך יותר.

עמיר פרץ: לא, צריך גם יועץ משפטי ממשרד היועץ המשפטי וגם יועץ משפטי ממשרד הביטחון, וגם אחרים שיגידו כולם שאפשר להתגבר על הבעיות המשפטיות, כי יכניסו לך שם חוק חובת מכרזים וחוק זה וחוק זה ולא תצא מזה, וההחלטות תהיינה מצוינות ובסופו של דבר לא תראה מזה תוצאות.

עמיר פרץ: תאמין לי, אני מדבר איתך באופן הכי מעשי ולכן העניין שמעלים כאן, זה בהחלט בום גדול של זרימה של משאבים, אבל הכל יעבור מעל הראש של אנשי הנגב, הם לא יידעו בכלל שזה בא אל קרבו, הנגב יבלע את ה-25 מיליארד האלה בלי שאף אחד ירגיש מתושבי הנגב שזה היה, ואחרי שיגמרו את הבנייה ואחרי שיגמרו את כל ההשקעות, כל מי שהגיע לשם ייעלם כלא היה.

עמיר פרץ: והם צודקים, רוב ההעברות לנגב, 90%, מדובר בחיילים סדירים בסופו של דבר.

עמיר פרץ: חלק גדול מאנשי הקבע שיגיעו לשם אלה אנשי קבע שהתפקידים שלהם הם תפקידים זמניים, כי הוא בא להיות בבסיס הדרכה כתפקיד מעבר והוא חוזר להיות בתפקיד המבצעי שלו.

עמיר פרץ: אם הוא בא כסגן אלוף, או כרב סרן או כאלוף משנה, זה לא משנה, תלוי מה דרגתו, הוא בא להיות מפקד בסיס מסוים, מפקד קורס מסוים, ולאחר מכן הוא חוזר חזרה למסלול שלו ששם הוא מתפתח, לכן מתוך אותם 10% שהם אנשי קבע, חלק גדול הם בכלל לא פוטנציאל להשתקעות קבועה.

עמיר פרץ: יישאר החלק הגדול שהוא לא בטל בשישים, הוא בהחלט יכול גם לייצר פוטנציאל.

עמיר פרץ: מה שעושים תנועת אור ביישובים בסביבה זה דבר נכון.

עמיר פרץ: לצערי, מי שחושב שהקליטה שלהם תבוא כהחלטה בודדת, משלה את עצמו.

עמיר פרץ: דווקא להקים את אותו קונספט של שכונות קהילתיות בכל יישוב של כאלה שבאים מעיר הבה"דים, שזקוקים לתמיכה הדדית, שרוצים את הקהילה, גם אם זה שכונה של 40 חלקות בני ביתך, או 50 דירות שייבנו עבורם, אבל הקונספט הזה של לקשור שכונות שהן שכונות שיועדו מראש לתהליך הזה, הוא קונספט מיידי.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהעניין הזה של מסלול מהיר לאישור ולהסמכה של עסקים שיהיה להם את הרישוי המוסמך ממשרד הביטחון לגשת למכרזים וכולי.

עמיר פרץ: ..

עמיר פרץ: בלי זה, באמת חבל על הזמן.

עמיר פרץ: פה תרומת

עמיר פרץ: כם יכולה להיות תרומה אדירה.

אסף סיידה: אנחנו רק חייבים את הסיוע שלכם.

עמיר פרץ: בסדר.

עמיר פרץ: אני המלצתי, חבר הכנסת אקוניס, שהוועדה תזמן את אנשי משרד הביטחון ואת היועצים המשפטיים השונים הקשורים לעניין כדי לשחרר את הפלונטר, גם לבדוק אם ניתן להכניס את אותו סעיף שמחייב כל זכיין, ויהיו שם זכיינים שיקבלו עבודות במיליארדים, שאת ההזמנות של קבלני המשנה הוא יבצע דרך ספקים מורשים שמשרד הביטחון יאשר אותם כחלק מרשימת הספקים.

עמיר פרץ: שהם יתחרו ביניהם אחר כך, יהיו 300, 400 ספקים בנגב, אחד יספק הסעדה, אחד שירותי הסעות, אחד יספק עבודות מסגרות ועבודות---

אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לזמן, לא לשבוע הבא.

אופיר אקוניס: אני בודק עם מנהלת הוועדה ועם היועצת המשפטית, שלא נמצאת כאן.

אופיר אקוניס: אני אומר לך מה נעשה, גם לנו יש ייעוץ משפטי, השאלה אם יש משמעות לדבר הזה.

אופיר אקוניס: אם אנחנו נבוא ונאמר את זה, מה יקרה?

אופיר אקוניס: או שהאמירה שבין המשרד לפיתוח הנגב והגליל לבין משרד הביטחון היא אמירה יותר טובה?

אופיר אקוניס: אולי השרים?

אופיר אקוניס: הרי בסופו של דבר אלה החלטות שנופלות---

לאה ורון: יש פה נציגה של משרד הנגב והגליל, היא תיקח על עצמה לבדוק את העניין הזה, להעביר דיווח בכתב לוועדת הכלכלה, והיה ואנחנו נראה שהנושא לא מתקדם, אז ישקול יושב ראש הוועדה ל---

אופיר אקוניס: בדיוק.

חמד עמאר: כמו שאמר חבר הכנסת, צריך לבדוק את הנושא המשפטי, את חובת המכרזים וחוק המכרזים.

אופיר אקוניס: לא רק, האם בכלל יש לנו, לוועדת הכלכלה, איזה אמירה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני מבקש לקבל את עמדת המשרד לפיתוח הנגב והגליל, בכתב, עדכון סטטוס בעניין הזה ואיפה אנחנו נכנסים בעניין הזה.

עמיר פרץ: יש לי עצה בשבילך.

עמיר פרץ: יש לי ניסיון קטן בעניין הזה.

עמיר פרץ: תאמין לי, אל תגלגל את זה למשרד לפיתוח הנגב והגליל, כי---

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: מה הם עושים?

אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת, זה המשרד, לזה הוא קיים, לשמור על האינטרס של הנגב והגליל.

אופיר אקוניס: מה הוא עושה?

אופיר אקוניס: אני יכול לדעת מה הוא עושה?

אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת מה הוא עושה.

אופיר אקוניס: אני אומר לך את האמת.

אופיר אקוניס: אם זה יהיה דיון דקלרטיבי בוועדת הכלכלה, אין לו שום משמעות.

אופיר אקוניס: אם יש להידברות בין המשרד לפיתוח הנגב והגליל ומשרד הביטחון יותר משמעות, זה דבר הרבה יותר חשוב.

ישראל חסון: אתה רוצה באמת לקדם את זה?

אופיר אקוניס: כן.

ישראל חסון: אם אתה רוצה, אתה צריך להוביל את זה.

ישראל חסון: בוא נתחיל מזה.

ישראל חסון: אני אומר לך, אם אתה רוצה לקדם את זה, אז חביבי, קודם כל אתה צריך להביא את משרד הביטחון ואת הגורמים ולהגיד להם 'רבותיי, אנחנו חושבים שצריך להיות 1, 2, 3, תגידו לנו מה המגבלה שלכם'.

ישראל חסון: אם אנחנו לא עושים את זה בשבועיים, שלושה, חודש הקרובים, גומרים את זה, לא עשינו כלום.

עמיר פרץ: לפעמים משרד כמו משרד הביטחון הוא גדול והוא מרגיש שכל מיני משרדים רוצים לחיות על חשבונו.

עמיר פרץ: הוא לא רוצה להתחלק בקרדיטים.

עמיר פרץ: יבוא המשרד לפיתוח הנגב והוא יגיד לו 'מה אתם נותנים לעניין?

עמיר פרץ: אין בעיה, אנחנו ניתן 100 מיליון, אתם נותנים 50?' אין להם בקושי 10 מיליון לתרום לסיפור הזה.

עמיר פרץ: אבל אם הם באים לוועדה והם יודעים שמהוועדה הם מקבלים גיבוי וקרדיט וניתן להם קרדיט מפה עד ירושלים, המוטיבציה שלהם משתנה מקצה לקצה.

עמיר פרץ: זה לא דבר מסובך.

אופיר אקוניס: אתה יכול לנהל את הישיבה הזאת?

עמיר פרץ: נעשה ועדת משנה, אם אתה רוצה.

אופיר אקוניס: ועדת משנה לעניין הזה?

עמיר פרץ: ישיבת ועדה.

אופיר אקוניס: מליאת הוועדה.

ישראל חסון: אני ממלא מקום שלו, אם אתה לא רוצה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, בעניין יותר מסובך, בגליל, של מפעל כמו מפעל בנצרת לייצור רכב, שהמתחרה שלו היה אמריקאי, לא על חשבון הסיוע הרגיל אלא סיוע מטבע חוץ, אתה נותן הנחיה, אומר 'זה הכיוון שלנו' והכל מסתדר, הם יודעים לעבוד מצוין.

עמיר פרץ: תאמין לי.

עמיר פרץ: יותר ממשרדים אחרים, הם יודעים להזיז מצד לצד כל מה שצריך, הם רק צריכים לקבל הנחיות בצורה מכובדת ואני חושב שאנחנו מסוגלים לעשות את זה.

עמיר פרץ: הדבר השני, אני בהחלט חושב שמה שהוצג כאן זו תמונה נכונה.

עמיר פרץ: יש הרבה דברים שנעשים בנגב, צריך לברך את כל החברים שעושים במלאכה.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני מציע שנהיה זהירים.

עמיר פרץ: בעיית הבעיות של הנגב זה השכר הממוצע בנגב והמאבק הוא לא פשוט.

עמיר פרץ: אי אפשר לדחות כל מפעל שרוצה להביא לפה עובדים בשכר מינימום ולהגיד לו 'לא בבית ספרנו, אדוני, תתחילו להביא לנו מפעלים שמרימים קצת את השכר הממוצע'.

עמיר פרץ: טרה היא חשובה, כי היא גם תיתן 300 מקומות עבודה נוספים, 100 מקומות אולי יהיו לחברים מהנגב, אבל גם חשוב שהאוכלוסייה הבדווית, שצוינו כאן.

עמיר פרץ: ..

עמיר פרץ: אני מניח שחלק גדול מהם לא באים להנה במקרה.

עמיר פרץ: פעם אחת הם מרוויחים את פינוי הנדל"ן, פעם שנייה המדינה מממנת להם את העניין, פעם שלישית הם הולכים להעסיק מפעל בעלויות יותר נמוכות, שזה כדאי להם מכל הבחינות.

עמיר פרץ: הם לא באים לכאן בגלל איזה שהיא החלטה של---

ישראל חסון: אהבת הנגב.

עמיר פרץ: הדבר אחרון, שאולי לא ימצא חן בעיני כמה חברים כאן, אני מצטער לומר לכם שהתחרות של הנגב היא לא עם קרית מלאכי.

עמיר פרץ: התחרות של הנגב זה עם אריאל וברקן, שם התחרות, כי באריאל ובברקן מקבלים גם עובדים זולים, גם הטבות, לפעמים הרבה יותר גדולות, גם איכות של מגורים וגם איכויות אחרות מבחינת הרמה הכללית של מה שמקבל אדם בתמורה ובואו נשים את זה על השולחן.

עמיר פרץ: מה שאתה אמרת מאוד שימח אותי, על זה שאתה---

קריאה: וזו אותה כמות אוכלוסייה כמעט.

עמיר פרץ: והאוכלוסייה הנודדת החזקה, ולכן התחרות.

עמיר פרץ: .. אז בואו, אם רוצים לבטל את אזור פיתוח ב' לקרית מלאכי, באותה נשימה לבטל את אזור פיתוח ב' ו-א' לברקן ואריאל ותראה איך הדרמה משתנה מקצה לקצה.

עמיר פרץ: כי במעטה הזה, גם בגלל כח עבודה זול וגם בגלל הטבות דומות, התחרות שלך הרבה יותר קשה.

עמיר פרץ: תודה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: אני אעשה את זה קצר.

ישראל חסון: בשנת 53' הזמינו את אליהו נאוי שידבר עם בן גוריון על הנושא של הנגב.

ישראל חסון: אני מציע לוועדה בכנס שדרות הבא להקריא את הפרוטוקול של מה שהוא אמר אז.

ישראל חסון: זה די מעניין, ובמידה מסוימת גם די חדשני יחסית למה שאנחנו רואים פה.

ישראל חסון: הוא אמר שם, אני אסכם לך במשפט אחד, 'תראה, במדינת ישראל יש אלוהים ויש שלטון בין חדרה לגדרה, בין גדרה לבאר שבע יש אלוהים ואין שלטון ובין באר שבע ודרום אין אלוהים ואין שלטון'.

ישראל חסון: אני מצטט פה את אליהו נאוי, לא אותי.

ישראל חסון: אנחנו יושבים פה ואנחנו דנים בסוגיה שבעיניי, באמת, אם אתה מסתכל עשרים, שלושים, ארבעים שנה קדימה, היא אחת השאלות הכי כבדות שיש לנו במדינה הזו, בהיבט לפחות של טריטוריה וריבונות ובאמת באמת באמת אין תכנית, יש חבר'ה טובים שכל אחד מנסה לעשות את העבודה שלו, כל פעם זה בא לביטוי... תסתכל, תנועת ההתיישבות המאסיבית ביותר בנגב זה הבחור הצעיר הזה, שאתה מוצא אותו בוושינגטון ואתה מוצא אותו פה, ואתה מוצא אותו שם רץ ומביא את הכסף, בשביל להרים.

ישראל חסון: אני אומר לך, זה לא לעניין.

ישראל חסון: למה שאלתי על הבדווים?

ישראל חסון: מי שלא מתייחס פה בכל ההיבט הזה לבדווים, מתעלם מאחד הדברים שהם במאקרו והמיקרו סופר משמעותיים פה באזור הזה, ומה התהליך שאנחנו יוצרים.

ישראל חסון: שמע, אני באמת מצטער להגיד, אני אנסה באמת בכל כוחי הדל לעזור בנקודה כזו או נקודה אחרת, אבל אם אנחנו לא מסוגלים להניע את התהליך של מה שנקרא איפה אנחנו רוצים להיות בעוד עשר, בעוד 15 שנים פה, אם אין מדיניות של היצע שיוצר את הביקוש, אם אין את המדיניות הזו, אז חבר'ה, אנחנו נמשיך להתאמץ, לא נתייאש ובסוף מישהו יתעורר.

ישראל חסון: יש על זה בדיחה שאי אפשר לספר אותה בישיבה פרלמנטרית, מתי ישראלים זזים, אבל הם צריכים בעיטה איפה שהוא, אני לא רוצה להגיד באיזה מקום, בשביל להתחיל לזוז.

ישראל חסון: כנראה שעוד לא חטפנו אותה.

ישראל חסון: אני אומר לכם את זה חד וחלק, כנראה שלא חטפנו אותה.

ישראל חסון: וזו תמונת המצב.

חמד עמאר: קודם כל אני רוצה לברך אותך שקיימנו את הישיבה כאן, ובאנו מירושלים לכאן.

חמד עמאר: זה קל"ב בשבילך, אנחנו באנו מירושלים לכאן, ואני רוצה להגיד לך, אני מאמין גדול בתכנית חומש, בתכניות גדולות, תכניות של כמה שנים, ואני באתי ממע"צ.

חמד עמאר: כשנכנסנו למע"צ עשו תכנית חומש של חמש שנים ואתה רואה את הפיתוח של הכבישים עכשיו.

אופיר אקוניס: נשמע את זה בישיבה, אולי המשרד לפיתוח הנגב והגליל הכין תכנית חומש.

אדוה אשל רבינוביץ: זו לא הבעיה, הבעיה היא---

אופיר אקוניס: הבעיה היא יישום.

אופיר אקוניס: בסדר, קודם צריכה להיות תכנית.

אופיר אקוניס: מדבריו של מר פולק הבנו שאין תכנית, נכון?

ישראל חסון: המדינה הזאת סובלת בשנים האחרונות מתסמונת זטופק.

ישראל חסון: אמיל זטופק, רץ למרחקים ארוכים.

ישראל חסון: אמיל זטופק הוביל את כל המרתון וכשהגיע לאצטדיון הוא רץ בכיוון ההפוך.

ישראל חסון: יש לנו הכל, פשוט מפקששים את הכניסה לאצטדיון כל הזמן, לא מסוגלים לתאם בין שני משרדים.

חמד עמאר: כשאני מדבר על תכנית רב שנתית, זה שתהיה החלטת ממשלה שאנחנו משקיעים 20 מיליארד שקל בנגב, אנחנו משקיעים 50 מיליארד שקל לכך וכך שנים ואז אתה יכול לבנות תכנית איך אתה מיישב את הנגב, איך אתה מפתח את---

רוני פלמר: יש.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לדעת באיזה שלב ביצוע היא נמצאת.

חמד עמאר: אין שלבי ביצוע, יש תקציב מוקצה, 17 מיליארד שקל.

חמד עמאר: האם יש תקציב?

חמד עמאר: אם יש תכנית, זו לא בעיה.

חמד עמאר: את התכנית אנחנו יכולים לבנות, אבל צריך לבנות תקציב.

חמד עמאר: יש תקציב, יש 17 מיליארד שקל ואנחנו לא מפתחים את הנגב.

אופיר אקוניס: את זה נוכל לבדוק בישיבה שנכנס לעניין הזה.

עמיר פרץ: מאז ששינינו את השיבר של תעלת המים, הכסף זרם כאן במים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על המשרד לפיתוח הנגב והגליל, יש לנו הרבה משרדים שעובדים כאן ואנחנו רואים שאין תיאום בין כל המשרדים.

חמד עמאר: צריך להיות תיאום בין כל המשרדים, גם החינוך שיידע לעבוד, וכשבא מישהו ואומר לי 'חסר לי מהנדס כאן', מדובר בחינוך, וזה מדבר על חוסר תיאום בין כל המשרדים.

חמד עמאר: צריך לקחת את כל המשרדים ביחד ולעבוד, ולקחת את הנגב, וכשאני מדבר על הנגב אני מתכוון באותה צורה על הגליל ועל הצפון, וכשאני מדבר על יישובי פיתוח, אני מדבר גם על יישובים דרוזים, גם זה חסר לנו שם.

חמד עמאר: לכן אני אומר, צריך להיות תיאום בין כל המשרדים.

חמד עמאר: לפי הנתונים שקיבלנו, 55% מהמועסקים כאן מועסקים בתעשייה, מסחר והשאר מועסקים בחקלאות ותיירות.

חמד עמאר: תיירות וחקלאות מושפעים מתנאים, תיירות מושפעת ממצב ביטחוני, חקלאות מושפעת ממצב הגשם, בשביל זה אנחנו צריכים להשקיע בתעשייה ומסחר ולפתח את הנגב.

מאיר פרוש: שתי נקודות אני רוצה לתשומת לב.

מאיר פרוש: אכן יושב ראש הוועדה היה ביישוב ניצן לפני יומיים, ואתה מעורה בעניין, וחשוב לדעת את הדברים ביתר שאת.

מאיר פרוש: אחד, תכנית מתאר 99 שקבעה שמפוני גוש קטיף יישבו אצלנו במסגרת חוף אשקלון שמה בערך 1,200 משפחות על פי התכנון ולא קבעה מטר אחד של מסחר ותעשייה.

מאיר פרוש: זה אבסורד אחד של תכנית המתאר 99.

מאיר פרוש: אחד מהדברים שאפשר יהיה לסייע בתיקון הנזק הזה של תכנית המתאר 99, זה לסייע לתושבים, בעלי הזכות להגשמת אזורי המסחר והתעשייה שלהם, שהיו קודם לכן במחסום ארז, לקיים את זה בתוך המועצה שלנו, שכן הם תושבים והם חלק מהמערכת.

מאיר פרוש: זו נקודה אחת שחשוב לנו לשים אותה פה כתכנית עבודה ולנסות למצוא את הפתרון לעניין.

מאיר פרוש: יושבים פה חלק מהנציגים.

מאיר פרוש: נקודה שנייה, סיפור.

מאיר פרוש: אתמול ישבתי עם נציגי מנהלת סל"ע.

מאיר פרוש: ישב אצלי התקציבאי שלהם והוא אמר לי 'הבט, ידידי, בשנת 2010 מוניציפלית יש לך בסך הכל 0'.

מאיר פרוש: אמרתי 'אבל מה?

מאיר פרוש: הבאתם לי 650 משפחות בקרווילות, מה אתם רוצים?

מאיר פרוש: שאני אטפל בהם?

מאיר פרוש: ' אמר לי 'לא יודע, זה מה שאמרו לי להגיד לך מירושלים'.

אופיר אקוניס: איך?

מאיר פרוש: אז חשוב שתדעו את העניין הזה.

מאיר פרוש: ואנחנו מדברים על תכניות אסטרטגיות.

מאיר פרוש: וואלה, עשו תכנית אסטרטגית, שלשום פינו את התושבים מעזה, הביאו אותם אלינו ואמרו לי 'טפל בהם'.

אופיר אקוניס: מר פרג'ון, אני מודה לך שהעלית את זה ואתה מוזמן לישיבה של ועדת הכלכלה בעוד כחודש וחצי בעניין הזה, בהשתתפותו של המנהל החדש של, קוראים לזה היום תנופה ולא מנהלת סל"ע.

אופיר אקוניס: אני מקווה שהוא נכנס בתנופה לתפקיד וגם ייתן לך תשובה לעניין הזה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: התמונה היא כזאת, יש דברים שנעשו, יש עוד הרבה דברים שצריכים להיעשות ובראש ובראשונה מהישיבה הזאת, חבר הכנסת פרץ, קיבלנו את עצתך, לקיים ישיבה, לא בראשותך, מטעמים פנימיים בתוך מפלגתך, של ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: ואנחנו נקיים את הישיבה, לא בתוך שבוע.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים את זה מוקדם ככל שניתן.

אופיר אקוניס: אני מבקש מכם, המשרד לפיתוח הנגב והגליל, המשרד הוקם כדי לפתח את הנגב והגליל, כדי לעסוק בנושא הזה.

אופיר אקוניס: לא בכדי הוא הוקם.

אופיר אקוניס: אם הוא בכדי הוקם, זה כבר עניין אחר, אבל הוא הוקם בשביל לטפל בזה, לא כדי שיגידו לוועדת הכלכלה 'טפלו אתם בזה' ואתם תעזרו לנו מול משרד הביטחון.

אופיר אקוניס: תבואו עם עמדתכם לגבי העניין של המכרז ואיפה אנחנו יכולים לסייע בעניין הזה.

אופיר אקוניס: בכל מה שקשור לשאר הנושאים שעלו פה, לגבי הדרישה לעובדים, אני מציע לפנות לשירות התעסוקה ואני בטוח שתקבל מענה גם מהאזור וגם מהאזור הפחות קרוב.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.