ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1, 2009-11-18 09:00

רוברט אילטוב: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד כמה מילים ולומר, איך קמה הוועדה, למה היא קמה ועל מה אנחנו הולכים לדון בישיבותיה.

רוברט אילטוב: זו הישיבה הראשונה של ועדת המשנה הזו.

רוברט אילטוב: אני באופן אישי רואה את התעשייה הזו עומדת על שלושה יסודות.

רוברט אילטוב: האחד הוא ההון האנושי.

רוברט אילטוב: השני הוא מקורות המימון.

רוברט אילטוב: השלישי הוא הסביבה התומכת, שהיא הממשלה והקרנות שהממשלה אמורה לספק לחברות סטרט אפ, כולל חקיקה, רגולציה ותקציבים.

רוברט אילטוב: בכל הנושאים האלה אנחנו נטפל בקדנציה הזו.

רוברט אילטוב: נכון להיום הגדרנו 20 נושאים, שזיהינו שיש איתם בעיה.

רוברט אילטוב: הנושא הראשון שאנחנו נדון בו היום, הוא הנושא של הקרנות הממשלתיות וההלוואות שהממשלה אמורה לספק לחברות סטרט אפ ישראליות, חברות עתירות הידע.

רוברט אילטוב: אני רוצה לברך את יו"ר הוועדה, שאישר את הקמת תת הוועדה, ואת יו"ר הקואליציה שתמך בהקמת הוועדה.

רוברט אילטוב: הצלחתי לשכנע את שני האישים האלה ולהסביר את חשיבות התעשיות לכלכלת ישראל, שהן בעצם הקטר של התעשייה הישראלית.

רוברט אילטוב: אין ספק, שהמדינה ומוסדותיה צריכים לתת את הדעת בצורה יותר רצינית, גם נוכח המשבר וגם נוכח המובילות שלנו בעולם, אם אנחנו רוצים להישאר מובילים בעולם בתחום ההיי-טק.

רוברט אילטוב: זה הדבר היחידי שיש לנו.

רוברט אילטוב: אין לנו אוצרות טבע, כפי שיש למדינות אחרות, ואין לנו מיליארדים של תושבים.

רוברט אילטוב: זה מה שיש לנו – ההון האנושי והידע שהצטבר אצלנו.

רוברט אילטוב: אני אתן לנציג הממשלה הבכיר, ערן היימר, להציג את הדברים כפי שהממשלה רואה.

רוברט אילטוב: אנחנו נשמע גם את כל הנציגים של התעשיות, כדי לראות איפה הבעיה ולמה הנפח של ההלוואות הוא כל כך נמוך, במיוחד למפעלי היי-טק.

ערן היימר: גם הממשלה ומשרד האוצר רואים בענף הזה כענף בעל חשיבות עליונה למשק.

ערן היימר: הוא היה בעבר, הוא היום ויהיה גם בעתיד הקטר שלנו לצמיחה.

ערן היימר: אני אתחיל מזה שמנכ"ל האוצר החדש בא מתחום ההיי-טק, והוא הקים גם צוות פנים אוצרי לבחון את הסוגיות פנימה, ולבחון איזה פתרונות השר יכול ליזום, לתמוך ולקדם.

ערן היימר: עולם הקרנות הוא עולם שלא תמיד מתאים להיי-טק.

ערן היימר: יש כל מיני קרנות, וכל מיני פתרונות שיותר מתאימים להיי-טק.

ערן היימר: בעולם הקרנות יש את הקרן לעסקים קטנים, שהיא קרן שמעמידה הלוואות לעסקים קטנים, והיא לא כל כך מתאימה לחברות סטרט אפ שלא מבוססות על אשראי לעסק קטן בערבות בעלים.

ערן היימר: העסקים בעולם הסטרט אפ מתחילים מסוגים אחרים של משקיעים ולא הלוואות בנקאיות.

ערן היימר: לכן, שם אנחנו לא רואים כמעט פניות של חברות היי טק.

ערן היימר: לכן, החלק הזה של עולם הקרנות הוא פחות רלוונטי.

רוברט אילטוב: כאשר הייתי יו"ר הוועדה בסוף הקדנציה הקודמת, אנחנו העלינו את הנושאים האלה, והאוצר הרגיע אותנו ואמר שהקרנות האלה יתנו את הפתרונות.

רוברט אילטוב: עכשיו אתה בא ואומר: הן לא מתאימות.

רוברט אילטוב: עברה שנה.

רוברט אילטוב: שנה לא קלה.

ערן היימר: אנחנו רואים שלא פונים כל כך לקרן לעסקים קטנים.

ערן היימר: זה יותר מתאים לעסקים בינוניים.

ערן היימר: נעשו גם צעדים לגבי עסקי בינוניים, חלקם בתמיכה של הוועדה כאן, חלקם דברים ששמענו בשיחות שנעשות כל הזמן עם גורמי השוק כדי לאפשר גם לחברות היי-טק לפנות לקרן לעסקים בינוניים.

ערן היימר: בין היתר היתה שאלת ערבות הבעלים.

ערן היימר: בהרבה חברות היי-טק הבעלים הם קרנות, וקרנות לא מוכנות להעמיד ערבות אישית להלוואות.

רוברט אילטוב: אבל יש את ערבות המדינה.

רוברט אילטוב: מדוע הבעלים צריכים להביא גם כן ערבות?

ערן היימר: כאנשים השומרים על כספי משלמים המסים, אנחנו לא רוצים זילות בהלוואות שאנחנו מעמידים.

ערן היימר: אנחנו דורשים, שמי שאנחנו נותנים לו כסף גם ישתתף בסיכון.

ערן היימר: נפתרה גם הבעיה הזו בנושא של עסקים בינוניים, ועברנו את המכשלה הזו.

ערן היימר: אנחנו כן רואים פנייה של חברות היי-טק ומתן אשראי לחברות היי-טק בקרן לעסקים בינוניים.

ערן היימר: אני חושב, שזה תחום שהתפתח יפה.

חמד עמאר: איך נפתרה הבעיה?

ערן היימר: הגמישו את הקריטריונים וויתרו להם על העמדת ערבות אישית כאשר הבעלים הם משקיעים של פנצ'ר קפיטל.

ערן היימר: לגבי קרנות המנוף – קרנות המנוף לא נועדו לחברות שלא מימנו דרך עולם האג"חים.

ערן היימר: מרבית חברות ההיי-טק לא הלכו לעולם האג"חים.

ערן היימר: הקרנות האלה מיועדות יותר לעולם המשבר הפיננסי בתחום האג"ח הקונצרני.

ערן היימר: אכן אנחנו לא רואים אותן משקיעות עדיין בחברות כאלה, כי לא ראינו מצוקה באג"ח קונצרני.

ערן היימר: זה לא שאנחנו מנהלים מה הם משקיעים, אבל אין מצוקה באג"ח קונצרני בחברות היי-טק.

ערן היימר: עולם הסיוע דרך מדען ראשי - שם הושקעו משאבים כספיים אדירים להרחיב את הסיוע, והועמדו מקורות גם לשנה הנוכחית וגם לשנה הבאה להרחיב את הסיוע באופן ניכר.

ערן היימר: אני חושב שיש שם פעילות אדירה ומבורכת, גם במסלולי המענקים וגם במסלולים אחרים.

ערן היימר: נושא הביו-טכנולוגיה – למדנו את הנושא וראינו גם מה עושים בעולם.

ערן היימר: אנו מזהים את הכשל בשלב בין הסטרט אפ לבין חברה יצרנית, ששם אין היום השקעות של קרנות כאלה ואחרות בשוק.

ערן היימר: אנחנו הקמנו קרן שפורסמה.

ערן היימר: כמדינה ניקח חלק מהסיכונים בקרנות משותפות עם סקטור פרטי, ונשים קש כשותף נחות, כדי לעודד משקיעים לבוא לסקטור הזה שבו זיהינו כשל.

ערן היימר: זה מרחב הפתרונות שיש.

ערן היימר: יש גם את קרן הייצוא, שמתאימה למקומות בהם ההיי-טק מייצא.

ערן היימר: במקומות שהקרנות האלה מתאימות, אנחנו כן רואים פניות של חברות היי-טק: "אשר"א", ביטוח סיכוני סחר חוץ לטווח ארוך, חברה ממשלתית שהרחיבו לה את היקף הביטוחים.

ערן היימר: לטובת ביטוחים לדברים של טווח קצר, למרות שהממשלה הפריטה את התחום ויצאה ממנו, הממשלה נכנסה ביחד עם חברות הביטוח הפרטיות והעמידה מקורות לטובת הרחבת הפוליסות של החברות הפרטיות, כדי לאפשר יותר ביטוח לטווח קצר, שזה יותר מתאים אולי לחברות היי-טק.

רוברט אילטוב: אני אתן זכות דיבור לחה"כ אריה ביבי, כיוון שהוא חייב לעזוב.

אריה ביבי: אני ראיתי לנכון להגיע לפה.

אריה ביבי: למרות שאני לא חבר בוועדת הכלכלה, אני חבר בלובי של נושא היי-טק.

אריה ביבי: אני מברך את היו"ר שהרים את הכפפה הזו ורץ איתה.

אריה ביבי: אני חושב, שמדינה כמו שלנו, מדינה לא גדולה, אנו צריכים ללכת לכיוון האיכות.

אריה ביבי: אנחנו לא נוכל להתחרות בסין או בהודו בכל הקשור לכוח אדם.

אריה ביבי: את כל יהבנו אנו צריכים לשים במפעלים או במקומות שהם עתירי ידע.

אריה ביבי: שם נוכל להיות יותר חזקים.

אריה ביבי: אני רואה את הבקשות שאושרו מול בקשות שהוגשו, ואני חושב שזה טוב אבל לא מצוין.

אריה ביבי: עדיין יש מקום לשיפור בנושא הזה.

רוברט אילטוב: אני אתן לך קצת נתונים.

רוברט אילטוב: לקרן לעסקים בינוניים הוגשו 991 בקשות, מתוכם רק 5% בקשות היי-טק, כאשר רק 50% מהם אושרו.

רוברט אילטוב: זה לא רק לא טוב, זה גרוע.

אריה ביבי: אני אומר את זה בלשון סגי נהור.

אריה ביבי: אני כן הייתי רוצה שהאוצר או מי שמממן ישים יותר דגש על ההיי-טק.

אריה ביבי: אני כן הייתי רוצה, שאנשי היי-טק ילכו לכיוון הדרום והצפון– מבאר שבע דרומה, מחדרה צפון.

אריה ביבי: שם הם יקבלו עזרה.

אריה ביבי: אני דיברתי עם ראשי מועצות וראשי ערים, ואני אומר לכם ששם אתם תקבלו עזרה, כי ראשי מועצות וראשי ערים רוצים אתכם ומשוועים למקומות של תעשייה, היי-טק וידיים עובדות.

אריה ביבי: כל ראשי המועצות באזורים האלה הם בגירעון.

אריה ביבי: ככל שתהיה להם תעשיה, הם יצליחו יותר.

אריה ביבי: שם נוכל לעשות איזון כפול: במקום שאנחנו נשלם כל שנה תוספת איזון לאותן מועצות, שגם זה כסף שיוצא מהאוצר, יהיו להם יותר עובדים ויותר משלמי מסים וארנונה.

אריה ביבי: בנוסף, הם יוכלו לתת לכל החבר'ה מההיי-טק שיגיעו לאזורים האלה הטבות.

אריה ביבי: מי שילך לאזורים האלה יקבל הטבה כזו או אחרת, או יהיה לו יותר קל כאשר הוא מגיש בקשה.

אריה ביבי: לא צריך לתת להם לעבור את כל הויה דולורוזה.

אריה ביבי: כל אחד שמבקש הלוואה צריך לעבור מסלול שעד שהוא רואה את ההלוואה הוא צריך לקחת אורך נשימה גדול.

אריה ביבי: לעסקים הקטנים לא תמיד יש אורך נשימה כמו זה שיש לטייקונים.

אריה ביבי: לטייקון יש 300 עסקים, יש לו את השרשרת.

אריה ביבי: לזה שיש עסק קטן, זה מה שיש לו.

אריה ביבי: אם הוא יצטרך לעברו את כל הויה דולורוזה, לפעמים הוא לא יגיע לסוף הדרך.

אריה ביבי: אדוני היו"ר, כן הייתי חושב שכדאי ללכת גם לכיוון הזה.

אריה ביבי: מתי שתרצה אותי בנושא של עזרה לפריפריה: באר שבע דרומה, חדרה צפונה, אתה תמצא בי ידיד ועזר.

אריה ביבי: בכלל אתה תמצא בי ידיד ועזר בנושא הזה, במיוחד באזורים האלה.

רוברט אילטוב: אנחנו היום נמצאים עם חולה במצב לא יציב.

רוברט אילטוב: קודם כל נייצב את המצב, ואחר כך נעבור לפריפריה.

אריה ביבי: אמרתי, שאני איתך בכל הדיאליזות.

אריה ביבי: אני אתן רשות דיבור לאבישי פישמן, שהוא נציג אחת החברות, על מנת שישר ניכנס לעובי הקורה בנושא שהתכנסנו למענו.

אבישי פישמן: אני סמנכ"ל כספים ויועץ משפטי של חברת סייפנד.

אבישי פישמן: אני עוסק גם בחינוך באוניברסיטת תל אביב ובאקדמית תל-אביב יפו בשביל הנפש.

אבישי פישמן: חברת סייפנד – חברת סטרט אפ שהיתה קטנה בשנת 2004.

אבישי פישמן: היא עשתה שלושה סבבי גיוס.

אבישי פישמן: נציג אחד בעלי המניות, דורן בירגר, נמצא פה.

אבישי פישמן: בעלי מניות נוספים שלנו הם קרנות הון סיכון, אינטר קפיטל ווולדון ישראל וקרן אצ'פאונד זרה מאנגליה.

אבישי פישמן: גייסנו כ-20 מיליון דולר, ואנחנו מעסיקים היום 50 עובדים בישראל ועוד 10 עובדים בארצות הברית.

אבישי פישמן: בסוף שנת 2008 הגענו למשבר הכלכלי שהיה בעולם.

אבישי פישמן: חיפשתי מקורות מימון, וטבעי היה לפנות לבעלי המניות שלי וגם לגופים אמריקנים שעזרו לי בעבר בהלוואות הון סיכון.

אבישי פישמן: ראיתי שגם שם הבאר יבשה.

אבישי פישמן: הגוף האמריקני שנתן לנו שתי הלוואות ואנחנו עמדנו בתשלומים והחזרנו את רוב ההלוואות, פתאום קבע שחברות נתמכות מדען – ואנחנו ברוך השם נתמכי מדען ל-5 שנים ברציפות בגלל הטכנולוגיה העילית שיש לנו.

אבישי פישמן: דיברתי עם לידיה על הבאר הנוספת שיבשה גם במקרה של המדען – לא מקבלות מימון.

אבישי פישמן: פניתי לחפש מקורות חלופיים, כי לא היה מימון בארצות הברית, בישראל או במקומות המסורתיים שהיינו נוהגים לפנות אליהם בעבר.

אבישי פישמן: ראיתי קרן סיוע ליצואנים.

אבישי פישמן: אמרתי: אני ייצואן.

אבישי פישמן: 97% מהמכירות שלי מיוצאות לארצות הברית, לאירופה ולמזרח הרחוק, מפוזר בכל העולם.

אבישי פישמן: אנחנו חברה צומחת.

אבישי פישמן: זכינו במקום השביעי של פסט פיפטי עם צמיחה של 1,600% ב-5 שנים האחרונות.

אבישי פישמן: זו חברה שנהיית רווחית ברבעון הזה.

אבישי פישמן: פניתי לקרן הזו, כי ראיתי בסעיף הראשון שהמטרה היא סיוע ליצואנים במטרה לעכב את מצוקת האשראי הקיימת.

אבישי פישמן: אמרתי: אני בול שם.

אבישי פישמן: באחד הסעיפים הקטנים נכתב, שצריך ערבות בעלים.

אבישי פישמן: אמרתי: ערבות בעלים לא תהיה, אבל נעבור את המשוכה הזו.

אבישי פישמן: אמרו לי שיכול להיות שזה ייפתר בהמשך.

אבישי פישמן: נגשתי ל-BDI, לדני סינגרמן, הראיתי את התוצאות הפנטסטיות שיש לסייפנד לאורך השנים ואמרתי: אני לא יודע לצפות מה תהיינה ההכנסות, אבל אני מניח שההכנסות תהיינה לא יותר ממה שהיו בעבר.

אבישי פישמן: זה הצפי שלי לתזרים המזומנים, ואני צריך את העזרה הזו ל-5 השנים הקרובות ואני נכנס לאיזון תפעולי.

אבישי פישמן: קיבלתי בסופו של דבר חברה פנטסטית עם 2,000 לקוחות, החל מהבית הלבן, משרדי ממשלה: משרד החקלאות, משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה.

אבישי פישמן: בגלל שהיה לי הפסק תפעולי, לא הסכימו.

רוברט אילטוב: אלה שטוב להם לא יבואו אליכם.

קריאה: אם היית מרוויח, היית מלווה.

אבישי פישמן: נכון.

אבישי פישמן: השקעתי במו"פ בשנת 2008 5,500,000 דולר מהון זר שהבאתי למדינה.

אבישי פישמן: הסתכלתי על העתיד ואמרתי: אני עדיין בהפסד תפעולי, אבל תראו את הצמיחה של 400% כל שנה.

אבישי פישמן: הם לא האמינו שבשנת 2009 אני גם אצמח.

אבישי פישמן: חדשות מרעננות מקיו 3: החברה כבר סגרה את כל ההכנסות שהיו לה בשנת 2008.

אבישי פישמן: כלומר, אנחנו בצמיחה, כפי שחזיתי, ב-30%-40% למרות המשבר.

אבישי פישמן: כאן קיבלתי תשובה שלילית מ-BDI.

אבישי פישמן: לשמחתי, בנק אוצר החייל מלווה אות מתחילת הדרך ומאמין בחברה.

אבישי פישמן: הוא אמר: אל תדאג, אנחנו נסייע לך באשראי.

אבישי פישמן: הימים נקפו והשעות עברו, וראיתי שאני לא מצליח.

אבישי פישמן: ראיתי שאני לא יכול להביא ערבות מקרן אנגלית זרה או מוולדן ישראל.

אבישי פישמן: אין להם באג'נדה לתת ערבות.

אבישי פישמן: הם יודעים לשים כסף.

אבישי פישמן: הם מסתכלים על מתן ערבות כמו על הזרמת כסף לחברה.

אבישי פישמן: גם שם יש קצת יובש, וגם הם אומרים: אם אני יכול לתת ערבות, אז אני אתן כסף.

אבישי פישמן: אין להם את המנגנון לדעת איך לתת ערבות.

אבישי פישמן: בסופו של דבר, הסיפור הזה נפל מבחינתי.

אבישי פישמן: יש עוד מגבלה נורא מוזרה, שלא מתאימה להיי-טק.

אבישי פישמן: בזמנו אמרו לי, שחברה שלוקחת את ההלוואה הזו, המשכורות של המנהלים מוגבלות ל-4 פעמים השכר הממוצע במשק.

אבישי פישמן: אני מצטער שאני לא פוליטיקלי קורקט, אבל 4 פעמים השכר הממוצע במשק זה לא מה שממש מתאים לחברות היי-טק מצליחות או לחברות סטרט אפ מצליחות, שההנהלה שם היא טובה וחזקה.

אבישי פישמן: גם המהנדסים, אגב, עוברים את ה-4 פעמים השכר הממוצע במשק, אם מדברים על מהנדסים שהם חוד החנית.

אבישי פישמן: רק אתמול שמעתי את עמי הראל אומר: כל שנה משתחררים 2,000 מוכרות הגדולים שבעולם, ואנחנו צריכים לשמור עליהם פה בישראל.

אבישי פישמן: איך תשמור עליהם בישראל עם משכורת של 4 פעמים או 6 פעמים השכר הממוצע במשק?

אבישי פישמן: זה לא מתאים לחוד החנית שאנחנו רוצים לקחת מ-8/200 ומיחידות אחרות של הטכנולוגיה העילית שאנחנו רוצים להכניס לחברה.

אבישי פישמן: עד כאן הזכרתי את שלושת הדברים הבעייתיים שאני נתקלתי בהם.

רוברט אילטוב: אני רוצה לפנות לנציג של BDI.

רוברט אילטוב: לפי הדוח שלכם: "מאפיינים עיקריים של חברות היי-טק שנדחו הם: הפסדים תפעוליים, גירעון בהון עצמי או בהון עצמי נמוך ביחס למאזן או בעלות של קרנות הון סיכון".

רוברט אילטוב: אני רוצה התייחסות שלכם והסבר, למה אנחנו צריכים היום את ערבות הבעלים.

רוברט אילטוב: אם החברות משתתפות ב-20%-30% השקעה, לוקחות על עצמן סיכון ויש ערבות מדינה, למה גם צריך את ערבות הבעלים?

עופר צינמון: אני נציג חברת BDI, חברה המתמחה בתחום מידע עסקי, ובשנתיים האחרונות התחלנו בתפעול קרן היצואנים, ובשנה האחרונה בקרן לעסקים בינוניים.

עופר צינמון: לגבי הביטחונות וערבויות – אלה לא נושאים שנקבעים על ידי BDI, אלה נושאים שמוכתבים לנו.

עופר צינמון: BDI יכולה לנסות להחריג מקרים, כמו שאנחנו עושים לפעמים בקרן לעסקים בינוניים, שאני מכיר באופן אישי.

עופר צינמון: צריך להבין שיש כאן גם גופים פיננסיים, הבנקים, שגם איתם צריך להגיע להסכמה.

עופר צינמון: אני חושב, שנציגי האוצר ייטיבו להסביר כאן את השיקולים בדרישות לערבויות ובטחונות.

עופר צינמון: לנושא של הפסדים, הון עצמי וגרעון – יש לנו מספר כובעים.

עופר צינמון: אנחנו נוטלים חלק בתהליך של ההאצה.

עופר צינמון: כלומר, גם קרן היצואנים, שמלכתחילה היא לא קרן ייעודים לתוכנית, עברה איזשהו שינוי ונפתחה יותר לנושא של הון חוזר ולא רק לתוכניות ייצוא ספציפיות.

עופר צינמון: אנחנו חייבים להבין, שהיי-טק נמצא גם בעיני המערכת הפיננסית הבנקאית בלב הסערה של השפעות המיתון שהיו.

עופר צינמון: זה אחד הענפים שנפגעו מהמיתון.

עופר צינמון: ייתכן ויש אמת בכך, שהענף הזה זקוק בצורה יותר בולטת מאשר הענפים האחרים.

עופר צינמון: אנחנו חייבים להיות שקולים בהחלטות שלנו.

עופר צינמון: אנחנו עושים את זה גם בכפיפות והתייעצות עם נציגי האוצר והבנקים.

עופר צינמון: גם כאשר חברה מפסידה ואנחנו רואים שיש כיוונים אחרים, אנחנו מתייחסים לכך.

עופר צינמון: אני לא מכיר את המקרה שהועלה כאן, ולכן אני לא יכול לתת התייחסות.

עופר צינמון: אני רשמתי את תוכן הדברים, ואני גם אהיה מוכן להשיב וליצור איתך קשר בהמשך ולעדכן את שאר חברי הוועדה בתגובה שלנו לטענה שהועלתה כאן לגבי ההחלטה, לגבי מצבה הפיננסי של החברה.

עופר צינמון: אני שמעתי כאן על הצמיחה.

עופר צינמון: אלה דברים מאוד חשובים.

עופר צינמון: בדרך כלל שאנחנו רואים חברה, שהיא מפסידה והתהליך הוא דעיכתי ולא זמני, הנטייה שלנו היא באמת לכיוון השלילי.

עופר צינמון: כאן אני שומע על תהליך של צמיחה.

עופר צינמון: היו דברים מעולם שבקשות שהושעו, נדחו או הוקפאו והחברה ערערה, העלינו אותן שוב והיה על מה לדבר.

עופר צינמון: אנחנו לא מערכת בירוקרטית.

עופר צינמון: אנחנו לא סוגרים דלתות.

עופר צינמון: יותר מכך, גם בקשות שדחינו, הוגשו לאחר זמן והראו דוחות כספיים יותר טובים, ואנחנו היינו פתוחים לדיון מחדש במקרים האלה.

עופר צינמון: יתר על כן, יש לנו גם דינאמיקה מול הבנקים.

עופר צינמון: לפעמים הבנקים לא כל כך משוכנעים – ואני אומר את זה בלשון המעטה - ואנחנו מנסים לשכנע.

עופר צינמון: לפעמים זה דורש מהחברה עוד אסמכתאות וטרטור, אבל בסוף המאמץ שווה.

עופר צינמון: היו מקרים בהם הצלחנו.

עופר צינמון: החברות לא יודעות את זה, כי הן מקבלות וחושבות שזה חלק מהתהליך, אבל לפעמים יש דינאמיקה פנימית שאנחנו רואים אותה.

עופר צינמון: בנושא המשכורות – לא היתה התייחסות הבדלתית לנושא של ההיי-טק.

עופר צינמון: בקרן לעסקים בינוניים העלינו את זה ל-5 משכורות, ובמקרים מסוימים הוועדה מאשרת משכורות גבוהות יותר.

עופר צינמון: כלומר, הכיוון הזה הוא בהחלט אפשרי.

עופר צינמון: יש כאן בהחלט על מה לדבר.

עופר צינמון: אני לא חושב שזה יהיה חסם.

עופר צינמון: לגבי זמני הטיפול שלנו בקרן לעסקים בינוניים - עובדים כל הזמן כדי לעמוד בלוחות זמנים וכדי לקצר תהליכים.

עופר צינמון: אנחנו מדברים על ועדות שנעשות גם טלפונית על מנת לזרז את התהליך וכדי לקדם כמה שיותר את ההחלטות.

עופר צינמון: אני אומר את זה לא רק ברמה של היי-טק, אלא באופן כללי.

עופר צינמון: מה שבאופן כללי, כמובן שחל גם על היי-טק.

רוברט אילטוב: אני רוצה לשמוע את נציג משרד התמ"ת.

יוסי דנקונה: אני מהמינהל לתעשיות עתירות ידע.

יוסי דנקונה: פעם היה מינהל לתעשיות עתירות ידע, והיום גם תעשיות אחרות כלולות בזה.

יוסי דנקונה: היום אנחנו בכובע של תעשיות עתירות ידע.

יוסי דנקונה: אנחנו מכירים את הבעיות שלהן כבר שנים רבות.

יוסי דנקונה: אנחנו מדברים בעיקר בשם החברות הקטנות והבינוניות.

יוסי דנקונה: החברות הגדולות נזקקות לכלים אחרים.

יוסי דנקונה: כדאי היום להתמקד בחברות הקטנות.

יוסי דנקונה: צריך לחלק את זה לשני שלבים: שלב המו"פ – המדען הראשי הוא הממונה לסייע להן.

יוסי דנקונה: ניגשות חברות סטרט אפ לא מועטות, אבל עדיין תקציבי המדען לא מאפשרים לתת לכולן תקציבים בשלב הזה.

יוסי דנקונה: הבעיה של החברות האלה בתחום ההיי-טק בעיקר, היא בעיה של המעבר משלב המו"פ לשלב השיווק.

יוסי דנקונה: לפי דעתנו, ההוצאות בשלב הזה גדולות בערך פי שניים משלב המו"פ והחברה נזקקת להון רב.

יוסי דנקונה: בדרך כלל מצבה הפיננסי של החברה הוא לא איתן.

יוסי דנקונה: אם הולכים לקבל ביטחונות על מתן אשראי כזה או אחר לחברות מסוג זה, אי אפשר לנהוג בדרכים הרגילות.

יוסי דנקונה: כמו שאמרנו קודם לגבי הקרן לקידום השיווק העולמי, זו קרן שהיתה בעיקר עבור חברות היי-טק.

יוסי דנקונה: בקרן הזה לא נוצל כל התקציב.

יוסי דנקונה: יש בקרן 120,000,000 שקלים, כאשר נוצלו 71,000,000 שקלים עד תחילת נובמבר.

יוסי דנקונה: אני מההתחלה אמרתי, שעניין של ערבות אישית בחברות היי-טק, ובוודאי בחברות שבבעלות יש הון סיכון, אי אפשר לפתור את זה.

יוסי דנקונה: אני לא חושב שהפתרון הזה יביא לנו רבות מהחברות האלה שעומדות בפתח.

יוסי דנקונה: מצד שני, עצם העובדה שהביצוע של ההלוואות האלה הוא על ידי בנק, הבנק חייב לדאוג לאינטרסים שלו.

רוברט אילטוב: אבל אם יש לו ערבות מדינה ויש לו 30%, אז מה הוא צריך לדאוג?

רוברט אילטוב: למה צריך עוד ערבות אישית?

רוברט אילטוב: למה צריך ערבות על ערבות?

יוסי דנקונה: אולי הבנקים יענו.

יוסי דנקונה: אני אישית שאלתי את השאלה.

יוסי דנקונה: אני שואל עד היום, האם אי אפשר להוריד את העניין הזה של ערבות אישית.

רוברט אילטוב: השאלה היא, מי קבע את הקריטריון הזה של הערבות האישית.

יוסי דנקונה: האוצר.

רוברט אילטוב: אז מה זה קשור לבנקים.

רוברט אילטוב: בנקים אומרים: האוצר קבע ככה.

רוברט אילטוב: תנו לי מה שהאוצר קבע.

רוברט אילטוב: מה זה רלוונטי לשאול אותם את השאלה הזו?

רוברט אילטוב: אתם יודעים מה המגבלות והבעיות של חברות ההיי-טק.

רוברט אילטוב: אתם הייתם צריכים להעלות את זה לאוצר ולדרוש מהם להוריד את זה כבר לפני שנה.

יוסי דנקונה: דרשנו.

רוברט אילטוב: ומה התשובה?

יוסי דנקונה: בינתיים זה לא הסתייע.

רוברט אילטוב: מה התשובה שאתה קיבלת מהאוצר?

יוסי דנקונה: נאמר לי, שמנסים למצוא דרכים והקלות בעניין הזה, ואכן נעשה משהו לפני מספר חודשים.

יוסי דנקונה: עדיין זה לא פותר את הבעיה עד הסוף.

ערן היימר: נעשה שינוי וניתנו הקלות, ואתה רואה שכ-50% מהבקשות מאושרות.

רוברט אילטוב: כי יש להן ערבות אישית.

ערן היימר: לא.

ערן היימר: פתרו את הבעיה של ערבות אישית לחברות היי-טק.

חמד עמאר: האם היום חברות היי טק לא צריכות להגיש ערבות אישית?

ערן היימר: בעלות של הון סיכון לא צריכים להביא ערבות אישית.

שאול ששון: זה לא נכון.

שאול ששון: כל בעלים צריך להביא ערבות אישית לחלקו בחברה עד פי שניים.

שאול ששון: חברות הון סיכון שלא יכולות צריכות להביא חצי מהסכום של הערבות האישית להשקיע בחברה.

רוברט אילטוב: אני חבר כנסת ולא רואה חשבון או איש עסקים.

רוברט אילטוב: אם יש לי ערבות אישית, למה אני צריך את המדינה?

רוברט אילטוב: אני הולך לבנק עם ערבות אישית שלי,ואני לא צריך אתכם בכלל.

רוברט אילטוב: אני משיג אפילו ריביות יותר נמוכות תוך כדי משא ומתן עם הבנק.

רוברט אילטוב: מה אני צריך את המדינה?

שאול ששון: אני אסביר את הדברים.

שאול ששון: יש ערבות אישית ויש ביטחונות.

שאול ששון: זה שבן אדם הולך ונותן ערבות אישית של 100%, עדיין לבנק קשה לגבות.

שאול ששון: הבנק לא ממשכן את הבית שלו או את המכונית שלו.

שאול ששון: הוא רק אומר: אני ערב.

חמד עמאר: אבל מול הערבות הוא צריך לתת משהו.

שאול ששון: לא.

שאול ששון: בביטחונות הוא צריך להביא 30%, והמדינה מביאה את הבטוחה של ה-70%.

שאול ששון: זו החשיבות של הקרן.

שאול ששון: המדינה נותנת בטוחה של 70%, והבעלים לא צריכים למשכן את כל הבתים שלהם.

רוברט אילטוב: אני שואל שאלה מאוד פשוטה.

רוברט אילטוב: אני היום בעל חברת סטרט-אפ.

רוברט אילטוב: אין לי כסף, וחלק מהמניות שלי הן בבעלות של אנשים שהשקיעו בי.

רוברט אילטוב: זה בטוח שהם לא יביאו לי ערבות.

רוברט אילטוב: הם רוצים תשובות וכסף חזרה.

רוברט אילטוב: המדינה הודיעה לי בשנה שעברה שהוקמו שתי קרנות, ויזרימו ההרבה כסף.

רוברט אילטוב: איך אני היום משתמש בכסף הזה?

רוברט אילטוב: איך במקום 27,000,000 שקלים, אני יכול להשתמש במיליארד וחצי שקלים שיש בקרן?

רוברט אילטוב: אתה לא נותן לי את האפשרות הזו, אתה לא נותן לי את הכלים, ואתה לא נותן לי פתרון.

רוברט אילטוב: במקום להזרים למשק מיליארד וחצי שקלים, הזרמתם 27,000,000 שקלים ואתם אומרים שאתם בסדר.

שאול ששון: ממש לא.

שאול ששון: אנחנו ממש איתך, ולא רק מהיום.

שאול ששון: יש לנו הצעה לפתרון בינינו לבין האוצר.

שאול ששון: זה משהו בכיוון אחר קצת.

רוברט אילטוב: אז איפה זה תקוע?

רוברט אילטוב: את הבנקים תשאירו בצד.

רוברט אילטוב: לבנקים יש את העניין שלהם ואת השיקולים שלהם.

רוברט אילטוב: BDI יכול להמליץ או לא להמליץ.

רוברט אילטוב: יש להם את המכשירים הפיננסיים שלהם לבדיקת העסק לא פחות טובים משלכם.

שאול ששון: קצת פחות טובים, והעובדה היא שהבנקים לא נותנים על תוכניות עסקיות בעתיד.

שאול ששון: רוב החברות באות עם פוטנציאל גדול מאוד לעתיד.

שאול ששון: נותנים להם על סמך המצב והמשכיות המצב בכמה שנים.

שאול ששון: בתחום הזה צריך להסתכל יותר עם הפנים לעתיד ולחפש מתוך החברות הרבות שבאות את החברות שבאמת עלולות ליפול.

שאול ששון: חלק גדול מהחברות האלה כנראה תצלחנה.

שאול ששון: אני רוצה להזכיר עוד שתי קרנות.

שאול ששון: יש לנו קרן המעודדת ייצוא במפעלי פריפריה עם 35% מענק.

שאול ששון: לצערנו, רוב חברות ההיי-טק אינן בפריפריה, אבל בהחלט כמה חברות ניגשו וקיבלו.

שאול ששון: זה לא פתרון להיי-טק שרובו מרוכז עדיין במרכז הארץ.

שאול ששון: כמובן שיש עדיפות לפריפריה.

שאול ששון: חברת היי-טק שתעבור תקבל את הקרן הזו לסיוע למפעלים בפריפריה.

שאול ששון: קרן נוספת, היא קרן שיווק שהיתה קיימת פעם לייצוא – קרן לעידוד השיווק לחו"ל.

שאול ששון: כאן לא נדרשת ערבות אישית.

שאול ששון: המשרד נותן את הקרן, וזה עובד על סמך תמלוגים שהחברות מחזירות על הצלחה בייצוא.

שאול ששון: קרן היתה פעם מתאימה מאוד לחברות היי-טק.

שאול ששון: רוב החברות שהשתמשו בה בעבר היו חברות היי-טק.

שאול ששון: אנחנו מאוד מקווים שנצליח להחזיר אותה בשיחות עם האוצר.

אבישי פישמן: כמה יש בה היום?

יוסי דנקונה: היום אין בה.

יוסי דנקונה: היה בה פעם.

יוסי דנקונה: הקרן הזו היתה קטנה, כי הביקוש לה היה הרבה יותר גדול.

יוסי דנקונה: היתה שאלה, מי אמור להחליט מי יקבל ומי לא.

יוסי דנקונה: במגזר הפרטי תמיד יידעו להחליט יותר טוב מאשר המגזר הציבורי.

ערן היימר: התחליף של זה היום זה קרן המאגדים, שאתם מבקשים שיצטרפו 9 חברות ביחד ויעשו פעילות משותפת.

לידיה לזנס: אני רוצה לציין, שההידברות שלנו עם האוצר היא מאוד חיובית.

לידיה לזנס: הגישה של אגף התקציבים לעניין ההיי-טק והמדען הראשי היא מאוד חיובית.

רוברט אילטוב: שר האוצר אמר שהיי-טק הוא הדבר הכי חשוב למדינת ישראל, אבל במשך שנה אנחנו לא רואים הרבה תזוזות.

לידיה לזנס: נכון.

לידיה לזנס: לזה אני מתייחסת.

לידיה לזנס: ניתנה תוספת תקציב בשנת 2009 למדען הראשי בהיקף של 400,000,000 שקלים, אבל התוספת הזו הביאה אותנו לרמה זהה לזו של שנת 2008.

לידיה לזנס: שנת 2009 היא שנה לא פשוטה מבחינת המדען הראשי.

לידיה לזנס: כאשר מסתכלים על אוגוסט מול אוגוסט, אנחנו רואים גידול של 54% בפניות של חברות למדען הראשי, ובהיקפי התקציב המבוקש למעלה מ-20%.

לידיה לזנס: זה ביקוש די רציני ומשמעותי מבחינת היכולות של המדען הראשי.

רוברט אילטוב: כמה ביצעתם כבר מתוך התקציב?

לידיה לזנס: אנחנו ביצענו את מלוא התקציב.

לידיה לזנס: עדיין יש בצנרת למעלה ממיליארד וחצי ללא מענה תקציבי.

רוברט אילטוב: כלומר, אלה הן חברות ופרויקטים שנבדקו על ידי המדען הראשי ונמצאו שהם ראויים לתמיכה.

קריאה: ואושרו.

לידיה לזנס: לא.

לידיה לזנס: עדיין לא אושרו.

לידיה לזנס: יש קרוב למיליארד ו-500,000,000 שנבדקו ועדיין לא הגיעו לדיון ועדה, כי ללא גיבוי תקציבי הוועדה לא רשאית לדון בהם.

לידיה לזנס: אני אתייחס לקושי של החברות הקטנות שמאופיין יפה בשנת 2009.

רוברט אילטוב: דיון בנושא של המדען הראשי נעשה בנפרד.

רוברט אילטוב: זה דיון שחייב להיות רחב ועמוק.

רוברט אילטוב: אני רוצה שתתייחסי לנקודה שבשבילה התכנסנו היום.

לידיה לזנס: מקרב האוכלוסייה הנתמכת על ידי המדען הראשי קרוב ל-80% הן חברות קטנות ובינוניות.

לידיה לזנס: 50% הן חברות ללא הכנסות.

לידיה לזנס: במודל התמיכה של המדען הראשי החברות נדרשות למימון משלים להיקף התקציב המאושר על ידי המדען.

לידיה לזנס: מאז 2003 שיעור התמיכה הוא כבר לא אוטומטי.

לידיה לזנס: שיעור התמיכה הממוצע היום עומד על פחות מ-40%, כך שהתעשייה נדרשת למימון משלים בהיקף של 60% ומעלה.

לידיה לזנס: מהאיזון שאנחנו מקבלים מהתעשייה, מצאנו שקיים קושי מאוד גדול לביצוע תוכניות מו"פ שאושרו גם בשנת 2009.

לידיה לזנס: לצערי, נאלצנו לקצץ למעלה מ-70,000,000 שקלים לאותן חברות שניתן להן אישור לתוכנית מו"פ מאוד ראויה, בגלל הקושי שלהן להפעיל.

לידיה לזנס: ה-70,000,000 שקלים האלה תועלו לטובת פרויקטים אחרים שהיו על השולחן ללא מענה תקציבי.

לידיה לזנס: בהחלט קיים היום קושי מאוד גדול בתעשייה לבצע את המו"פ בקצב הראוי, ובידיעה שישנם עוד מתחרים בעולם שעובדים על תוכניות דומות, זה פוגע בתוכניות ובתחרות של התעשייה בישראל.

רוברט אילטוב: אני מבין, שזיהיתם את הקושי בכל הבקשות לקרנות ממשלתיות.

רוברט אילטוב: האם אתם ניסיתם להידבר עם האוצר בנושא הזה כדי לגשר על הדברים?

רוברט אילטוב: בטח יש חלק מהחברות שכן יכולות להשתמש בכספים האלה לפיתוח העסקי שלהן.

לידיה לזנס: שוחחנו עם האוצר ועם גופים אחרים שניתן היה להיעזר בהם.

לידיה לזנס: לצערי, לא נמצא מענה לחברות ללא הכנסות.

רוברט אילטוב: האם לחברות שיש הכנסות נמצא מענה?

לידיה לזנס: מעט מאוד.

לידיה לזנס: היקף הגיוס של קרנות הון הסיכון לשנת 2009 עמד על 700,000,000 דולר.

לידיה לזנס: ביחס ל-2008 למעלה משני מיליארד.

לידיה לזנס: זו בהחלט מצוקה קשה, ומענה אין.

לידיה לזנס: ככל שידוע לי לא נמצא מענה לחברות סטרט אפ, חברות ללא הכנסות, וגם חברות בינוניות שמוכרות בהיקפים יחסית מצומצמים.

אהרון מנקובסקי: אני שותף בפיטנגו ויו"ר איגוד תעשיית היי-טק.

אהרון מנקובסקי: התעשייה שאנו מתעסקים איתה היא תעשיית החברות הקטנות, קרנות ההון סיכון וכל מה שמסביב לזה.

אהרון מנקובסקי: אני רוצה להתייחס קצת לנושא המדען, למרות שזה לא נושא הדיון היום.

אהרון מנקובסקי: יש היום הרבה מאוד בקשות, כאשר בגמר התהליך ניתנה אינדיקציה חיובית והתשובה היא שאין כסף.

אהרון מנקובסקי: למרות שהתקציב הוא דו שנתי, הערוך הזה של המדען הוא לא רלוונטי.

אהרון מנקובסקי: זה בצד של החברות הלא מוכרות.

אהרון מנקובסקי: לגבי קרנות האשראי – זה ערוץ לא רלוונטי לחברות מגובות הון סיכון.

אהרון מנקובסקי: ברגע שיש נושא של ערבויות אישיות, זה לחלוטין לא רלוונטי, זה לא במנדט שלנו.

אהרון מנקובסקי: כאשר אתה אומר שהנושא נפתר על ידי זה שצריך להביא כסף מהבית, זה אומר שמכניסים את הקרנות לקטגוריה עוד יותר גרועה.

אהרון מנקובסקי: אתה אומר: יש כאלה שאתה מקבל מהם בטחונות, ומאיתנו אתה מקבל ביטחונות מזומנים.

אהרון מנקובסקי: זה כמעט במזוודה.

אהרון מנקובסקי: אני לא חושב שזה פתרון בשום צורה שהיא.

אהרון מנקובסקי: אם אתה מסתכל ושואל, למה לקחו ממיליארד וחצי רק 27,000,000 שקלים, זו התשובה.

אהרון מנקובסקי: זה מסוג הדברים שאתה יכול להעלות אותם לדיון, ותוך 30 שניות הוא יורד מהאג'נדה.

אהרון מנקובסקי: אני רוצה להעלות פה הצעה, שיכולה לעזור למצוא פתרון לחברות המוכרות וגם לחברות הבינוניות ואפילו הגדולות.

אהרון מנקובסקי: אחת הבעיות הכי גדולות היום זה נושא התחרות בשוק העולמי,ואני לא מדבר על הדולר שהוא בעייתי בפני עצמו.

אהרון מנקובסקי: בתחרות בשוק העולמי חברות קטנות וחברות גדולות מתחרות בתחרות שהיא רצחנית, תחרות שהיא בחלקה לא קטן על מחירים.

אהרון מנקובסקי: אם אנחנו מתחרים מול חברות במזרח, זה עוד יותר חמור.

אהרון מנקובסקי: אני חושב שהדרך שבה אפשר לעזור – וזו אחת הדרכים בהן הממשלה הסינית מקדמת מאוד את החברות הסיניות בהיי-טק – זה לתת אשראי ספקים.

אהרון מנקובסקי: אשראי ספקים כוונתו הוא להפוך את הקרנות שבו חברות שמוכרות יכולות לתת תשלום לא של חודש-חודשיים מול הלקוח שלהם, אלא אפשר לתת מערכת עם ערבות המדינה והקצאה דרך הבנקים.

אהרון מנקובסקי: לבנקים יש יכולת לבוא ולבחון את הנושא הזה, ולעשות מנגנון שמשתמש בכספים של הקרנות האשראי לאשראי של שנה ושנתיים.

אהרון מנקובסקי: מי שהיום מתמודד בשוק הטלקום מול חברה בשם "חוווה", חברת ענק סינית שמרוויחה ומגובה על ידי הממשלה, נתקל במקומות בהם הם נותנים תנאי תשלום של שלוש שנים.

אהרון מנקובסקי: כמה שאתה תהיה אטרקטיבי ואתה חברה קטנה וצעירה, אתה לא יכול להתמודד עם זה.

אהרון מנקובסקי: הדבר השני, הוא להוריד את נושא הביטחונות מול אשראי ספקים.

אהרון מנקובסקי: זה מפוקס גם בהגברת הייצוא, גם בהגברת המכירות, גם בעזרה לחברות האלה וגם במימון הון חוזר לחברות האלה.

אהרון מנקובסקי: כלומר, זה מכסה לכל האורך את המטרה העיקרית שלשמה אנחנו כאן.

שלמה גרדמן: ראשית, אני רוצה לברך אותך על ייזום תת הוועדה הזו והעלאת הנושא לסדר היום.

שלמה גרדמן: אני מצטרף לחברי מנקובסקי בנושא האשראי.

שלמה גרדמן: אני רוצה לגעת בנושא של השיווק.

שלמה גרדמן: בעבר היתה קרן לעידוד השיווק, שהיתה די קטנה ושולית לעומת כספי המדען הראשי.

שלמה גרדמן: לשמחתי, בשנה-שנתיים האחרונות הקרן של המדען הראשי הגיעה להתחייבות של שני מיליארד שקלים.

שלמה גרדמן: כמו שהוזכר פה, השקעות בשיווק בחברות היי-טק יכולות להגיע פי 5 מההשקעות בפיתוח.

שלמה גרדמן: לעומת זאת, היום המדינה משקיעה ומודעת לחשיבות של חברות היי-טק, לא משקיעה בכלל בשיווק.

שלמה גרדמן: בסוף היום, גם אם תהיה לנו טכנולוגיה, אם אנחנו לא נצליח לשווק אותה בעולם, אם אנחנו לא נצליח להתחרות בחברות בכל העולם, גם בגלל תנאי האשראי ולפעמים גם בגלל שאין אנשי מכירות ולא מגיעים לתערוכות ולכל המקומות בהם צריך לפגוש לקוח פנים אל פנים ולא רק דרך האי מייל, אנחנו לא נצליח להגדיל פה את הכלכלה הישראלית ולא נצליח לגדל פה חברות ישראליות בוגרות בתחום ההיי-טק.

שלמה גרדמן: הרבה פעמים אנו רואים שחברות ישראליות רבות מפתחות טכנולוגיה נהדרת, נחשבות לממציאות וחדשניות, אבל נמכרות בשלב מוקדם מדי במחירים נמוכים מדי.

שלמה גרדמן: במצב כזה לא רק שיש הפסד למשקיעים וליזמים, יש פה הפסד למדינה.

שלמה גרדמן: אנחנו רוצים לבנות פה תעשייה לאורך זמן, והדרך לטפח חברות ולהגיע למצב בו יש מאות חברות שמנהלות מחזורים של מאות מיליונים ומיליארדים, זה על יד השקעה בשיווק.

שלמה גרדמן: המדינה חייבת להבין, שזה חלק מהאשראי שהיא צריכה להעמיד לרשות החברות, לא רק לפיתוח אלא גם לשיווק.

משה בסול: אני מצטרף לשלמה, ואני חושב הנושאים שנדונים פה הם מאוד חשובים.

משה בסול: אבישי ואני נציגים של פורום חברות היי-טק צעירות.

משה בסול: אנחנו כואבים מאוד את המצב של חברות ההיי-טק הצעירות.

משה בסול: על מה אנחנו מדברים?

משה בסול: כולנו מבינים שחברות היי-טק הצעירות הן העתיד של היי-טק והן אלה שיכולות לתרום הכי הרבה לכלכלה של המדינה.

משה בסול: חברות ההיי-טק הצעירות הן אלה שבעיקר זקוקות למקורות מימון.

משה בסול: דובר פה על מקורות מימון ברמה של הלוואות ודובר על מקורות מימון ברמה של אשראי כזה ואחר.

משה בסול: חברות ההיי-טק הצעירות הן אלה שצריכות בעיקר את המימון, בטח בתקופה המאוד קשה שאנחנו חווים עכשיו.

משה בסול: בשנת 2009 דווקא חברות היי-טק הצעירות לא מקבלות את המענקים, שבדרך כלל היו מקבלות.

משה בסול: כלומר, אם המדען הראשי מנהל שני מיליארד שקל בין מאות חברות היי-טק צעירות, השנה ייבשו אותן, דחו אותן מוועדה לוועדה והן לא מקבלות את הכסף.

משה בסול: אני יכול לתת דוגמא מהמקרה הספציפי שלי.

משה בסול: אני מייסד חברת "אפליקיור", חברת תוכנה שיש לה כמעט 1,000 לקוחות בעולם ונסחרת בבורסה בתל אביב.

משה בסול: אנחנו בעבר קיבלנו תקציבי מדען.

משה בסול: הגשנו בקשה בנובמבר 2008, היום אנחנו בנובמבר 2009 ולא קיבלנו שום תשובה.

משה בסול: בנינו את התוכניות העסקיות, עברנו דרך בדיקות טכנולוגיות, בדיקות כספיות, הוצאנו כבר את הכסף, שילמנו לעובדים, עשינו כל מה שיכולנו לעשות, והמדען הראשי לא מועיל בטובו לתת אפילו תשובה.

משה בסול: הוא לא אומר כן והוא לא אומר לא.

משה בסול: אנחנו שומעים שהמדען הראשי מעדיף את החברות הגדולות.

משה בסול: יש פה חוזר של מנכ"ל התמ"ת, שאומר שהוא יוצא בתוכנית חדשה והוא מעדיף את החברות הגדולות שמוכרות מעל 100,000,000 שקלים.

משה בסול: הן מקבלות הטבות ומענקים ללא חובת תמלוגים, מה שלא קיים לגבי שום חברת היי-טק אחרת, ונותנים להן את הכסף בתחילת השנה.

משה בסול: ככה אנחנו מוצאים את עצמנו במצב בו חברה כמו "טבע" מקבלת בתחילת השנה עשרות מיליוני שקלים, ויש 8,000 מפוטרי היי-טק ועשרות חברות שנסגרות.

משה בסול: רק אתמול קראנו על זה שיש מכירת חיסול של חברות היי-טק צעירות, שנמכרות בשליש מהכסף שהושקע בהן.

משה בסול: אני שואל את עצמי, איפה המדען הראשי, איך מתנהלת המדיניות, איפה העתיד של היי-טק, ואיך באמת דואגים לחברות הצעירות, שזה בעצם לדאוג לעתיד של ההיי-טק הישראלי?

משה בסול: אני מברך על היוזמה לקיים דיון ספציפי בנושא הזה.

משה בסול: בעצם עברה שנה וישנם 8,000 מפוטרים ועשרות חברות היי-טק צעירות שנסגרו, ואם לא נתעורר אנחנו בתוך שנה נגלה שאין יותר עתיד להיי-טק הישראלי.

משה בסול: יש 10-15 חברות גדולות וזהו.

משה בסול: כל השאר לא יהיה קיים, וימשיכו להזרים שני מיליארד שקלים לחברות הגדולות.

רוברט אילטוב: בנושא של המדען הראשי אנחנו נדון בנפרד.

רוברט אילטוב: היום הדיון הוא על הנושא של קרנות התמיכה.

רוברט אילטוב: השאלה היא, האם פניתם לקרנות ומהן התוצאות.

רוברט אילטוב: אני רוצה שתתמקד בזה.

רוברט אילטוב: אני יודע שיש בעיות עם המדען הראשי.

רוברט אילטוב: אנחנו נדון על כך בחודש הבא בהרחבה.

משה בסול: ברגע שקראנו בעיתונים שהולכים לעזור לחברות הצעירות ולצאת עם קרנות ומאות מיליוני שקלים, הרגשנו שמישהו חושב עלינו.

משה בסול: שמענו הצהרות ואת שר האוצר אומר, שהיי-טק הוא הכי חשוב.

משה בסול: ישר רצנו להגיש בקשה, אבל אז התחילו לשאול: האם אתה מרוויח?

משה בסול: האם יש לך ערבות בעלים?

משה בסול: בשורה התחתונה, זה לא רלוונטי.

משה בסול: זה טוב בשביל ההצהרות, זה טוב בשביל הפוליטיקה, אבל זה סתם מסך ערפל שאין לו שום משמעות.

דורון בירגר: אני פה בכובע של נשיאות איגוד האלקטרוניקה והתוכנה.

דורון בירגר: האיגוד מייצג גם חברות צעירות וגם חברות בוגרות.

דורון בירגר: הנושא שלנו הוא משבר האשראי.

דורון בירגר: ברור שבמבחן התוצאה נכשלנו.

דורון בירגר: מעט חברות קיבלו אשראי מסיבות רבות, והמצב של ההיי-טק רע.

דורון בירגר: יש פה אורח, שהגיע מחברת WAVION ביוקנעם והוא יכול לספר לכם איך הוא שבמשך שנה מוכר ב-8,000,000 דולר לא יכול לקבל אשראי מבנקים או מגורמים חוץ בנקאים.

דורון בירגר: בדרך לפה קיבלתי שיחת טלפון ממנכ"ל חברת נובה, שמוכרת 40,000,000 דולר לשנה והגישה בקשה לקרן לעסקים בינוניים והיא צומחת, והיא לא קיבלה אשראי כיוון שבארבעת הרבעונים האחרונים היא לא הראתה רווח.

דורון בירגר: נו, באמת.

דורון בירגר: אנחנו חיים בעולם של משבר.

רוברט אילטוב: בשביל זה בדיוק הקימו את הקרנות האלה, כדי לתת גישור ולעזור לחברות.

דורון בירגר: העסק לא עובד.

דורון בירגר: לי יש הצעה, שאנחנו מדברים עליה תקופה ארוכה במסגרת האיגוד ובמסגרות אחרות, להקים קרן בערבות מדינה, בדומה לקרנות יוזמה, שתעזור לגייס לא מעט הון כדי שייתנו אשראי גם לחברות בוגרות וגם לחברות יותר צעירות, כאשר הכוונה היא כן להתמקד בחברות שכבר מוכרות, גם אם הן מוכרות מספר מיליוני דולרים, כיוון שצריך כסף להון חוזר ולהשקעות בשיווק.

דורון בירגר: בעולם יש תעשייה של אשראי חוץ בנקאי להיי-טק, ובישראל אין את זה.

דורון בירגר: בזמנו היו הצהרות של שוקי אורן, שהמדינה הולכת בכיוון הזה, אבל מאז העסק לא נמצא על השולחן.

דורון בירגר: אני חושב שזה אפס סיכון למדינה.

דורון בירגר: המנוף שהמדינה תשיג מזה שיגייסו כספים הוא גדול.

דורון בירגר: אנחנו מדברים על גיוס כספים של גופים שהיום לא משקעים בהיי-טק.

דורון בירגר: אם המדינה תיתן ערבות ורמה של הבטחת סל לגבי קרן, ישקיעו.

דורון בירגר: הסיכון הוא מאוד נמוך והתשואה היא ענקית.

דורון בירגר: אנחנו מדברים על זה חודשים, ואני לא מבין למה זה לא זז.

דורון בירגר: אנחנו מבינים, שכל הכלים שעד היום נוסו לא הביאו לשום תוצאות.

יוסי טורכספא: אני מנכ"ל של חממה טכנולוגית שנמצאת בנצרת, כאשר הבעלים, הדירקטורים והיזמים הם יהודים וערבים.

יוסי טורכספא: אני רוצה להציע הצעה פרקטית, כיצד לפתור חוליה אחת מסוימת בתוך כל הבעיות שדיברנו עליהן פה.

יוסי טורכספא: דיברו כאן על הפריפריה ועל הדרישות של המדען הראשי.

יוסי טורכספא: שיעור התמיכה של המדען הראשי ירד, ולכן נדרשת תמיכה או סיוע באימון משלים גבוה יותר.

יוסי טורכספא: אני רוצה להפנות את תשומת לב האנשים לסעיף 20א לפקודת מס הכנסה, שמאפשר להקנות לאדם שמשקיע במו"פ לנכות לו את ההשקעה במו"פ מהכנסותיו.

יוסי טורכספא: לא הספקנו למצוא, מתי כתבו את הסעיף הזה ומתי דיברו עליו.

יוסי טורכספא: זה משהו שנראה אנכרוניסטי ואינו מתאים לתקופה של ההיי-טק.

יוסי טורכספא: אתה צריך להשקיע במו"פ של חברה, ולקבל מפירות תוצאות המו"פ.

יוסי טורכספא: היום אי אפשר להשקיע במו"פ.

יוסי טורכספא: צריך להשקיע בחברה שעוסקת במו"פ, ובגין זה אתה מקבל מניות.

יוסי טורכספא: אם אתה עושה את זה – וכך עושים כולם – אתה לא נופל לתוך הסעיף הזה.

יוסי טורכספא: אני מציע, לשבת ולמצוא דרך פשוטה ומהירה שהחממות הטכנולוגיות, שהן חממות של המדען הראשי שמשקיעות במו"פ, כך שכל אדם שישקיע את המימון המשלים או ישקיע בחממה הטכנולוגית השקעתו תהיה ניתנת לפרשנות לפי הסעיף הזה, מנוכה ממס הכנסה.

יוסי טורכספא: אנחנו נביא הרבה להשקיע באותו השלב שבו האוצר זיהה שצריך ומקים קרן כמו הקרן הביו-טכנולוגית.

יוסי טורכספא: כאשר כולם עובדים על קרנות בהקמה, החברות שלנו בירידה.

יוסי טורכספא: אנחנו מחכים למשהו.

רוברט אילטוב: אני מפחד, שגם הקרן הביו טכנולוגית הזו תהיה עם תנאים כאלה שחברות ישראליות פתאום לא יצליחו לגשת, כמו בנושא האשראי.

רוברט אילטוב: השאלה היא, האם הדברים האלה נבדקים לפני שהקרן הזו קמה ונכתבים התנאים להגשת בקשות.

לידיה לזנס: לעניין סעיף 20א – לשכת המדען הראשי מטפלת בנושא הזה ישירות, ואנחנו נותנים אישורים למס הכנסה ופקידי השומה בהיקפים של מאות מיליונים שקלים לשנה.

יוסי טורכספא: זה לחברות.

יוסי טורכספא: כל מי שמשקיע בחברות חממה, לא יכול לקבל את זה.

יוסי טורכספא: זה צריך להיות אוטומטי.

יוסי טורכספא: מדען ראשי מאשר מימון, אדם נותן את המימון המשלים, והכסף מגיע אליו באופן אוטומטי.

יוסי טורכספא: אם המדען נתן את הכסף, זה אומר מו"פ.

יוסי טורכספא: לא צריך שתהיה בירוקרטיה.

יוסי טורכספא: אפשר לרוץ מהר.

יוסי טורכספא: אני מוכן להניח על שולחנך את נייר העמדה הזה.

יוסי טורכספא: נתתי את זה גם לנציג האוצר.

ברכייה רוזנברג: אנחנו הגענו לכאן מהבנק.

ברכייה רוזנברג: אני רוצה לברך את היו"ר על קיום דיון בנושא.

ברכייה רוזנברג: למרות שאנחנו לא כל כך צד בעניין, אנחנו נשמח לשתף פעולה.

ברכייה רוזנברג: נמצאים כאן נציגי החטיבה המסחרית, ואני אבקש מהם לומר דברים בהמשך.

בועז אוסניס: אני חבר הנהלה בארגון ההיי-טק הישראלי, שהוא מאחד תחתיו עובדים, מנהלים וחברות.

בועז אוסניס: דיברו פה על בעיות במתן אשראי.

בועז אוסניס: הדבר המעשי שניתן לעשות פה, הוא להקים צוות שבוחן כיצד המנגנונים האלה של מתן אשראי עובדים במדינות ששם העסק מצליח.

בועז אוסניס: כך יביאו הצעות לסדר היום עם מתן דוגמאות.

בועז אוסניס: יכול להיות שהמסקנה תהיה, שבמצב הנוכחי של הכלכלה כל ההוצאות האלה זה סתם דיבורים באוויר, אבל בהחלט צריך לבחון את הנושא.

בועז אוסניס: אמנם אנשים פה עוסקים בביזניס, אבל כל מה שקשור לתחום הזה ושינון שינויים שעושה רגולאטור דרך הכנסת, זו הפעלת כוח פוליטי בדרך זו אחרת.

בועז אוסניס: הדבר הראשון הוא יצירת מנגנון שעושה שינוי תודעתי בציבור, כיוון שגם זה משפיע על הכנסת ועל הממשלה.

בועז אוסניס: הציבור לא יודע מספיק עד כמה ההיי-טק תורם מכספו לתקציב המדינה.

בועז אוסניס: אנשים מסתכלים רק על המשכורות ואומרים: "מה אנשים שם בוכים".

רוברט אילטוב: עכשיו אתם מרגישים כמו שחברי כנסת מרגישים.

בועז אוסניס: אני רוצה לסכם.

בועז אוסניס: הנקודה הראשונה, היא להקים צוות שבוחן איך עובדים המנגנונים של מתן אשראי בחו"ל.

בועז אוסניס: הנקודה השנייה, היא שיתוף פעולה באיזשהו מנגנון שעושה שינוי תודעתי בחברה, כי זה בסופו של דבר משפיע גם על קבלת ההחלטות.

יוסי סמולר: אני מנהל את תוכנית החממות הטכנולוגיות.

יוסי סמולר: אני מייצג פה 200 חברות, שנמצאות בחממות הטכנולוגיות.

יוסי סמולר: המשבר הכלכלי פגע יותר מכל בחברות האלה שנמצאות בחממות ולא מצליחות לגייס כסף.

יוסי סמולר: אין להן להראות מכירות, אין להן להראות 4 רבעונים מוצלחים, והן רק עכשיו התחילו את הדרך שלהן.

יוסי סמולר: קרנות הון סיכון ברחו מהכיוון הזה.

יוסי סמולר: הן היום משקיעות רק בחברות שנמצאות בשלבים הרבה יותר מתקדמים עם רמת סיכון הרבה יותר נמוכה.

יוסי סמולר: כמובן שלחברות כאלה קשה מאוד לקבל אשראי.

יוסי סמולר: אני מבקר היום בחממות, וראוה חברות מצוינות שפשוט נסגרות.

רוברט אילטוב: כמה חברות יש בחממות טכנולוגיות?

יוסי סמולר: יש 26 חממות היום ברחבי הארץ, כאשר רובן פזורות בפריפריה.

יוסי סמולר: יש היום 180 חברות בתוך החממות האלה.

חמד עמאר: כמה חממות נמצאות במגזר הלא יהודי?

יוסי סמולר: יש את חממת נצרת.

חמד עמאר: זה משותף לערבים ויהודים.

חמד עמאר: אני רוצה לדעת כמה חממות יש במגזר הלא יהודי?

חמד עמאר: אין לי כרגע נתונים.

חמד עמאר: אני מוכן לבדוק את זה, ולהעביר לך את הנתונים.

יוסי טורכספא: יש יזמים ערבים, שפעילים ומקבלים את כל התמיכה בכל המסגרת של חממות.

חמד עמאר: אני שאלתי כמה חממות יש במגזר הלא יהודי.

יוסי סמולר: יש רק אחת בנצרת.

חמד עמאר: אני מכיר חממה במגזר הדרוזי שמנסה להתקדם כבר הרבה זמן, ולא מצליחה להזיז שום דבר.

יוסי סמולר: נכון.

יוסי סמולר: יש רק אחת בנצרת.

יוסי סמולר: יש פה בעיה.

יוסי סמולר: אנחנו הצענו פתרונות, שנדונים כרגע בלשכת המדען, שדורשים תוספת תקציב ויש בעיה מהיכן להשיג אותה.

יוסי סמולר: צריך לחשוב על דברים אחרים, כמו לתת הקלות למשקיעים פרטיים להשקיע בחברות מהסוג הזה.

יוסי סמולר: צריך גם למצוא דרך קרנות הון סיכון כדי להחזיר אותם חזרה להשקיע בחברות האלה, אחרת כל ההשקעה היפה הזו תלך לאבדון.

יוסי סמולר: זו התשתית של כל הכלכלה שלנו.

יוסי סמולר: החממות הן אלה המייצרות את חברות הסטרט-אפ, ואם התהליך הזה לא יצליח אז כל מה שעשינו לא שווה שום דבר.

רוברט אילטוב: נציגי בנק לאומי, בבקשה.

אורי קאופמן גפטר: אני מייצגת את החטיבה המסחרית – ענף שמתמחה במימון היי-טק.

אורי קאופמן גפטר: בנוגע לקרנות לעסקים בינוניים – כולכם יודעים שזה לא רלוונטי לבנק לאומי, מאחר והוא לא אחד הבנקים שנבחרו.

אורי קאופמן גפטר: יש שלושה בנקים אחרים.

אורי קאופמן גפטר: לי חשוב להתייחס לדברים שנאמרו פה לגבי מגזר ההיי-טק ולשמחה שלנו על היוזמה.

אורי קאופמן גפטר: אנחנו בבנק לאומי לפני למעלה מעשור כבר זיהינו את התחום כמנוע צמיחה.

אורי קאופמן גפטר: אחרי כעשור של פעילות, אנחנו יכולים להגיד שאנחנו מלווים כ-1,100 חברות, כאשר חלקן הגדול בשלבים מאוד צעירים.

אורי קאופמן גפטר: זה נכון שהכספים שלנו כחטיבה מסחרית ולא כחטיבה שעוסקת בהשקעות הם לא יהיו הכסף הראשון בחברה.

אורי קאופמן גפטר: כלומר, אנחנו לא במגרש ההון סיכון, אבל אנחנו כן מנסים למצוא את הדרך לחבור אל המשקיעים הראשונים באמצעות מתן תמיכה לחברות בגבולות המגרש הבנקאי.

אורי קאופמן גפטר: אם דיברו פה על כספי מדען, אז אנחנו בהחלט עם השנים מצאנו את הדרכים לגשר עד קבלת הכספים, לעזור לחברות שלא יגיעו למצב של חנק בתזרימים.

אורי קאופמן גפטר: זה יכול להיות מוצרים שונים שאנחנו עושים עם קרנות ההון סיכון ועם קרנות ההלוואות, וכל זאת במטרה לתת מענה מתוך זיהוי הצרכים של החברות.

אורי קאופמן גפטר: בהגדרה אנחנו מבינים שזה לא דבר שנעשה עם ערבויות בעלים וחברות שהן בבעלות קרנות הון סיכון.

אורי קאופמן גפטר: זה לא דבר שנעשה לחברות שהן רווחיות.

אורי קאופמן גפטר: אלה חברות שבהכרח יציגו הפסדים תפעוליים, וזה לא משהו שמרתיע אותנו בבחינת המימון.

אורי קאופמן גפטר: אנחנו שמחים על היוזמה, ונשמח לקחת חלק בכל צוות חשיבה שיהיה בנושא או בכל פתרון שיחשבו עליו בשיתוף של המדינה.

טל מאירזון: דובר פה הרבה על למה לא הצליחו חברות לקחת כמעט כלום מאותן קרנות אשראי.

טל מאירזון: דרך הדוגמא הספציפית של החברה שלי אני אחדד את הנקודה.

טל מאירזון: דובר פה על חברות פריפריה, חברות קטנות, חברות גדולות, חברות צמחיות, חברות רווחיות ולא רווחיות.

טל מאירזון: WAVION היא חברה שיושבת ביוקנעם, יש בה 60 עובדים והיא עובדת עם קבלני משנה, שכולם יושבים בצפון.

טל מאירזון: כל הנושא של הייצור נעשה בחברות שיושבות במגדל העמק ובנצרת עלית.

טל מאירזון: בשנת 2008 בה פרץ המשבר, החברה מכרה בסדר גודל של 3,000,000 דולר.

טל מאירזון: אנחנו נסיים את שנת 2009 בסדר גודל של 8,000,000 דולר.

טל מאירזון: החברה צומחת בתקופה קשה, כאשר החסם המרכזי לצמיחה של החברה זה הון חוזר.

טל מאירזון: מוסר התשלומים של לקוחות החברה יורד, למרות שאנחנו מחדדים את נושא התשלומים.

טל מאירזון: לספקים יש קושי, ולכן היכולת שלנו לשלם להם בתשלומים הנוחים לנו היא בעייתית.

טל מאירזון: לכן, אנחנו לא יכולים להשקיע בשיווק וכך מגבילים את יכולת הצמיחה שלנו, את יכולת אספקת עבודות נוספות לקבלני משנה.

טל מאירזון: בתחילת המשבר, בדצמבר שנה שעבר, הגשנו בקשה לאותן קרנות.

טל מאירזון: אם חברה כמונו לא מצליחה לעבור את המסננת שנמצאת שם, של רווחיות, של צמיחה, של פריפריה, זה אומר שבמבחן התוצאה זה לא עובד.

טל מאירזון: הציעו פה הצעות שונות בנוגע למה אפשר לעשות מחוץ לקופסה.

טל מאירזון: אני חושב, שאפשר לעשות בתוך הקופסה.

טל מאירזון: הקריטריונים של הקופסה לא עובדים מול חברות.

טל מאירזון: קריטריון הרווחיות הוא לא רלוונטי לרוב החברות, קריטריון ערבות בעלים ולא ערבות מדינה הוא בעייתי, ולכן זה לא עובר את המסננת.

טל מאירזון: אני יכול לדבר על חברה שהיא יחסית מצליחה, אבל אני מניח שיש חברות שרוצות להיות בכיוון הזה ולא יכולות.

דורון בירגר: בשם איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה, אני רוצה לומר שאנחנו רואים גם את החברות הצעירות וגם את החברות הבוגרות.

דורון בירגר: אנחנו לא גוף פיננסי, והמטרה שלנו לשמש קול ופה לתעשייה הזו.

דורון בירגר: אין לנו זמן.

דורון בירגר: אנחנו בזבזנו הרבה זמן בשנה האחרונה.

דורון בירגר: התוצאות דלות, והתעשייה במצוקה.

דורון בירגר: אני חושב, שאפשר באפס זמן להוציא לפועל תוכניות שמדברים עליהם תקופה ארוכה.

דורון בירגר: אפשר מהר מאוד להקים קרן בערבות מדינה.

דורון בירגר: זה חוץ תקציבי, התשואה למדינה תהיה פנומנאלית והסיכונים מאוד נמוכים.

דורון בירגר: בצורה כזו נביא כסף שהיום לא מגיע לתעשייה הזו בנושא של אשראי, שזה כסף בעיקר של הגורמים המוסדיים.

דורון בירגר: בואו נפעל.

דורון בירגר: דבר כזה אפשר לעשות ממש באפס זמן.

אהרון מנקובסקי: אני חושב שאחד הדברים הכי חשובים, הוא לא לנסות לייצר פה תהליכים שיכולים לקחת שנתיים.

אהרון מנקובסקי: המנכ"ל של WAVION אמר פה דבר נכון: בואו ניקח דברים קיימים, וננסה לעשות להם את השינוי המתאים.

אהרון מנקובסקי: מהיכרות קצרה עם המערכת הממשלתית, אני חושב שהסיכוי של זה הוא הרבה יותר גדול.

אהרון מנקובסקי: לכן, צריך לקחת את קרן האשראי הקיימת, ולהכניס שם את השינויים המתאימים שיהפכו את הקרן הזו לזמינה לחברות שדובר עליהן פה, ולא לנסות ולהמציא את הגלגל.

אהרון מנקובסקי: אני גם חושב, שחשוב מאוד לקחת את הפוקוס של הישיבה של היום.

אהרון מנקובסקי: נאמרו פה דברים מאוד חשובים.

אהרון מנקובסקי: המדען הראשי והחממות הם נושאים חשובים, אבל הם נושאים לדיון נפרד.

אהרון מנקובסקי: בואו נצא מהישיבה הזו עם אקשן אייטם ברור: לקחת את קרן האשראי ולגרום לשינוי התנאים שישנם כך שהכסף יהיה זמין מיידית.

אהרון מנקובסקי: צריך לבטל את כל נושא הערבויות האישיות, כי זה לא יעבוד עם קרנות הון סיכון.

אהרון מנקובסקי: צריך לבטל את נושא הרווחיות, כי רוב החברות שצריכות את הכסף לא מתאימות מבחינת רווחיות.

אהרון מנקובסקי: צריך לבנות במסגרת הזו תוכנית שיכולה להקל על כולם ולענות על העניין, גם של הון חוזר וגם לנושא של אשראי ספקים.

אהרון מנקובסקי: זה ישיג את המטרה העיקרית של גידול המכירות.

אהרון מנקובסקי: אנחנו לא מתעסקים כרגע במו"פ.

חמד עמאר: אדוני היו"ר, אני רוצה לברך אותך על היוזמה להקמת ועדת משנה בנושא ההיי-טק.

חמד עמאר: זה דבר מאוד חשוב לנו.

חמד עמאר: אנחנו מדינה עשירה בהון אנושי.

חמד עמאר: אין לנו אוצרות טבע.

חמד עמאר: כחברי כנסת אנחנו צריכים לקדם את הנושא.

חמד עמאר: שמעתי שיש הרבה קרנות, אבל יש הרבה חסמים.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לחשוב, איך אנחנו פותרים את הבעיה, מוציאים את החסמים ומאפשרים לחברות להתפתח.

חמד עמאר: הנציג של החברות הצעירות אמר לנו שחברות צעירות יכולות להעסיק 8,000-10,000 עובדים.

חמד עמאר: חבל שאנחנו לא מאפשרים להם להתפתח.

חמד עמאר: יש לנו 20% בני מיעוטים.

חמד עמאר: יש הרבה כסף שמתגלגל שם.

חמד עמאר: פנו אלי בנושא חממה שמנסים להקים במגזר הדרוזי כמה שנים, ולא מצליחים לקבל תקציבים ולהתקדם.

חמד עמאר: יש הרבה אנשים עם יכולות, שיכולים לתרום, ולא מאפשרים להם בגלל כל מיני דרישות.

חמד עמאר: צריך לקחת בחשבון את הנושא של המיעוטים ולקדם אותו.

רוברט אילטוב: בנושא של המיעוטים והחרדים תהיה ישיבה נפרדת.

חמד עמאר: שלא יהיו הפגנות בשבת.

רוברט אילטוב: לא יעבדו בשבת.

חמד עמאר: יש לי דעה בנוגע לזה.

חמד עמאר: כאשר החליטו להקים את המפעל בתוך שכונה חרדית, הם ידעו שיש מגבלה של השבת.

חמד עמאר: הם צריכים להתחשב בהם.

אלכס מילר: אני מצטרף לברכות על הקמת ועדת משנה.

אלכס מילר: אנחנו מתעסקים בנושא של עסקים קטנים ובינוניים בוועדת הכספים.

אלכס מילר: אתמול היה דיון מעניין בהתאחדות התעשיינים על כל הנושא של מפעלים קטנים ובינוניים.

אלכס מילר: גם שם עלו בעיות הקשורות למיסוי: ארנונה ורשויות מקומיות.

אלכס מילר: כמי שמתעסק הרבה בנושא של ההשכלה הגבוהה, אני חושב שאין תיאום בין הצרכים של ההיי-טק ובין מה שהמערכת להשכלה גבוהה מוציאה.

אלכס מילר: גם לגבי הנדסאים וטכנאים – צריך לחשוב על רגולציה.

אלכס מילר: אנחנו הגשנו הצעת חוק להקמת מועצה לחינוך לתעשייה והכשרה מקצועית.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שבסופו של דבר גם הנושא הזה יעלה על סדר היום של הכנסת.

אלכס מילר: אנחנו נמצאים במצב בו במדינת ישראל מתקשה לשמור על החברות בתוך המדינה, והחברות יוצאות למדינות אחרות שמוצאות דרכים לסייע לחברות באמצעות הטבות כאלה ואחרות.

אלכס מילר: לדעתי, צריך לבוא שינוי בכל הנוגע לסובסידיות ורגולציה בתחום ההיי-טק.

אלכס מילר: אני חושב, שלא עושים מספיק.

אלכס מילר: צריכה לבוא רפורמה כללית בכל הנוגע לחברות ועידוד המהנדסים, הבורחים מהארץ והולכים לעבוד בחו"ל.

אלכס מילר: אני מקווה, שנצליח להציע כמה הצעות משלנו למשרד האוצר, כך שיוכלו להתחשב ולמצוא דרך לשנות את המצב הקיים.

אורן בר און: אני מייצג חברת רואי חשבון, ארנסט יאנג, המייצגת 60% מחברות ההיי-טק בישראל.

אורן בר און: כואב הלב לראות מה קרה עם הנושא של קרנות האשראי.

אורן בר און: זה רעיון מעולה, שיושם לא טוב.

אורן בר און: חברות ההיי-טק גייסו בשנת 2008 כשני מיליארד דולר.

אורן בר און: גם אם לוקחים בחשבון תהליך של התייעלות שכל העולם עבר, של 10%-20%, מדובר בערך על אחד וחצי מיליארד דולר במונחים של התייעלות.

אורן בר און: בשנת 2009 גויסו 700,000,000 דולר.

אורן בר און: כלומר, חסרים 800,000,000 דולרים כדי להחזיר את התעשייה הזו למה שהיה בעבר.

אורן בר און: חשוב לציין את הדחיפות של הנושא הזה כלפי החברות.

אורן בר און: חברות טובות עומדות כעת לפני סגירה ופיטורים.

אורן בר און: כואב הלב לראות את זה.

אורן בר און: אנחנו טיפלנו בחלק גדול מהבקשות לאשראי של חברות ההיי-טק הקטנות.

אורן בר און: אף אחת מהן לא קיבלה כסף, ומהטיעונים הלא נכונים.

אורן בר און: בוודאי שחברת היי-טק קטנה לא יכולה להרוויח.

אורן בר און: זה לא התפקיד שלה להרוויח.

אורן בר און: היא בשלב של השקעה במחקר, פיתוח, שיווק ומכירה.

אורן בר און: כל הבקשות נפסלו.

אורן בר און: אלה חברות מעולות.

אורן בר און: אתה רואה איך אנחנו עושים נזק אדיר לחברות האלה, לכלכלה שלנו, וגורם לזה שאנשים יפוטרו וזה יעלה לנו יותר ביוקר.

אורן בר און: זה רעיון מצוין, שמיושם בצורה גרועה.

אורן בר און: צריך לשחרר את הכסף ולתת לחברות כמה שיותר מהר.

אורן בר און: אין הרבה זמן לטפל בזה.

אורן בר און: צריך לשחרר את הכסף כמה שיותר מהר, על מנת שהחברות האלה יוכלו להמשיך ולהצליח.

אורן בר און: אני בטוח, שהממשלה תקבל את ההחזר הזה בצורה משמעותית ומהירה בשנים הקרובות.

אורן בר און: בסך הכל החברות האלה לא חיות הרבה שנים.

רוברט אילטוב: אני חושב, שכבר בשנה הראשונה יקבלו החזר של חצי.

ערן היימר: קודם כל, שלא תהיינה אי הבנות.

ערן היימר: הקרנות האלה לא אמורות לפתור את כל הבעיות.

ערן היימר: הקרנות שאנו דנים בהן, אלה קרנות אשראי בנקאיות שפותרות חלק מן הבעיות.

רוברט אילטוב: חלק קטן.

ערן היימר: כנראה חלק קטן מדי, וצריך לשפר.

ערן היימר: אני פתוח לרעיונות.

ערן היימר: אם יש למישהו רעיון, שבמקום ערבות בעלים יהיה מנגנון אחר, ששומר על איזושהי חלוקת סיכונים שמי שבא עם החברה שלו ומבקש שהמדינה תיתן כספי מסים והוא מוכן לשים כסף בחברה או להשתתף איתנו במנגנון כזה או אחר, אז בסדר.

ערן היימר: זה לא חינם.

ערן היימר: זה כסף של אנשים שמשלמים מסים, וצריך לשמור עליו היטב.

רוברט אילטוב: זה גם כסף שלו.

ערן היימר: של כולנו, של כל משלמי המסים.

רוברט אילטוב: מי שמבקש את ההלוואה גם שייך לקבוצה הזו.

רוברט אילטוב: הוא גם שילם מסים.

רוברט אילטוב: הוא לא אוכל חינם.

רוברט אילטוב: הגישה הזו היא לא מתאימה.

חמד עמאר: ואם הוא יצליח, הוא ישלם עוד יותר מסים.

ערן היימר: אף אחד מהאנשים כאן לא אוכל חינם.

ערן היימר: אני אומר, שהתפקיד של ערבויות המדינה הוא לא לחלק כסף.

ערן היימר: בשביל זה יש מענקים.

ערן היימר: יש לנו מסלולים אחרים של מענקים, כאשר אתה בא ולא מצפה לראות את הכסף חזרה.

ערן היימר: כשאתה נותן הלוואה, אתה מצפה לראות את הכסף בחזרה.

ערן היימר: כדי לראות כסף בחזרה בונים מנגנונים אחרים.

רוברט אילטוב: אנחנו שמענו את בנק לאומי שעובד עם 1,100 חברות בלעדיך.

רוברט אילטוב: יש מכשירים לבדוק את הנושאים האלה בלי ערבות אישית ובלי סיבוכים.

ערן היימר: אני לא בטוח.

רוברט אילטוב: אנחנו גם עשינו שיעורי בית, ולא רק אתה.

רוברט אילטוב: אם האדם שם מהכיס הפרטי שלו 30% ומביא בטחונות, הוא לא מעוניין להפסיד אותם ולהעלים אותם ממשק הבית שלו.

רוברט אילטוב: לבוא ולהגיד שהוא בא בלי שום דבר, זה לא נכון.

רוברט אילטוב: הוא בא עם נדוניה משלו.

רוברט אילטוב: הוא בא עם חברה שקיימת.

רוברט אילטוב: יש חברות שעובדות.

רוברט אילטוב: זה לא שכל החברות בפשיטות רגל.

רוברט אילטוב: אתה שמעת פה היום על שלוש חברות שעובדות עם אלפי לקוחות ופוטנציאל פיתוח אדיר, ואתה חוסם אותן.

רוברט אילטוב: במקום לתת לו מכשיר לפתור את הבעיה, אתה חוסם אותו.

רוברט אילטוב: לבוא ולהגיד שמחלקים כסף, זה לא נכון.

רוברט אילטוב: הקרנות האלה הוקמו כדי לעזור למשק במשבר.

רוברט אילטוב: הן לא הוקמו כדי לעזור לאלה שיש להם.

רוברט אילטוב: זו מדיניות שאתם צריכים לאמץ.

רוברט אילטוב: אם הכל טוב ויפה, לא צריך את הקרנות.

רוברט אילטוב: יש את הבנקים.

רוברט אילטוב: המדינה חייבת לתת כלים על מנת להציל חברות שיש בהן ידע.

רוברט אילטוב: יכול להיות שחלק מהחברות יגיעו למצב של מיקרוסופט, אינטל ואחרות בעוד 5-7 שנים, ומה שזה יעשה למשק אנחנו רק יכולים לתאר.

רוברט אילטוב: הגישה שהמדינה צריכה רק להגן על כספי המסים היא גישה נכונה, אבל היא צריכה להיות מאוזנת.

רוברט אילטוב: פה אנחנו לא רואים איזון, גם בתוצאות וגם במה שאנחנו שומעים פה היום.

רוברט אילטוב: התוצאות של 27,000,000 שקלים מקרן שיש בה כמעט מיליארד וחצי שקלים, הן תוצאות גרועות.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול, כמה מתוך אלה שקיבלו את האשראי לא הצליחו להחזיר את הכסף ומשלם המסים יצטרך לממן אותם?

ערן היימר: היו כל מיני קרנות במהלך השנים, בהן לא דרשו ערבות אישית להשקעה אישית, ואחוז ההחזרים היה מאוד נמוך והמדינה הגיעה למצב מאוד רע.

רוברט אילטוב: האם יש לך מספרים?

רוברט אילטוב: אני חושב שההיי-טק הישראלי לא נכנס לאותה קטגוריה.

רוברט אילטוב: אני לא יודע למי אתה מתכוון, אבל אנחנו דנים פה היום בתעשיית ההיי-טק.

רוברט אילטוב: יכול להיות שחברות אחרות לא החזירו.

רוברט אילטוב: ההיי-טק הישראלי עשה למשק הישראלי רק טוב.

רוברט אילטוב: סביר להניח, שחלק מהחברות מפסידות את כספן ונעלמות, אבל חלק מהחברות מחזירות לממשלת ישראל.

רוברט אילטוב: האיזון לא צריך להיות פר חברה.

רוברט אילטוב: הוא צריך להיות כללי.

רוברט אילטוב: צריך לראות את כל התמונה.

רוברט אילטוב: מעבר לערבות האישית, יש עוד מספיק תנאים שאפשר לבחון את החברות, האם הן יכולות להחזיר את הכסף או לא.

רוברט אילטוב: פה אתם צריכים למצוא את הפתרון, ולהזרים את הכסף לשוק.

רוברט אילטוב: החברות מדממות.

רוברט אילטוב: אתם צריכים להבין את זה.

רוברט אילטוב: שנה שלמה אתם מספרים לציבור, שההיי-טק זה דבר חשוב ביותר ושיש קרנות ופעילות.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את התוצאות שהן מעוררות בכי.

רוברט אילטוב: מדובר ב-27,000,000 שקלים מתוך מיליארד וחצי.

רוברט אילטוב: אנחנו לא עומדים בשום סטנדרט.

רוברט אילטוב: יש פה כשל.

רוברט אילטוב: אם אתם לא מזהים את הכשל ואתם לא מתייחסים למשרד התמ"ת שמתריע בפניכם שיש פה בעיה, זו בעיה.

ערן היימר: אני לא מכיר את הנתון של 27,000,000 מתוך מיליארד וחצי.

רוברט אילטוב: אני מכיר את הנתון הזה.

רוברט אילטוב: זה המספר שקיבלנו ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

ערן היימר: אני מכיר 650,000,000 שקלים שניתנו.

רוברט אילטוב: להיי-טק?

ערן היימר: לא להיי-טק.

רוברט אילטוב: אני מדבר על ההיי-טק.

קריאה: לחברות ההיי-טק לא ניתן כסף.

ערן היימר: אנחנו מקווים שבשבועיים הקרובים נסיים את המשא ומתן עם המערכת הבנקאית לקרן שביקש מנכ"ל פיטנגו בנושא ערבות ביצוע ליצואנים.

ערן היימר: זה יסייע לחברות שכבר מייצאות.

רוברט אילטוב: אני רוצה להבין: יש לנו כסף בקופה – קרוב למיליארד וחצי שקלים בשתי הקרנות.

רוברט אילטוב: מה האוצר עושה כדי להזרים את הכסף הזה לשוק, כדי להציל את מאות החברות שהיום מדממות בלי אשראי?

רוברט אילטוב: מה אתם עושים?

רוברט אילטוב: מה מחר בבוקר עושה האוצר, כדי שחברות ההיי-טק יקבלו את האשראי לפעילות שלהן.

ערן היימר: את ערבות הבעלים החלפנו בהשקעה כזו או אחרת של השותפים.

ערן היימר: לעניין השכר שדובר עליו פה- השכר הוא רק למנהלים שהם בעלים, ולא שכר למהנדסים מצטיינים.

ערן היימר: גם את המגבלה הזו אנו מעלים מ-4 משכורות ל-6 או 7 משכורות.

ערן היימר: אלה הדברים שאנחנו עושים מחר בבוקר.

ערן היימר: הקרן ליצואנים זו קרן שאנחנו עובדים עליה עכשיו, כדי שהיא תצא מחר בבוקר לחברות יצואניות ומרוויחות.

אהרון מנקובסקי: מה זה מחר בבוקר?

אהרון מנקובסקי: האם אתה יכול לתת לנו לוח זמנים לביצוע של מה שאתה אומר.

רוברט אילטוב: גם בקרן היצואנים הביצוע הוא בערך 50%.

ערן היימר: אנחנו במשא ומתן עם המערכת הבנקאית, שאני מקווה שיסתיים.

ערן היימר: אנחנו בשלבים הסופיים שלו.

אהרון מנקובסקי: אתה מדבר על משהו אחר, על ניצול ושינוי גובה המשכורות וביטול ערבות אישית.

ערן היימר: החלפה של ערבות אישית בהשקעה.

אריק ברונשטיין: זה כבר קרה עכשיו.

רוברט אילטוב: למה אף אחד לא יודע שזה בוצע?

ערן היימר: אם יש בעולם מנגנונים טובים יותר, נשמח לשמוע עליהם.

רוברט אילטוב: אנחנו שנה שלמה מסתובבים סביב אותה בעיה.

רוברט אילטוב: אמרו לנו שיש הרבה קרנות והכסף יוזרם.

רוברט אילטוב: בפועל, הכסף לא הוזרם.

רוברט אילטוב: אני מזהה כשל בין משרד התמ"ת ומשרד האוצר.

רוברט אילטוב: הם מתריעים בפניכם שיש בעיה, והם לא מקבלים אפילו תגובה ראויה.

ערן היימר: אני לא יודע מי התריע ובפני מי.

ערן היימר: אני מייצג כאן את החשב הכללי.

ערן היימר: מי שרוצה להעביר לי בעיות שיש לו איתנו, שיעביר.

קריאה: אדון מנקובסקי העלה כאן רעיון נפלא לגבי אשראי ספקים.

קריאה: זה דבר די בטוח.

ערן היימר: זה מודל לתהליך מול הבנקים לתת ערבות מדינה לאשראי ספקים ליצואנים.

אהרון מנקובסקי: השאלה כמה דבר כזה ייקח זמן מבחינה פרוצדוראלית.

ערן היימר: לדעתי, זה לקראת סיום.

אהרון מנקובסקי: יש חברות בסס"כ.

אהרון מנקובסקי: האם אתם עובדים מולם גם?

אריק ברונשטיין: בוודאי.

אריק ברונשטיין: חברת בסס"ח אחת היא ממשלתית: אשר"א לאשראי הארוך, ששם הגדלנו את הערבות.

אריק ברונשטיין: החברות הקצרות, גם כלל וגם הסס"ח של הכשרת היישוב שהיתה ממשלתית והופרטה נתנו להם ערבות בפרויקט שנקרא טופ-אפ כדי להגדיל את היכולת שלהם לתת ערבות לייצוא.

אהרון מנקובסקי: בסדר גודל של כמה זמן?

אהרון מנקובסקי: מה פרק הזמן שהם יכולים לתת אשראי לחברה?

אהרון מנקובסקי: האם זה אשראי של 30 יום או אשראי של שנתיים מבחינת ההחזרים של הלקוחות ושל אותן חברות היי-טק.

ערן היימר: אנחנו נכנסנו כדי לתת להם גיבוי לתת סיכון, כדי שהם יוכלו לתת לכם יותר שירות.

ערן היימר: אנחנו לא מחליפים אותם בתור המבטחים.

אהרון מנקובסקי: ברור.

אהרון מנקובסקי: אתם נותנים להם גיבוי.

אהרון מנקובסקי: אתם נותנים להם רשת ביטחון, ובהתאם לרשת שלכם הם יכולים להתחייב ללקוחות שלהם.

אהרון מנקובסקי: לכן אני שואל, מהי רשת הביטחון שאתם נותנים.

אריק ברונשטיין: אנחנו מתייחסים לאותו סיכון כמוהם, ואנחנו רק מגדילים אותו.

אהרון מנקובסקי: כלומר, הלקוח מקבל 6 חודשים?

אריק ברונשטיין: לא, אנחנו נותנים באותו גודל שהם נותנים.

ערן היימר: אנחנו מגבים אותך אצלם.

אהרון מנקובסקי: כלומר, אם הם יתנו 6 חודשים אתם תסכימו גם לתת 6?

אריק ברונשטיין: באופן עקרוני, אנחנו מדברים על עד שנה.

אריק ברונשטיין: זה הטווח.

אהרון מנקובסקי: כלומר, אם הם נותנים שנה, אתם גם תתנו להם את השנה הזו.

רוברט אילטוב: אני רוצה לסכם.

ערן היימר: דיברת קודם על ה-27,000,000 שקלים.

ערן היימר: חשוב להדגיש שהקרן הזו היא קרן כללית שנתנה הלוואות בהיקף של 650,000,000 שקלים בחצי שנה.

ערן היימר: הקרן הזו נתנה הלוואות למעל 120 עסקים במהלך 6 חודשים.

ערן היימר: זו קרן מוצלחת.

ערן היימר: היא לא נותנת מענה מדויק רק להיי-טק.

ערן היימר: היא נותנת מענה לכלל הצרכים והעסקים.

רוברט אילטוב: אם היית מכפיל ב-2,000% את המענקים להיי-טק, היית עוזר ל-500 חברות ועדיין לא היית מנצל חצי מהכסף.

רוברט אילטוב: אתם מהאוצר הגעתם לפה לפני שנה ואמרתם שלהיי-טק יש פתרונות.

רוברט אילטוב: אין פתרונות.

רוברט אילטוב: זה שאתה נתת לחברות אחרות, זה בסדר וחשוב.

רוברט אילטוב: כאשר באנו והצגנו בפניכם את המצב בו יש פיטורין של 10,000 איש בהיי-טק, באוצר אמרו לנו שיש פתרון – שתי קרנות.

רוברט אילטוב: עד היום אין פתרונות.

רוברט אילטוב: יכול להיות שלחלק מהמפעלים עזרתם, אבל אם היית מכפיל את זה ב-2,000% עדיין לא היית מנצל את כל הכסף והיית עוזר ל-500 חברות ולא ל-25.

רוברט אילטוב: אני רוצה לסכם את הישיבה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להודות לכל מי שהיה פה.

רוברט אילטוב: אנחנו נדון בהמשך על כל הנושאים שהועלו פה.

רוברט אילטוב: בנושא של המדען הראשי אנחנו נדון בישיבה נפרדת, אבל עכשיו אני רוצה לשאול אותך, נציג החשב הכללי, אתה שמעת פה נתונים שיכולים להביא לכלכלת ישראל הרבה מאוד תועלת.

רוברט אילטוב: אני חושב שזה לא הכסף הגדול, אבל זה כסף גדול בשביל התעשייה הזו שיכולה להציל אותה ולהזניק אותנו קדימה.

רוברט אילטוב: חשוב שתתחיל להעביר את הנתונים ששמעת.

רוברט אילטוב: כאשר אנחנו נדון בהם, אני אשמח לשמוע בשורות טובות, שהמיליארד וחצי החסרים יינתנו לחברות.

רוברט אילטוב: שמענו שהיום המדען הראשי החליט לתמוך דווקא בחברות גדולות שלא חסר להן כסף, ואני מציע שתבדקו את זה מחדש.

רוברט אילטוב: אני חושב, שהמדיניות צריכה ללכת פר חברה במקרה הזה ולראות ביצוע של חברה והאם יש סיכויי גבוה להצלחת החברה.

רוברט אילטוב: אני סיכמתי עם חברי הוועדה, שאנחנו קוראים לאוצר לבחון מחדש את הנושא של הערבות האישית ולנסות להוריד אותה לחלוטין.

רוברט אילטוב: יש מכשירים נוספים שאיתכם ניתן לבחון את איתנות החברות ויכולת ההחזר שלהן.

רוברט אילטוב: בכך אפשר להגדיל את מעגל החברות שישתתפו בהלוואות שאתם מעמידים.

רוברט אילטוב: אין לי ספק, שהמערכת הפיננסית תבחן את הדברים האלה ולא תיתן לבזבז את כספי הציבור.

רוברט אילטוב: אנחנו צריכים להוריד את כל המחסומים הבירוקרטים לצורך הזרמת הכספים למשק.

רוברט אילטוב: אתה שמעת פה את הבקשות בנושא השכר.

רוברט אילטוב: אנחנו שמענו שאתם במשרד מנסים למצוא את הפתרון.

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים לעשות את זה מהר ככל האפשר תוך זמן קצוב של שבוע-שבועיים.

רוברט אילטוב: אנחנו נקדם את זה, ונדרוש שיעבירו את זה בכנסת.

רוברט אילטוב: מקובל שהחלטות הממשלה מגיעות לאישור הכנסת, ולכן אנחנו נפעל לקדם זאת.

רוברט אילטוב: אני מקווה, שתוך זמן קצר אנחנו נמצא את הפתרון להזרמת התקציבים הראויים לתעשיית ההיי-טק.

רוברט אילטוב: הנושא של אשראי הספקים הוא מאוד חשוב.

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים שתיפגשו עם הגורמים הרלוונטיים על מנת למצוא את הדרכים לפתרון.

רוברט אילטוב: אנחנו נראה את זה באחת הישיבות הקרובות.

רוברט אילטוב: אנחנו מתכוונים פעם בחודש לקיים דיון בישיבה הזו.

רוברט אילטוב: הנושא הבא יהיה המדען הראשי.

רוברט אילטוב: תודה רבה, הישיבה נעולה.