ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 169, 2009-10-20 10:00

משה גפני: מה קורה היום?

שגית אפיק: היום אין אגרה.

שגית אפיק: אני חושבת שזה חלק אינטגראלי מהעסקאות.

שגית אפיק: לא תמיד יש את זה לאזרח.

מיכל הנר-דויטש: זה בדיוק העניין.

מיכל הנר-דויטש: זה לא קשור לעסקה שעושה האדם.

שגית אפיק: אבל אם זקוק להדמיית שומה, הוא רוצה לחשב מראש.

משה גפני: אני בא היום למשרדים ומבקש עיון במסמכים וצילומם על הסעיף הראשון.

משה גפני: אני מקבל את זה?

מיכל הנר-דויטש: בינתיים כן.

שגית אפיק: בחינם.

מיכל הנר-דויטש: יכול להיות שניתן הנחייה שלא לתת.

משה גפני: מה שתעשי זה בסדר, אני שואל מה היום?

מיכל הנר-דויטש: לכן הוארכו שעות העבודה במשרד לביצוע החוק.

מיכל הנר-דויטש: אתה הרי לא מבקש את המסמכים לצורך ביצוע עסקה.

מיכל הנר-דויטש: כשאתה בא היום ומוכר משהו, לצורך ביצוע העסקה זה לא עולה דבר.

מיכל הנר-דויטש: אתה מגיש את המסמכים אבל זה לא עולה מבחינת אגרה, מבחינת שירות שניתן לך למשרד.

מיכל הנר-דויטש: כל הדברים שמופיעים בתקנות אלה דברים שאינם קשורים לעסקה שביצעת.

מיכל הנר-דויטש: אתה בא היום ואומר: עשיתי חוזה בשנת 1980 ואני רוצה העתק שלו.

מיכל הנר-דויטש: זה לא קשור לעסקה שאתה עושה עכשיו.

מיכל הנר-דויטש: כל הפעולות המפורטות כאן אינן קשורות לעסקה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: חברי הכנסת, מה אתם אומרים על הבקשה של האוצר?

חיים אורון: האם אפשר להגיד שבפעם הראשונה אתה מקבל בחינם, ואם יש איזה נודניק וכל חודש הוא בא לבקש מסמכים, אז יש לי זכות רק לפעם ראשונה?

מיכל הנר-דויטש: איך אני אעקוב פעם ראשונה על צילום בתיק?

מיכל הנר-דויטש: אין לי דרך לעקוב.

מיכל הנר-דויטש: הדרך היחידה שאני מסוגלת לעקוב - - -

חיים אורון: בסדר, זאת תשובה.

חיים אורון: עכשיו אני אשאל את השאלה מכיוון הפוך: למה אני אמור לשלם על שירות בסיסי שאני ראוי לקבל אותו?

מיכל הנר-דויטש: למה אתה אמור לקבל צילום של חוזה - - -

משה גפני: כי אני צריך לתת לכם את זה.

מיכל הנר-דויטש: לא.

חיים אורון: הסתכלתי בעיתון וראיתי שבמקום מסוים מוכרים 4 חלקות.

חיים אורון: אני רוצה לברר את מצב המקרקעין ואני רוצה לדעת מי השכנים שם.

מיכל הנר-דויטש: זה בירור הזכויות שלך.

חיים אורון: ושל מישהו אחר?

מיכל הנר-דויטש: לא, יש סודיות.

מיכל הנר-דויטש: כל הדברים שמנויים פה הם דברים שבשקידה מינימאלית של האדם, יש לו אותם.

מיכל הנר-דויטש: אלה דברים של הנישום.

מיכל הנר-דויטש: אלה דברים שהנישום כבר קיבל פעם או הגיש לנו.

מיכל הנר-דויטש: הוא פשוט בא אלינו היום לבקש העתק מחוזה שהוא נתן לנו.

מיכל הנר-דויטש: הוא בא היום לבקש העתק מאישור תשלום מיסים שהוא קיבל מאיתנו.

מיכל הנר-דויטש: למה נתנו פעמיים בהסדר הזה?

מיכל הנר-דויטש: כי מדובר בהסדר של אישור על תשלום מיסים לפי חוק, לגבי מכירה מסוימת, בגלל האופציה של מייצג.

מיכל הנר-דויטש: כלומר, אם המייצג שלך לקח את האישור ומשהו קרה בדרך ביניכם, בוא תיקח עוד אחד.

מיכל הנר-דויטש: ואם איבדת אותו בוא תיקח עוד אחד.

שגית אפיק: איך את עוקבת אחרי שני אישורים.

מיכל הנר-דויטש: יש לי במחשב.

שגית אפיק: חלק מהדברים זה פשוט פלט מחשב.

מיכל הנר-דויטש: עדיין, פלט מחשב זה תור, זה להעסיק עובד.

מיכל הנר-דויטש: עובד צריך לעבוד בביצוע החוק.

מיכל הנר-דויטש: כל הדברים הללו הם דברים שיש לנישום.

מיכל הנר-דויטש: רק בגלל שזה נוח - - -

משה גפני: לעיין במסמכים שהם למעלה מ-5 שנים אני צריך לשלם 180 שקל?

מיכל הנר-דויטש: כן.

מיכל הנר-דויטש: אני צריכה ללכת לארכיב שאיננו נמצא במשרד.

מיכל הנר-דויטש: אני צריכה להזמין את התיק, אני צריכה להעסיק עובד בדבר הזה.

מיכל הנר-דויטש: העובד נמדד בתשואת המס שהוא עושה.

מיכל הנר-דויטש: כשהוא עושה את זה הוא אינו עובד על עסקאות שמונחות לו על השולחן והוא צריך להוציא בגינן שומה.

מיכל הנר-דויטש: 180 שקלים זה לאחר שזה עבר ועדת אגרות.

ציון פיניאן: 180 שקלים זה יום עבודה.

מיכל הנר-דויטש: מצבנו לא כל-כך רע.

יצחק פיניאן: הוא צודק.

יצחק פיניאן: אם תכפיל ב-20 אתה מגיע לשכר מינימום של 4,000 שקלים.

משה גפני: אני מגיע אליכם ואני צריך לתת לכם אישור ואין לי את האישור הזה.

מיכל הנר-דויטש: למה אתה צריך את האישור?

משה גפני: אני צריך לתת לכם אישור.

מיכל הנר-דויטש: אבל זה לא קשור לעסקה.

משה גפני: אני לא מדבר על עסקה.

משה גפני: קיבלתי מכתב שאני צריך לשלם כך וכך מס.

משה גפני: רואה החשבון שלי אמר שדרשתם מס גבוה.

משה גפני: אני בא אליכם למשרד ואני מבקש את המסמך.

מיכל הנר-דויטש: זאת לא הדרך.

מיכל הנר-דויטש: אם אני מבקשת ממך תשלום מס, אתה נמצא בעסקה.

מיכל הנר-דויטש: אם אתה חולק על תשלום המס, אתה מגיש השגה שאינה עולה לך כסף.

משה גפני: אבל אני צריך לראות את המסמכים קודם כדי לבדוק את גובה המס.

משה גפני: כדי להראות ששגיתם אני צריך את המסמכים ואין לי אותם.

מיכל הנר-דויטש: לא, זה לא המסמכים האלה.

מיכל הנר-דויטש: המסמכים שאתה הגשת ובגינם דרשתי ממך תשלום מס שאתה חולק עליו, אלה המסמכים שנמצאים עכשיו על העסקה על השולחן.

משה גפני: רבותיי, מה אתם אומרים?

יצחק פיניאן: אני רוצה להבין, על כל מסמך 180 שקלים?

שגית אפיק: לא, על העסקאות המוקדמות.

משה גפני: יש את הטבלה.

מיכל הנר-דויטש: יש רשימה.

שי חרמש: אני בהחלט חושב שהמנגנון צריך הקלה מפני כל מיני טורדנים.

שי חרמש: החשש שלי הוא, שמצד אחד זה מטיל נטל על מי שבא בניקיון כפיים וכל פעם הוא צריך לשלם על דבר שקודם קיבל חינם.

שי חרמש: מצד שני, מי שבא להטריד, 70 שקלים לא ירתיעו אותו.

שי חרמש: השאלה האם ברווח מול עלות, האם הורדתם את הטורדנים כשהטלתם נטל?

שי חרמש: בדילמה הזאת אני לא יודע לומר לך.

מיכל הנר-דויטש: הרווח מול עלות שהוערך פה הוא כמה עולה לי כלפי מטה להעסיק עובדים בפעילות הזאת.

מיכל הנר-דויטש: כמה עולה לי להעסיק עובדים בפעילות הנדרשת על ידי הנישום במסמכים שיש אצלו?

משה גפני: נשאלת על ידי חבר הכנסת אורון האם יש אפשרות שפעם אחת אדם יקבל את זה חינם וענית שלא.

מיכל הנר-דויטש: למעט איפה שכן יכולנו ונתנו אישור תשלום מיסים על פי החוק פעמיים, פעם אחת למייצג, פעם אחת לך, פעם אחת אבדה.

מיכל הנר-דויטש: תמיד יש את הראשון שניתן בחינם.

מיכל הנר-דויטש: אחר-כך עוד פעמיים, אחד אתה לקחת, אחד המייצג שלך לקח ושניכם איבדת אותו.

משה גפני: מה אתם אומרים, אתם רוצים לאשר את זה?

יצחק פיניאן: מי החליט?

משה גפני: ועדת אגרות.

משה גפני: אני אגיד לכם מה הדילמה.

משה גפני: היום אין התשלום הזה.

משה גפני: זה דבר חדש, מטילים פה תשלום על אנשים שרוצים לבוא ולצלם מסמכים.

משה גפני: אני אגיד מה הדילמה שלי.

משה גפני: מצד אחד, אתה מטיל אגרות חדשות שלא הטלת קודם.

משה גפני: יש פה 180 שקלים.

משה גפני: צריך לעשות חשבון שהעובדים עובדים וזה עולה וועדת האגרות אישרה את זה – זה בסדר.

משה גפני: אני חושב שאנחנו מטילים פה תשלום חדש על הציבור.

משה גפני: מצד שני, בסופו של דבר אתה נותן שירות לאזרחים.

משה גפני: אתה מדבר פה על עסקאות מקרקעין וחשוב לך מאוד לקבל מהר את הנייר וחשוב לך מאוד שהניירות האלה יהיו אצלך.

משה גפני: היום, כשאתה לא משלם על זה, אומרים לך לחכות ושזה לוקח זמן ואתה ניזוק בזה.

יצחק פיניאן: אם אתה חושב שזה לא יישאר כך, אתה טועה.

משה גפני: אם הולכים לכיוון הזה, אז אנחנו צריכים לדרוש מהם שהם יגידו שאם אכן זה כרוך בתשלום, תוך כמה זמן הם יהיו חייבים לתת את המסמכים.

מיכל הנר-דויטש: השירות ניתן מהר.

משה גפני: מהר זאת תשובה טובה.

משה גפני: אפשר לתרגם את זה לעברית ולכתוב זאת?

מיכל הנר-דויטש: בהסמכת שר האוצר לקבוע אגרות בעד שירותים.

מיכל הנר-דויטש: ההסמכה שלו היא לא לקבוע את משך הזמן.

מיכל הנר-דויטש: אני צריכה לתת את השירות אבל השירות הזה ניתן מהר.

מיכל הנר-דויטש: אני מסבירה את הצד של רשות המיסים.

מיכל הנר-דויטש: אני לא רוצה שהעובד יעסוק במתן או בחיפוש מסמכים?

משה גפני: תני לי נימוק אחד למה לאשר את זה?

חיים אורון: כי זה מתעל את עבודת המנהל לדבר המהותי שאותו הוא צריך לעשות ואתה רוצה שהוא יהיה מהיר.

חיים אורון: זה ההיגיון של המהלך.

חיים אורון: זה שלשר האוצר אין סמכות להגיד: ובתנאי שזה ניתן תוך שבועיים, אנחנו יכולים להגיד לכם שיש היגיון בכל המהלך והוא סביר, לפחות בעיניי.

חיים אורון: אני חושב שהרווח לאזרח יהיה שהוא ידע שאם הוא משלם הוא יקבל תושבה כזאת בתוך שבועיים ולא אחרי חודשים.

חיים אורון: אם זה ממילא מתקיים אז אין בעיה, אם זה לא מתקיים, אז תהיה לכם סנקציה.

מיכל הנר-דויטש: אני אומרת לפרוטוקול.

מיכל הנר-דויטש: השירות הזה ניתן מהר כי אנחנו לא רוצים שזה יישאר במשרד.

מיכל הנר-דויטש: אבל אם אדם מבקש ממני תיק מ-1954 ואני צריכה ללכת לארכיב ובכלל לבדוק אם יש לי את התיק הזה של מכירה, או מסמך משנת 1965, אז לפעמים זה לוקח זמן.

מיכל הנר-דויטש: הוא רוצה צילום חוזה שהוא עשה וזה רק פריט אחד.

מיכל הנר-דויטש: כל שאר הפריטים ניתנים מהר.

מיכל הנר-דויטש: הדמיית שומה חשוב לי וחשובה לו.

מיכל הנר-דויטש: אמרתי גם לפרוטוקול שבגלל שהדמיית שומה חשובה גם לרשות המיסים, שההצהרה של הנישום תוגש מלאה, הכוונה שלנו היא להעלות פלטפורמה של הדמיית שומה לאינטרנט בחינם.

מיכל הנר-דויטש: זה יהיה מיידי.

מגלי והבה: על אותו משקל, מה עם הרווחים שהם עשו לאורך כל השנים האלה?

משה גפני: זה חדש לגמרי, לא גבו.

אלכס מילר: האם בעקבות הדבר הזה תהיה תוספת של כוח אדם?

אלכס מילר: אם אין תוספת כוח אדם אז בעיקרון המוטיבציה של אדם לעבוד יותר מהר היא שמשלמים עבור הדבר הזה?

מיכל הנר-דויטש: אנחנו הערכנו את אובדן שעות העבודה של העובדים הקיימים היום.

מיכל הנר-דויטש: כמה הם עוסקים בדברים שאינם קשורים לביצוע החוק.

מיכל הנר-דויטש: התפקיד שלהם זה לבצע את חוק מיסוי מקרקעי, זה לבחון שומות, זה לבצע שומות, זה לדון בהשגות.

מיכל הנר-דויטש: כל שאר הדברים אלה דברים שהנישום עבר אותנו בזמן כלשהו ועכשיו הוא בא בשנית או בשלישית או ברביעית.

עמית בן-צור: אני העוזר של שלי יחימוביץ.

משה גפני: בקצרה, כי אני לא רוצה ליצור תקדים.

עמית בן-צור: אם המטרה היא לא לצמצם בכוח האדם אלא לתעל אותם לתפקידים המהותיים ועדיין הציבור זקוק לדברים האלה – מיכל נותנת כל הזמן דוגמה של חיפוש מסמך מ-1954 ובו נקבע 5 שנים, לדעתי אפשר לקבוע שזה לא יהיה 5 שנים אלא זמן יותר ארוך.

חיים אורון: אני מציע שנבקש מכתב ממנהל רשות המיסים, שכל האגרות, חוץ מהעניין הזה של לרדת לארכיון 14 קומות זה יהיה בתוך שבועיים וההוא יהיה תוך חודש.

חיים אורון: שהוא יוציא הוראה.

מיכל הנר-דויטש: אני לא רוצה להטעות את הוועדה.

מיכל הנר-דויטש: אני לא יכולה להגיד דבר כזה.

מיכל הנר-דויטש: יש דיפרנציאציה בפעילויות המשרדים.

מיכל הנר-דויטש: יש משרדים אזוריים.

מיכל הנר-דויטש: היקף העבודה בכל משרד אזורי הוא שונה.

מיכל הנר-דויטש: אני לא יכולה להגיד בפריסה ארצית שבועיים.

מיכל הנר-דויטש: יש גלים, יש משרדים - - -

חיים אורון: אני לא יכול להגיד לאזרח לשלם על משהו שהוא לא יכול לקבל.

חיים אורון: אם את לא יכולה, אז גם אנחנו לא יכולים.

מיכל הנר-דויטש: אם אפשר להציע שמנהל רשות המיסים ינחה את המשרדים - - -

משה גפני: לא זאת ההצעה שלו.

מיכל הנר-דויטש: אני מציעה ניסוח אחר.

יצחק פיניאן: בואו תנסחו את האגרות מחדש.

חיים אורון: תבינו את הקושי שלנו.

חיים אורון: אנחנו הולכים להטיל היום מס על אגרה שהיתה עד היום בחינם.

חיים אורון: העניין מתחיל מזה שחובת

חיים אורון: כם לתת שירות.

מיכל הנר-דויטש: לא.

מיכל הנר-דויטש: יש הבדל בין אגרה, מחיר ומס.

מיכל הנר-דויטש: אם יש משהו שעולה לי כסף, למה אני צריכה לתת אותו בחינם?

חיים אורון: חבר הכנסת מגלי אמר לך שכבר קיבלתם הרבה מאוד כסף קודם.

חיים אורון: אל תעשי לי חשבון על אקט אחד.

חיים אורון: את רוצה דיון על כל הכסף שהמנהל מקבל?

מיכל הנר-דויטש: אין אבל כסף על מנהל השבח.

מיכל הנר-דויטש: היום לא משלמים אגרות.

חיים אורון: לא, המס עצמו.

מיכל הנר-דויטש: יש תשואת מס לכל משרד.

משה גפני: לא, אני מתחיל להסתבך.

מיכל הנר-דויטש: אפשר לתת למשרדים עד חודש ולא שבועיים?

משה גפני: אני רוצה לדעת מה דעת הוועדה.

משה גפני: בשבילי הוועדה היא הקובעת ולא מנהל רשות המיסים, גם לא שר האוצר וגם לא אנשי רשות המיסים.

משה גפני: מי שקובע כאן הם חברי הוועדה.

משה גפני: יש פה דילמה.

משה גפני: אתם מבקשים בקשה, שר האוצר מבקש בקשה.

משה גפני: הסברת את זה היטב.

משה גפני: תאמיני לי, את טובה מאוד בניסוח.

משה גפני: אם היית מסבירה את זה יותר קצר, היינו מבינים אותו דבר.

משה גפני: הבנו, זה ברור לחלוטין.

משה גפני: עכשיו יש לנו דילמה.

משה גפני: אמרתי מה הדילמה.

משה גפני: ג'ומס מציע הצעת פשרה, שלפי דעתי החברים קיבלו אותה.

משה גפני: האגרה הזאת מותנית בכך שאתה מקבל שירות בזמן.

אלכס מילר: לפני שאנחנו מתקדמים לכיוון הזה.

אלכס מילר: האם זה לא יצור תקדים שבמקומות אחרים שנותנים שירות לאזרח - - -

חיים אורון: זה קיים בהרבה מקומות.

אלכס מילר: אם הם היו אומרים שהם מוסיפים כוח אדם - - -

מיכל הנר-דויטש: אני הלכתי להוציא נסח בטאבו.

מיכל הנר-דויטש: אתה יודע כמה שילמתי?

אלכס מילר: אדם שצריך את המסמך לא יוותר עליו בגלל שהוא עולה כסף.

יצחק פיניאן: מה שנשאר היום זה לשלם מס על האוויר.

מיכל הנר-דויטש: זה לא מס.

משה גפני: היום יש אגרות בכל מיני נושאים.

משה גפני: בכדי להטיל אגרה על ידי משרד ממשלתי, צריך אישור של הוועדה.

משה גפני: אי אפשר ואין תקדים שבגלל שאתה משלם כאן אגרה, אתה תשלם גם במקום אחר.

משה גפני: אין דבר כזה.

אלכס מילר: בעירייה יש לך הרבה דברים שהיום אתה מקבל בחינם, כחלק מהעבודה של הרשות המקומית.

אלכס מילר: מחר יגידו – הם יבואו לשר הפנים ויבקשו דרך שר הפנים.

משה גפני: גם היום אתה משלם עבור אגרות.

אלכס מילר: צריך להיות היגיון.

אלכס מילר: אם אני צריך מסמך כלשהו, אני אשלם כי אין לי ברירה.

אלכס מילר: אבל אם אין תוספת של כוח אדם והם אומרים שהם יכולים להסתדר ולצמצם את הדברים, אז על מה משלמים בסופו של דבר?

אלכס מילר: אם יגידו שהם מרכיבים מערכת מסוימת כדי לתת מענה ולצמצם את הזמן הייתי מבין.

מיכל הנר-דויטש: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים, זה מצמצם את הזמן.

משה גפני: לאיזו מסקנה אתה מגיע?

אלכס מילר: אני מגיע למסקנה שבסופו של דבר המערך הזה יכול לעבוד ושהתשלום הזה הוא עבור שירות אבל הוא לא הולך לצמצם - - -

משה גפני: לאיזו מסקנה אתה מגיע?

משה גפני: אם אני מביא את זה להצבעה, מה אתה עושה?

אמנון כהן: הוא אומר שזה לא מייעל את המערכת וצריך לדחות את זה.

יצחק פיניאן: אני עונה במקומו.

יצחק פיניאן: אני מבין שבעצם אומרים לנו שקובעים תעריף מסוים לשירות שבעבר לא שולם עבורו כסף.

יצחק פיניאן: אומרים שבגלל שזה גורם לכך שהעובד קם ממקומו, עולה לקומה 14 או לקומה 7, הדבר הזה לוקח זמן ולכן צריך לשלם כסף עבור השירות הזה.

יצחק פיניאן: מה מקבל האזרח בתמורה, הרי בעבר לא שילמתי עבור השירות הזה.

יצחק פיניאן: היא אפילו לא מוכנה להתחייב על השבועיים שג'ומס הציע.

מיכל הנר-דויטש: אני הולכת לשאול אותו.

יצחק פיניאן: חבל שתצאי, אני חוסך לך את ההליכה.

יצחק פיניאן: אני מתנגד לצו הזה.

יצחק פיניאן: אין לזה כל הצדקה.

יעקב אדרי: גם אנחנו מתנגדים.

יצחק פיניאן: זה המוח שעובד בלי הפסקה, עוד אגרה ועוד תשלום.

מיכל הנר-דויטש: ואם השירות לא יינתן?

יצחק פיניאן: מה היה לפני כן, אני רוצה להבין?

יצחק פיניאן: אם היא לא מוסיפה כוח אדם - - -

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אני שומר על זכותך לומר את הדברים, אל תנהל דיאלוג.

יצחק פיניאן: הם לא מוסיפים כוח אדם, אין שום תוצאה מכוח זה שאני אשלם, דהיינו, שזה מייעל את העבודה, שאני אקבל שירות יותר קצר.

יצחק פיניאן: בעצם יהיה אותו מצב ובסך הכול אני אשלם אגרה, זה הכול.

מיכל הנר-דויטש: אם אתה מאשר לי תקנים נוספים - - -

יצחק פיניאן: לא שכנעת אותי.

משה גפני: בקיצור, אתה נגד.

יצחק פיניאן: אני נגד, בוודאי שאני נגד.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה ואחריו חבר הכנסת יעקב אדרי.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, אני למדתי ממך בבית ספר הזה.

מגלי והבה: במשך שנים רבות אתה זה שדואג לאוכלוסיה החלשה.

מגלי והבה: אני מתפלא וגם אתמול הערכתי על-כך, שאתה עושה לובי לעוד מס על האוכלוסייה.

משה גפני: אני עושה לובי?

משה גפני: מה שאתה אומר זה בסדר גמור רק אני רוצה להגיד לך שלו הייתי עושה לובי – הייתי פה בתחילת הישיבה והיינו שניים שלושה חברי ועדה.

משה גפני: הם היו מביאים את התקנות האלה, הייתי אומר מי בעד ואף אחד לא היה שואל שאלה.

משה גפני: הייתי מצביע בעד.

משה גפני: אתה היית מגיע אחרי זה ולא היית יודע שאישרנו אגרות.

משה גפני: אני איש קואליציה, אני לא יודע מה יהיה בעתיד - - -

חיים אורון: זה משפט שאתה חוזר עליו כל הזמן.

חיים אורון: תשים למעלה פתק: אני איש קואליציה נכון לעכשיו.

חיים אורון: אל תגיד את זה כל יום.

שי חרמש: אתה יוצר אצלנו ציפיות וזה פוגע באמינות.

חיים אורון: באופן אימננטי, כל אחד הוא במקום שהוא נמצא עד להודעה חדשה.

מגלי והבה: עד עכשיו האוכלוסייה קיבלה את השירות הזה.

מגלי והבה: היו להם חישובים איך הם יכולים לעמוד בזה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים למערכות ממוחשבות ומקצצים בכוח אדם במקומות האלה.

מגלי והבה: מה הם רוצים מהאזרח?

מגלי והבה: מה הם רוצים מאיתנו?

מגלי והבה: על כל שירות תשלם כסף.

מגלי והבה: יש מדינות שלכל האזרח יש כסף והם יכולים לשלם אבל זה עוד מס שהוא בא להכביד על האנשים.

מגלי והבה: אסור לנו להרים יד ולתת יד לאגרות, שבצורה עקיפה הן מיסים ומקשות על האוכלוסייה.

מגלי והבה: מי שנפגע זאת האוכלוסייה החלשה.

מגלי והבה: אני נגד.

יעקב אדרי: יש לי הערכה רבה למיכל אבל אני שומע ברקע שאם לא תאשרו את זה לא יהיה שירות.

יעקב אדרי: זה שירות שהמדינה חייבת לתת.

מיכל הנר-דויטש: איפה זה כתוב?

יעקב אדרי: מה זה לא?

יעקב אדרי: התרגלנו שאם לא משלמים לא נותנים.

יעקב אדרי: הרב גפני, אני לא יודע למה נפל בחלקך להביא כל שבוע עוד שורה של גזירות.

יעקב אדרי: אתה דווקא איש בעל חסד ורחמים, תושב אופקים לשעבר.

יעקב אדרי: ביקרתי אותך שם בזמנו.

יעקב אדרי: אני לא מבין, אנחנו מוצאים את עצמנו מתווכחים בוכים ומאשרים.

יעקב אדרי: אני מציע, באמת, גזרנו מספיק גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

יעקב אדרי: אני מציע שגם בעניין הזה נאמר אמירה ברורה מאוד שלא מאשרים את זה.

משה גפני: יעקב, אני רוצה להגיד לך.

משה גפני: ביום מהימים נעשה מאזן על החצי שנה שאני פה, כמה גזירות שלהם עוד תקועות בחדר ולא מגיעות בכלל לוועדה, כמה הגיעו לפה ולא אושרו וכמה אושרו.

משה גפני: דרך אגב, אם עכשיו היו בחירות, הייתי עושה את המאזן הזה.

משה גפני: ואז היו רואים כמה גזרות בממשלות קודמות עברו פה ככה וכמה גזירות תקועות שם בחדר.

משה גפני: הורגים אותי לגמרי, הם אומרים שאני – לא חשוב.

קריאה: אני מבקש לתת פטור לאוכלוסיית הנכים.

קריאה: יש הרבה נכים שמידי פעם הם מבקשים כל מיני מסמכים והם לא יכולים לעמוד בסכומים האלה.

קריאה: צריך לתת פטור לאוכלוסיית הנכים.

משה גפני: היועצת המשפטית של הוועדה ואחר-כך מיכל תשיב.

שגית אפיק: בתקנה 2 למעשה נקבע שב-15.1.2009 תעשו עדכון מדד ראשון.

מיכל הנר-דויטש: זה הישן.

שגית אפיק: אז תתקני את זה.

מיכל הנר-דויטש: כן, זה 15.1.2010.

שגית אפיק: זאת אומרת שחודשיים שאחרי שהתקנות יכנסו לתוקף, הסכומים האלה שאנחנו רואים כאן - - -

מיכל הנר-דויטש: 15.1.2011.

שגית אפיק: אז ב- 15.1.2011 יהיה עדכון ראשון.

שגית אפיק: מדד בסיס זה לפי 15.1.2010?

מיכל הנר-דויטש: כן.

אמנון כהן: יש פה תאריך, כדי שנוכל לדעת מה לעשות?

שגית אפיק: עכשיו דיברנו רק על עניין המדד.

אמנון כהן: אם יש איזו הטבה לאזרח וזה בא לקצר לו את הזמן תמורת תשלום - - -

מיכל הנר-דויטש: הדברים שמנויים פה ויש לי אותם במחשב, אני יכולה אפילו להתחייב אפילו לזמן קצר יותר משבועיים.

אמנון כהן: אנחנו לא יכולים לדעת מה במחשב ומה לא.

אמנון כהן: הכול, עד שבועיים.

מיכל הנר-דויטש: אני צריכה רק לוודא שזה בסדר מבחינת הנושא הראשון.

מיכל הנר-דויטש: אני רוצה להסביר ולוודא שוב שאנחנו נמצאים באותו מקום.

מיכל הנר-דויטש: אתם אומרים שזה התפקיד.

מיכל הנר-דויטש: אתם הסמכתם בחוק מיסוי מקרקעין, התפקידים שהוטלו על אנשי מיסוי מקרקעין, זה לבצע את חוק מיסוי מקרקעין.

מיכל הנר-דויטש: מה שמנוי פה איננו חלק מהוראות חוק מיסוי מקרקעין.

מיכל הנר-דויטש: זה שירות, שבגלל שפעם עשית עסקה ויש לי את המסמכים שלך שמורים.

מיכל הנר-דויטש: אתה מתקשר לעורך-הדין שלך ואתה מבקש אישור תשלום מיסים והוא אומר לך שהוא לא נמצא במשרד ותיגש למשרד מיסוי מקרקעין לקחת את זה.

מיכל הנר-דויטש: זה לא קשור לביצוע החוק וזה לא מס.

מיכל הנר-דויטש: זה משהו שניתן בעדו שירות ולכן הוא מוגדר אגרה.

מיכל הנר-דויטש: השירות הזה עולה כסף.

מיכל הנר-דויטש: לאנשי מיסוי מקרקעין יש תפקיד לבצע את חוק מיסוי מקרקעין.

מיכל הנר-דויטש: הדבר הזה עולה לרשות המיסים.

מיכל הנר-דויטש: אני רוצה לוודא שזה לא מס.

אמנון כהן: אנחנו רוצים תמורה בעד האגרה.

מיכל הנר-דויטש: אתם רוצים שבועיים להכול?

חיים אורון: עד שבועיים.

משה גפני: מדובר כאן על אגרה תמורת שירות.

משה גפני: לכאורה, הבנו כל הזמן ששירות צריך לתת רק אם ישלמו כסף אז יוכלו יותר לייעל את העניין והאזרח יקבל יותר שירות.

משה גפני: אני לא מוכן לאשר בשום פנים ואופן שכדי לתת שירות צריך לשלם.

משה גפני: אני לא מוכן לזה.

משה גפני: אני מחזיק אצלי מכספי מימון מפלגות אנשים שיתנו שירות לציבור.

משה גפני: אני לא חייב לתת את השירות, זה לא כתוב בשום מקום.

משה גפני: אבל, כדי להתגבר על סבך הבירוקרטיה שיוצרים משרדי הממשלה וגופים ממשלתיים אחרים.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שכל אחד מחברי הכנסת ומחברי הוועדה מחזיק עוזרים פרלמנטאריים שיעזרו בהתגברות על הבירוקרטיה.

משה גפני: אני לא מוכן לקבל את האידיאולוגיה הזאת, שתמורת שירות צריך לשלם.

משה גפני: אם היית אומרת שתמורת התשלום את מתייעלת, את נותנת שירות יותר מהיר, את קובעת זמנים, זה לא טוב אבל מתקבל על הדעת.

משה גפני: אבל אם אני צריך לקבל את התקנות כמו שהם מבלי שיהיה כתוב או במכתב מצורף של מנהל רשות המיסים או בתוך התקנות, שתמורת זה יש התחייבות שהאיש מקבל את השירות בתוך שבועיים, אז אני יודע, עשינו אגרה שעולה כסף, אבל גם נתנו משהו לאזרח תמורת זה שהוא משלם.

משה גפני: לכן אני מציע שתחזרי לרשות המיסים, תבקשי להכניס את זה בתוך התקנות.

מיכל הנר-דויטש: אין לי סמכות להכניס את זה בתקנות אבל אין לי בעיה עם השבועיים.

מיכל הנר-דויטש: אנחנו נביא מכתב ממנהל רשות המיסים.

משה גפני: עד סוף הישיבה אני אביא את זה חזרה.

משה גפני: נחדש את הישיבה בהמשך היום.

מיכל הנר דויטש: מנהל רשות המיסים נמצא בכנסת בוועדת הביקורת.

מיכל הנר דויטש: (לאחר הפסקה)

משה גפני: היה פה מנהל רשות המיסים, מר נסרדישי.

משה גפני: הוא הלך למשרדו והוא אמור להעביר לנו מכתב לגבי הנושא של האגרות.

משה גפני: אני רוצה מכתב רשמי שלו שאומר שתמורת הכסף שישלמו על האגרות, יהיו חייבים לתת את המסמכים בתוך שבועיים.

משה גפני: באמצעות האגרות האנשים לא יצטרכו לחכות זמן רב, להוציא סעיף אחד שזה סעיף 2א, שזה יהיה 30 יום.

משה גפני: אנחנו ממתינים למכתב?

שי חרמש: 30 יום זה העתיקות?

משה גפני: כן.

מיכל הנר-דויטש: אישור על תשלום מיסים לפי החוק לגבי מכירה לפני 1983.

מיכל הנר-דויטש: (לאחר הפסקה):

משה גפני: אני חוזר להיטל על האגרות.

משה גפני: על פי ההצעה שהועלתה פה על ידי חבר כנסת חיים אורון, שאני ואחרים הצטרפו אליה, קיבלתי מכתב ממנהל רשות המיסים כדלקמן: "לכבוד חבר כנסת משה גפני, יו"ר ועדת הכספים תקנות מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (קביעת אגרות בעד פעולות ושירותים), התשס"ט-2009 בהמשך לדיון שהתקיים היום, ה-20.10.2009, בתקנות שבנדון, הריני להודיע לחברי ועדת הכספים כי השירותים בשלהם נקבעו האגרות בתקנות ייתנו למבקשים בתוך שבועיים ממועד קבלת הבקשה במשרד מיסוי מקרקעין והמצאת אישור תשלום האגרה, למעט הפעולה הקבועה בפסקה 2(א)" - - -

מיכל הנר-דויטש: הכוונה לדברים לפני 1983.

משה גפני: "הקבועה בפסקה 2(א) לתקנות, אשר השירות בגינה יינתן בתוך 30 יום ממועד קבלת הבקשה".

אמנון כהן: כמה זמן זה יהיה למסמכים מלפני 1983?

משה גפני: לגבי הכול זה בתוך שבועיים.

משה גפני: לגבי התקנה הזאת 2(א) עד 30 יום ממועד קבלת הבקשה.

אמנון כהן: זה ייכנס לתקנות?

משה גפני: זה לא יכנס לתקנות.

משה גפני: אמרנו או שזה ייכנס לתקנות או מכתב פורמאלי.

אמנון כהן: תעשה "טיארה" עם המכתב.

מיכל הנר-דויטש: חבר הכנסת כהן, אין לנו הסמכה.

משה גפני: אמנון, הסכמנו כאן שיקרה אחד מן השניים.

משה גפני: או מכתב פורמאלי - - -

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, עוד חודש כולם ישכחו את זה.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אמרנו לו, הוא רץ למשרד, הוא שלח מכתב.

אמנון כהן: מחר יביאו מתוקן.

מיכל הנר-דויטש: לא, אין לשר האוצר סמכות להביא מתוקן, זה לא חלק מההסמכה שלו בסעיף 115 לחוק מיסוי מקרקעין, לקבוע את המועד הזה.

אמנון כהן: ולרשות המיסים יש הסמכה לזה?

מיכל הנר-דויטש: הוא מנחה את העובדים שלו.

משה גפני: מי בעד אישור האגרות, כפוף למכתבו של מנהל רשות המיסים, זה כלול בתוך העניין הזה ולתיקון של המדד, שזה רק ב-2011?

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: הצבעה בעד – רוב נגד – 1 (יצחק וקנין) נמנעים - אין

יצחק פיניאן: אני נגד וגם רוצה רביזיה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין נגד ומבקש על זה רביזיה.

יצחק פיניאן: זאת הפקרות, תאמינו לי.

יצחק פיניאן: הפקרות.

יצחק פיניאן: אני אעשה לכם התייעצות סיעתית ואני אתקע את זה איפה שאני יכול לתקוע את זה.

יצחק פיניאן: מה זה, הפקרות פה.

יצחק פיניאן: תטילו עוד מיסים על הציבור.

יצחק פיניאן: יביאו לכם עוד איזה מכתב מפוברק.

יצחק פיניאן: אפשר לחשוב שמישהו מתייחס למכתב הזה.

יצחק פיניאן: תטילו עוד מיסים על הציבור.

יצחק פיניאן: גפני, אני הצבעתי בעד, אני רק רוצה לשאול את מיכל איך יאכפו את זה?

יצחק פיניאן: אם אני לא מקבל את המסמך תוך שבועיים, למי אני פונה?

מיכל הנר-דויטש: למנהל רשות המיסים.

משה גפני: איפה וקנין, אני רוצה להצביע על הרביזיה.

יצחק פיניאן: כל אזרח יכול לפנות אליו?

מיכל הנר-דויטש: כן.

יצחק פיניאן: אני אבוא אליכם אם כמה תלונות שזה לא היה תוך שבועיים ונראה מה תהיה התשובה.

מיכל הנר-דויטש: הוא ישמח לדעת שהעובדים שלו לא מקיימים את מה שהוא מורה להם.

משה גפני: שמישהו יקרא לוקנין לרביזיה.

ציון פיניאן: אי-אפשר להצביע עכשיו, אנחנו שלושה.

משה גפני: לא, צריך להודיע לו.

משה גפני: מיכל, ממש לא נעים לי ממך.

משה גפני: אנחנו אישרנו את התקנות.

משה גפני: אנחנו נעלה את זה שוב.

משה גפני: את לא צריכה לבוא.

משה גפני: ראי את התקנות כמאושרות.

משה גפני: אם הוא לא יסיר נעלה את זה מחר.

משה גפני: נראה לי שהוא עירב פה בין הרביזיות על הפניות התקציביות מפני שבפניות התקציביות לרביזיה יש מטרה.

משה גפני: חבר הכנסת מתנגד והוא אומר שאתם מטילים מיסים.

משה גפני: אני רוצה לדבר איתו.

משה גפני: את לא צריכה לבוא לפה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.