הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך לדיון בפרק י"ד רשות השידור בהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית, כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2009-10-18 12:30

אופיר אקוניס: אני פותח את סדרת הישיבות השבועיות, כשחלקן עוסקות בתקשורת.

אופיר אקוניס: אנחנו כאן בעניין רשות השידור.

אופיר אקוניס: בחוק ההסדרים שפוצל והגיע לכאן הוצע להקים קרן ייעודית אליה יופרשו הכספים.

אופיר אקוניס: הקרן תנוהל בחשבון בנק נפרד.

אופיר אקוניס: הכספים בה לא יוצאו אלא לצורך הפקות או רכישת הפקות שהרשות התחייבה לשדרן בהיקפים הקבועים בחוק.

אופיר אקוניס: אנחנו בוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת החינוך.

אופיר אקוניס: אמרנו פעמים רבות בוועדה הזאת שאנחנו מאמינים בשידור ציבורי חזק וברשות שידור איתנה.

אופיר אקוניס: אנחנו מתכוונים לקדם את הצעת החוק הזאת יחד עם קידום הרפורמה ברשות השידור, שנועדה להבריא את הרשות.

אופיר אקוניס: בעניין הזה שמענו להצעתם של מספר חברי כנסת בשבוע שעבר, לנסות לקיים דיון מקביל.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פלסנר הציע לקיים איזה שהוא דיון מקביל ברפורמה בטלוויזיה המסחרית ובהצעת החוק הזאת.

אופיר אקוניס: מדובר בשתי הצעות חוק שונות לחלוטין.

אופיר אקוניס: הצעת חוק רשות השידור שונה מהרפורמה.

אופיר אקוניס: הצעת החוק שמדברת על הרפורמה בטלוויזיה המסחרית שונה לחלוטין.

אופיר אקוניס: העיסוק בה יכול להיות במקביל כדי להחיל דברים שאם ירדו מהטלוויזיה המסחרית, יוכלו לעבור לרשות השידור.

אופיר אקוניס: לפני שנגיע לאותה הצעת חוק מפוצלת אני רוצה לשמוע מרשות השידור וממשרד האוצר איפה עומדים המגעים - אם עומדים - ואיפה חלה התקדמות מאז הישיבה האחרונה שלנו בדבר הגדול ביותר והמשמעותי של רפורמה מקיפה ברשות השידור.

אורן משה: הרפורמה מתבססת על 4 מדדים – פרישת עובדים, הסדרת הסכמי השכר החדשים ברשות השידור לעובדים שיישארו לעבוד ברשות, שיפור יכולת הרשות להתמודד עם ענף הטלוויזיה דרך השקעה בטכנולוגיות לרכש הפקות מקוריות, וביצוע שינויים בחקיקה שמגדירה את פעולות רשות השידור.

אורן משה: הסכמי הפרישה נחתמו וכניסתם לתוקף מותנית בחתימה על הסכמי השכר החדשים ברשות.

אורן משה: התהליך הזה מתקיים ומתקדם.

אורן משה: אני יודע להגיד שבשבוע הזה נקבעו הרבה ישיבות אינטנסיביות בהמשך לסדרה של ישיבות שמקודמות על ידי סגן הממונה על השכר באוצר.

אורן משה: ההיקף הכספי ועלות הרפורמה נעשית בינינו ובין הנהלת רשות השידור.

אורן משה: מרבית הפערים הצטמצמו.

אורן משה: ברגע שיהיו לנו הסכמי שכר והסכמי פרישה אפשר יהיה לסיים את העניין הזה.

אורן משה: אנחנו באיזה סוג של דין ודברים עם השר ואנשיו בנוגע למתווה שבו נבחר לקדם את תיקוני החקיקה.

אופיר אקוניס: מה הם לוחות הזמנים?

אורן משה: אנחנו מוכנים לכך שכבר ברבעון הראשון של 2010 נוכל להוציא את הרפורמה הזאת.

מוטי שקלאר: אם ההיגיון יוביל את הגורמים בעניין והשכל הישר יעמוד לנגד עינינו, אז להערכתי ניתן עד סוף השנה לסכם לפחות על המתווה, למרות שישנם פערים.

מוטי שקלאר: אנחנו כרגע עוסקים בדברים המשמעותיים ביותר בכל מה שנוגע להסכם, וזה הסכמי השכר החדשים, הסכמי העבודה החדשים, אלה דבר לא פשוטים.

מוטי שקלאר: אתה משנה סדרי עבודה וסדרי עולם של גורמים שונים ברשות שעובדים כבר 30, 40 שנה .

מוטי שקלאר: זה לא דבר של מה בכך.

מוטי שקלאר: על זה הדיונים.

מוטי שקלאר: ממחר אנחנו מתכנסים לדיונים מרתוניים מחוץ לרשות, עם טיוטות שאנחנו מקווים שהיום יחולקו לגורמים בדבר ההסכמים הקיבוציים החדשים.

מוטי שקלאר: נהיה הרבה יותר חכמים בעוד שבועיים, שלושה להגיד שאת מרב הנקודות צלחנו וניתן להגיע לסיכום.

מוטי שקלאר: זה רצון של כולם.

מוטי שקלאר: אני לא רוצה לדבר בציונות, כי כאשר אתה מדבר בציונות זה נהפך לציניות במדינה הקטנה שלנו.

מוטי שקלאר: יש פה חלון הזדמנויות שלא יחזור בשל מצבן הקשה של הערוצים המסחריים ובשל סוג התכנים שהערוצים המסחריים החליטו בתקופה האחרונה להציב על המסך שלהם.

מוטי שקלאר: אני מקווה שהשכל הישר יעשה את שלו, כי הפערים לא גדולים.

מוטי שקלאר: בכל מה שקשור לעיתונאים אנחנו מאוד קרובים.

מוטי שקלאר: גם עם טכנאי הטלוויזיה ניתן לסיים.

מוטי שקלאר: עם טכנאי הרדיו זה קצת יותר קשה, כי יש בעיות ספציפיות.

מוטי שקלאר: הח"כים לא מודעים.

מוטי שקלאר: אתה עובד מול סקטורים שונים, שחלק מהעניין זה לייצר שוויוניות.

מוטי שקלאר: אין שוויוניות במבנה היררכי כזה.

אופיר אקוניס: כמה ועדים יש כרגע?

מוטי שקלאר: יש בסך הכל 11 ועדים במקום הזה.

מוטי שקלאר: העבודה היא מול אגודת העיתונאים ומול ההסתדרות.

מוטי שקלאר: אתה לא יכול ללכת לפי הספר כי יש שונות.

מוטי שקלאר: אופי העבודה של טכנאי הרדיו שונה בעליל מטכנאי הטלוויזיה.

מוטי שקלאר: המשמרות שונות, הסכמי העבודה שונים, השכר שונה.

מוטי שקלאר: יש פה שונות מאוד בעייתית.

מוטי שקלאר: מה שלא הצלחנו לעשות בשנתיים שיושבים אני לא מאמין שניתן יהיה לעשות בחצי השנה הבאה או בשנה הבאה.

מוטי שקלאר: את הזמן מיצינו.

מוטי שקלאר: אפשר להגיד שיש סיכוי לרפורמה, אפשר להגיד שלא.

מוטי שקלאר: הימים המרתוניים האלה הם מבחינתנו קריטיים כדי לראות אם אנחנו יכולים לצלוח את המשוכה הקשה הזאת.

מוטי שקלאר: אם לא, אני לא חושב שהזמן שיוותר בשנה לאחר מכן יוסיף במשהו.

יוחנן פלסנר: אתה יכול להגיד מי הם הגורמים ומה על הפרק?

יוחנן פלסנר: על הפרק זה רק הסיפור עם הוועדים והעניין של להגיע להסכמים?

מוטי שקלאר: זו כמעט שעה היסטורית, שעה משמעותית וחלון הזדמנויות שחבל להחמיץ.

מוטי שקלאר: עיקר המשוכה – זה לזכותם של הועדים וכל הגורמים השונים – הוא להביא להסכמה של פרישה של 700 עובדים.

מוטי שקלאר: זה לא דבר של מה בכך.

מוטי שקלאר: החלק השני, שהוא קשה יותר, נוגע לאיזה שכר יהיה להם.

מוטי שקלאר: אנחנו משנים את כל הסכמי העבודה.

יוחנן פלסנר: מהדברים שאני שומע ממך ומגורמים אחרים משתמע כאילו הסיפור היחיד הוא איך להגיע להסכמה על הסכמי עבודה חדשים, ואיך לסיים את הסכמי הפרישה.

יוחנן פלסנר: יש כאן שאלה של כמה כסף המדינה צריכה לתת כדי להביא לפרישה של 700 עובדים.

יוחנן פלסנר: בהנחה שסגרנו, ישבו כל הגורמים והכל בסדר, האם יש חזון לאיך נראית רשות השידור ביום שאחרי, איך היא פועלת , מה היא מפעילה, מה זה שידור ציבורי, או שרק אז אנחנו מגיעים לאיזו שהיא נקודת התחלה שבה צריך להמציא מה הוא שידור ציבורי, איך פועלת הרגולציה, מה הוא מחויב ומה הוא לא מחויב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם ההחלטה לפטר 700 עובדים ולהשאיר 1700 זה מתאים לאותו חזון שמדבר עליו יוחנן?

מוטי שקלאר: עובדים על הנושא הזה כבר שנתיים פלוס.

מוטי שקלאר: החזון של רשות השידור ברור.

מוטי שקלאר: ייתכן שצריך לעשות התאמות כאלו ואחרות.

מוטי שקלאר: דרך העבודה, אופי העבודה בהתאם לשינויים שיהיו אחרי הרפורמה הוא די ברור.

מוטי שקלאר: הקונקרטיות של הדבר הזה היא דרך התכנית העסקית, שמצביעה בעליל כמה כסף יוצא להפקות, להיכן מוציאים את ההפקות.

מוטי שקלאר: זה קיים.

מוטי שקלאר: העבודה שלנו מול האוצר היא מול 2 זרועות.

מוטי שקלאר: מצד אחד יש את הממונה על השכר שנוגע לכל ההסכמים ולכל הדברים הבעייתיים, מצד שני יש את אגף התקציבים, שאיתו אנחנו לקראת סיום בנוגע להיקף התקציבי שיאפשר להניע את כל המערכת.

אופיר אקוניס: נגיד שמגיעים להסכמים תוך פרק זמן מסוים, מה אתם מתכננים מבחינת השידור הציבורי?

אופיר אקוניס: מה התוצר שיגיע לצרכן?

אופיר אקוניס: אני יודע שהסכמי עבודה זה דבר חשוב, אבל בסוף אנחנו צריכים לחשוב על מה יקרה ואיך זה ייראה על המסכים של הגברת כהן מחדרה.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים שהגברת כהן מחדרה תקבל טלוויזיה יותר טובה.

יוחנן פלסנר: השאלה למה אנחנו צריכים לבוא ולכופף את אוצר המדינה שיפריש.

יוחנן פלסנר: עד היום אכלנו רק מרורים מהשידור הציבורי.

אופיר אקוניס: אני מסתייג.

אופיר אקוניס: אני לא מצטרף לעמדה הזאת.

זבולון אורלב: גם אני לא מצטרף לזה.

יוחנן פלסנר: אני בא מפרספקטיבה של מי שביקש להשתמש בדיון על השידור המסחרי כדי לקדם את השידור הציבורי.

מיה גורן: לרפורמה ברשות השידור יש שתי מטרות שמשתלבות אחת בשנייה.

מיה גורן: המטרה הראשונה היא להחזיר את רשות השידור להיות הבית של היצירה הישראלית.

מיה גורן: לשם כך רשות השידור מקבלת כספי ציבור.

מיה גורן: על פי הרפורמה ועל פי התכנית העסקית שנגזרת מיעדי הרפורמה, כבר בעוד 3,4 שנים רשות השידור תעמיד כ-200 מיליון שקל לטובת רכש של יצירה ישראלית.

מיה גורן: זה סכום משמעותי מאוד.

מיה גורן: היא הופכת להיות הבמה המרכזית ליצירה הישראלית.

מיה גורן: בדרך הזאת נציב אלטרנטיבה אחרת לצרכן הישראלי.

מיה גורן: זאת מטרה אחת.

מיה גורן: בשביל להגיע לדבר הזה, בשביל לאפשר לרשות השידור להפנות כל שנה 200 מיליון שקל לטובת רכש יצירה ישראלית נדרשת הרפורמה.

מיה גורן: המטרה השנייה כדי להגיע ליעד המאוד משמעותי הזה רשות השידור נדרשת לשנות הרבה מאוד מהתשתיות שעליהן היא פועלת.

מיה גורן: במהלך הזה אנחנו רוצים לבטל את כל הסכמי העבודה שנבנו טלאי על טלאי ב-30 השנים האחרונות, ולבנות הסכמי עבודה חדשים שהולמים גוף שידור מודרני.

מיה גורן: התשתיות הטכנולוגיות של רשות השידור הן אי שם בשנות ה-70, החל מניידות שידור, אולפנים, מערכי הפצה וכו'.

מיה גורן: חלק ניכר מהתקציב של הרפורמה שעליו אנחנו יושבים עם אגף תקציבים זה לשדרג את כל התשתיות הטכנולוגיות שלה, החל מדיגיטציה של כל הארכיונים, דרך דיגיטציה של האולפנים, דרך ניידות שידור מודרניות, תשתיות שהן הרבה יותר זולות שמחליפות כוח אדם ויוכלו להציג לציבור את התוכן בצורה יותר איכותית.

אופיר אקוניס: חוק רשות השידור הוא חוק ישן, צריך לבחון אותו ולראות איך אנחנו משלבים אותו בתוך הרפורמה של הטלוויזיה המסחרית.

אופיר אקוניס: הכל צריך להיות יחד.

אופיר אקוניס: בוודאי שתהיה השפעה לפרק מסוים מהצעת הרפורמה של משרד האוצר לגבי הפרסום בכבלים ובלווין.

אתי בנדלר: בהצעת החוק הממשלתית לתיקון חוק רשות השידור, שיש בה היבטים מצומצמים של הרפורמה ברשות השידור, מוצע להחליף את תפקידיה ויעדיה של רשות השידור.

אתי בנדלר: בשלב זה הממשלה טרם ביקשה החלת רציפות על אותה הצעת חוק.

יוחנן פלסנר: ההצעה הזאת?

אתי בנדלר: לא ההצעה הזאת.

אתי בנדלר: יש שתי הצעות נפרדות.

אתי בנדלר: יש את ההצעה שהונחה בכנסת ה-17, שיש בה היבטים מצומצמים מתוך הרפורמה ברשות השידור.

אתי בנדלר: זאת הצעת חוק שעדיין הממשלה לא ביקשה ואינני יודעת אם היא מתכוונת לבקש החלת דין רציפות.

אתי בנדלר: מה שלפני הוועדה זה פרק בחוק ההסדרים האחרון, שמדבר רק על ניהול חשבון נפרד.

אופיר אקוניס: היה כאן רעיון, שהועלה בסוף ישיבה שהתארכה עד שעה מאוחרת, לגבי 15 מיליון על-מנת להתחיל להניע את ההליך הזה.

אופיר אקוניס: האם בקיץ התקדם משהו בנקודה שבוודאי קשורה לחוק שפוצל ולא לרפורמה ברשות השידור?

אופיר אקוניס: (הצגת מצגת מטעם רשות השידור)

מוטי שקלאר: מה שראינו פה היה על קצה המזלג.

מוטי שקלאר: אני מוכן להתמודד מול כל ערוץ לא באיכויות ההפקה אלא באיכויות השידור.

מוטי שקלאר: אם השידור הציבורי אמור להיות תחרות ל-2 ו-10 אתה יכול לסגור את הערוץ הציבורי.

זבולון אורלב: אתה מדבר על תחרות ברייטינג.

מוטי שקלאר: גם באפיון של הערוץ.

מוטי שקלאר: יש שתי מטרות עיקריות לערוץ הראשון.

מוטי שקלאר: תפקידנו לבנות את הארכיון של מדינת ישראל, כלומר לשדר תכניות שעוסקות בליבה של ההוויה הישראלית, בדופק של ההוויה הישראלית.

מוטי שקלאר: בעוד 30,50,100 שנה, כשירצו לראות מה קרה פה, ערוץ 1 יראה שקרה פה משהו.

מוטי שקלאר: יש לנו קרוב ל-6,7 תכניות תרבות על המסך.

מוטי שקלאר: את זה אין באף ערוץ אחר.

מוטי שקלאר: יש לנו תכניות שעוסקות בשיח הכי עמוק של החברה הישראלית, אם דרך דב אלבוים, עובר לתכנית "שווה מחשבה".

מוטי שקלאר: יש תחקירים שלא נעשים באף ערוץ אחר דרך "מבט שני".

מוטי שקלאר: יש סיפורים שמספרים את ההוויה המורכבת של החברה הישראלית באמצעות סיפור אמיתי שנעשה מידי שבוע.

מוטי שקלאר: יש אירועים שאף ערוץ לא סופר אותם.

מוטי שקלאר: שום אירוע ערוצים אחרים לא סופרים.

מוטי שקלאר: זה נשמע מוזר שאני מדבר על זה.

מוטי שקלאר: אם יש יום שעוסק באבשלום וינברג, אז ערוץ 1 ייתן לזה ביטוי.

מוטי שקלאר: אם יש יום שעוסק בהרצל, אז ערוץ 1 ייתן לזה ביטוי.

מוטי שקלאר: אם יש 40 שנה לבה"ד אחד, אז ערוץ 1 ייתן לזה ביטוי.

מוטי שקלאר: אם יש בחירות לרשויות המקומיות, שאף ערוץ לא התייחס לעניין, ערוץ 1 ייתן לזה ביטוי ויקדיש לזה יום שידורים מלא.

מוטי שקלאר: אם יש 4 שנים להתנתקות, אז ערוץ 1 יקדיש שידור מאוד משמעותי לנושא הזה.

מוטי שקלאר: אם יש אלימות, אז ערוץ 1 ורשת ב' יקדישו יום שלם לאלימות.

מוטי שקלאר: אם יש דופק אחר לחברה הישראלית בתקופות מסוימות, כמו בין ראש השנה ליום כיפור, שזאת תקופה שמעצבת את ההוויה הישראלית, אז הערוץ 1 הוא היחידי שבמשך שבוע שלם עוסק בשיח ישראלי יהודי וחשבון הנפש.

מוטי שקלאר: מידי יום יש שתי תכניות.

מוטי שקלאר: המיצוי של העניין היה במוצאי יום כיפור, שמתחילת הערב עד 12:30 בלילה עסקנו במלחמת יום כיפור.

מוטי שקלאר: בערוץ 2 התכנית המרכזית הייתה "מונית הכסף".

מוטי שקלאר: השבוע של יום הזיכרון ויום העצמאות זה שבוע שבו אנחנו מקדישים לשאול את השאלות המהותיות של החברה הישראלית.

מוטי שקלאר: בערוץ 2 יהיה "מונית הכסף", ובערוץ 1 תהיה תכנית שמספרת על ההוויה הישראלית.

מוטי שקלאר: אמרתי את זה כהלצה עצובה, כיוון שההבדל הוא בין מגש הכסף ל"מונית הכסף".

מוטי שקלאר: בואו תראו מה זה ערוץ 1 לפני שמקטרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כמו רופא שאומר שהוא מטפל בחולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה obvious מה שאתה עושה.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לך ימים רבים שאמרו שערוץ 1 יכול להתחרות מול ערוץ 2 ו-10.

זבולון אורלב: מוטי, כשאתה מציע להתחרות בערוץ 2 ובערוץ 10 אתה מתכוון להתחרות ברייטינג.

זבולון אורלב: אתה צריך להתחרות באיכות, ביצירה ישראלית, בפניה של החברה הישראלית.

מוטי שקלאר: כשמדברים על השידור הציבורי צריך לזכור שסך הכנסות הטלוויזיה הן בסביבות 400 מיליון שקל.

מוטי שקלאר: יש גם את הרדיו, שהוא כמעט 40% מתקציב רשות השידור.

מוטי שקלאר: מי יעשה רדיו לשפות השונות?

מוטי שקלאר: רשת ב' נמצאת בכל מקום.

מוטי שקלאר: תראו את הנושאים שעולים ברשת ב', תראו את התכניות שעולות ברשת ב', תראו איך רשת ב' נותנת מענה לדופק הישראלי.

מוטי שקלאר: דברו על רשת ג' עם כל המוסיקה העברית.

מוטי שקלאר: רשת ג' נותנת את הביטוי הכי טוב למוסיקה העברית המתחדשת והישנה.

מוטי שקלאר: ראו את רדיו רקע, את הרדיו בערבית, את קול המוסיקה ואת מורשת.

מוטי שקלאר: אלה הדברים שהם בסופו של דבר חלק מהשידור הציבורי.

מוטי שקלאר: יש פה כלים שלובים.

מוטי שקלאר: היתרון הגדול שלנו, שבנושא החדשות והאקטואליה אנחנו מצליחים לייצר סנכרון וסינרגיה בין רשת ב' לערוץ 1.

מוטי שקלאר: מיום ליום יש יותר פרויקטים משותפים.

מוטי שקלאר: דוגמה אחת שהבאתי הייתה בנושא האלימות.

מוטי שקלאר: תוך שבועיים נעשה דיון על המחיר של גלעד שליט.

מוטי שקלאר: גם הרדיו וגם הטלוויזיה יעסקו בנושא הזה.

גדי בן-יצחק: צריך אחרי הרפורמה לצבוע כסף מיוחד לתקציב הרדיו, כי אחרת הרדיו ישא במחיר של כל הרפורמה הזאת.

זבולון אורלב: זה נושא שראוי לדון בו.

מוטי שקלאר: תשאלו מסביבכם אנשים שמחפשים משמעות לתרבות הפנאי שלהם, שרוצים שתרבות הפנאי לא תהיה רק בתכנית שעוסקת בהיסח הדעת ושאחרי שנייה אתה מנסה להיזכר מה ראית.

מוטי שקלאר: כשתראו מי צופה, כמה צופים ואת סוג האנשים שצופים תבינו את החשיבות של ערוץ 1.

יוחנן פלסנר: היום אנחנו מבינים ש-400 מיליון לא ממוצים.

יוחנן פלסנר: אין כאן מחלוקת סביב השולחן בצורך בשידור ציבורי איכותי.

יוחנן פלסנר: כולם מסכימים, כולם מבינים.

יוחנן פלסנר: השאלה היא איזה מבנה ארגוני יהיה בתקציב העתידי.

מוטי שקלאר: מהות הרפורמה היא להפנות תקציבים לתוכן.

מוטי שקלאר: הראנו את המעט שבתפישה של העניין, בפוטנציאל של העניין, בתפישה שהשידור הציבורי צריך להיות שידור שעוסק בליבה של ההוויה הישראלית בצורה הכי מעניינת.

מוטי שקלאר: ברגע שיהיה לי כסף אני אעשה דרמות יומיות, דרמות תקופתיות, או סדרות תעודה ותכניות שנותנות איזה שהוא מרכיב של שעשוע בחיים.

מוטי שקלאר: אני אאפשר לצופה לראות משהו איכותי, תרבותי, עם תחושת שייכות, עם נגיעה בליבה שלנו.

מוטי שקלאר: אני משתמש במונחים האלה כי בלי זה אני לא יכול לתאר מה צריך להיות ערוץ 1.

זבולון אורלב: במבנה הנוכחי של רשות השידור, בתקציב הנוכחי של רשות השידור ובהסכמים שקיימים היום ברשות השידור אי אפשר לעשות שום דבר.

זבולון אורלב: אם לא תהיה רפורמה בסיסית בשלושת הנושאים האלה לא יעזור שום דבר.

זבולון אורלב: לצערי, יש ארון ספרים עמוס של רפורמות שהכנסת עסקה בהן פעמים רבות.

זבולון אורלב: לא היה אומץ לדרג המבצע, לשר הממונה ,לממשלה לוותר על כוחם כדי לאפשר שידור ציבורי ראוי.

זבולון אורלב: זה חלק מהתפקיד שלנו והאחריות שלנו.

זבולון אורלב: אין לי טענות לדרג המבצע, יש לי טענות לעצמנו שלנו לא הייתה מספיק מנהיגות להגן על השידור הציבורי מפני פוליטיקאים, מפני שרים ומפני הממשלות שלא ידעו להוציא לפועל את כל הרפורמות האלו.

זבולון אורלב: כל פעם שאני פותח את המסך ורואה שערוץ 1 עדיין חי זה הכל נס.

זבולון אורלב: מחודש לחודש מזעיקים אותנו ואומרים לנו שאין משכורות.

זבולון אורלב: אם הממשלה לא רוצה להחיל רציפות, יכול להיות ששתי הוועדות צריכות ליזום מכוחן הצעת חוק.

זבולון אורלב: אני לא יודע מי עוצר.

זבולון אורלב: לא ברור לי למה הממשלה לא מנסה להחיל את הרציפות.

זבולון אורלב: לא שאני מסכים לכל החוק, אבל יש בסיס על מה לדון.

זבולון אורלב: העסק הולך להתמוטט.

זבולון אורלב: פה מציעים הצעת חוק שהיא לא לעניין.

זבולון אורלב: יוחנן פלסנר.

זבולון אורלב: היא בטוח לא במוקד העניין.

זבולון אורלב: בשלב הזה היא יכולה לפגוע עוד יותר ברשות השידור.

מיה גורן: רשות השידור נמצאת באיזה שהוא מומנטום שלילי שמביא אותה לקריסה כלכלית.

מיה גורן: יש לזה הרבה מאוד סיבות.

מיה גורן: מעט מהן מופיעות כאן.

מיה גורן: זה התחיל בהסכמי עבודה שנוצרו במהלך השנים.

מיה גורן: בסופו של דבר זה קשר את ההנהלה להקצות את המשאבים שעומדים לרשותה באופן יעיל ונכון.

מיה גורן: זה גרם להעדפה או לזליגה של הרבה מאוד תקציבים מתוכן לטובת שכר ותקורות.

מיה גורן: זה גרם לזה שפחות ופחות רשות השידור השקיעה בשיפורים טכנולוגיים.

מיה גורן: כידוע לכם אנחנו נמצאים בסביבה עתירת שינויים טכנולוגיים.

מיה גורן: זה גרם לדה-לגיטימציה של רשות השידור כי היא לא עמדה ביעדים שלה.

מיה גורן: זה מומנטום שלילי, שהביא אותנו לבעייתיות מאוד גדולה.

מיה גורן: היום אנחנו נמצאים בגירעון של 50 מיליון שקל.

מיה גורן: במהלך 20 שנה פעלו 12 ועדות ציבוריות.

מיה גורן: אף אחת מהן לא יושמה.

מיה גורן: לפני שנתיים הוגשה תכנית רפורמה שהמטרה שלה הייתה לזהות את כל בעיות השורש של רשות השידור, ולבנות תכנית אחת אינטגרטיבית שתיתן מענה להכל.

מיה גורן: התכנית נשענת על המעמד הציבורי, על חוסר התלות שלנו בשינויים במשק.

מיה גורן: הרפורמה נשענת על כמה רגליים מרכזיות, שאת כולן אנחנו רוצים לפתור בעת ובעונה אחת.

מיה גורן: הדבר הראשון זה כוח אדם.

מיה גורן: הגענו עם הועדים ואגודת העיתונאים להסכמי פרישה חתומים.

מיה גורן: במסגרתם 700 איש הלכו הביתה.

צבי גרזון: הוא פג תוקף.

מיה גורן: הוא הוארך לפני שבוע.

צבי גרזון: הוא פג תוקף לפני חודשיים.

צבי גרזון: אנחנו מתנגדים להאריך אותו.

צבי גרזון: אל תוליכו שולל ואל תשקרו.

מוטי שקלאר: צביקה, אתה אומר דברים שאתה לא יודע.

מוטי שקלאר: לפני שבוע הגיע מכתב מעופר עיני.

צבי גרזון: היום דיברתי.

צבי גרזון: לא נחתם שום דבר.

מיה גורן: מדובר על הסכמי פרישה עם תנאי פרישה מהטובים שנעשו אי פעם במגזר הציבורי.

מיה גורן: המטרה של הרפורמה היא להסיט תקציבים מאוד משמעותיים משכר ותקורות לטובת תוכן, שדרוג כל הטכנולוגיות של רשות השידור, רה- ארגון בנכסי הנדל"ן של רשות השידור, מעבר ל-3 אזורים גיאוגרפים ומבנה ארגוני חדש שתואם גוף שידור מודרני.

מיה גורן: זה ממנף את היתרון היחסי של רשות השידור כגוף התקשרות היחיד בארץ שפועל בכל הפלטפורמות - רדיו, טלוויזיה, סלולר ואינטרנט.

מיה גורן: עלות התכנית עומדת על 950 מיליון שקל.

מיה גורן: אנחנו במו"מ מתקדם עם משרד האוצר לגבי אופן המימון של התכנית הזאת.

מיה גורן: היום רשות השידור משקיעה 2% אחוז מתקציבה לטובת רכש הפקות מקור.

מיה גורן: תוך 5 שנים על פי התכנית העסקית שגובשה אנחנו נעמוד על כ-200 מיליון שקל.

מיה גורן: המשמעות היא 36% מהכנסות הטלוויזיה יופנו לרכש תכנים חיצוניים.

לאה ורון: 36% להפקות זה רק מתקציב הערוץ הראשון.

ערן הורן: משנת 2003 יש שחיקה מאוד משמעותית בכל אפיקי ההכנסה.

ערן הורן: בהתאם לחוק משנת 2004 הופחתה האגרה בשיעור מצטבר של 37%.

ערן הורן: לצערנו אנחנו עומדים מול קיטון משמעותי בעוגת הפרסום ברדיו, בתשדירים ובחסויות.

מוטי שקלאר: תבינו את הירידה התלולה בהכנסות רשות השידור בסעיפים השונים.

ערן הורן: זה כתוצאה מהפחתת האגרות בחוק וירידה בהכנסות מפרסום ברדיו, חסויות ותשדירים בטלוויזיה.

מוטי שקלאר: האגרה קוצצה ב-36%.

ערן הורן: מרמת הכנסות של כ-950 אנחנו מגיעים למשהו כמו 734.

אופיר אקוניס: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהאגרה היא בתוואי יורד.

אופיר אקוניס: עוגת הפרסום, אם אנחנו חוזרים לתוואי של צמיחה במשק, תעלה כפי שגם מעריכים בטלוויזיה.

אופיר אקוניס: בוודאי מ-2007 ו-2008.

ערן הורן: הרדיו באופן אובייקטיבי נפגע.

יוחנן פלסנר: כל העניין של הרפורמה בנוי על מבנה הכנסות זהה?

ערן הורן: כן.

ערן הורן: הרפורמה מבוססת בגדול על הסטת משאבים מתחום השכר לתחום התוכן.

מוטי שקלאר: פרישה של 700 עובדים מייתר.

מוטי שקלאר: .

תמנה עורב: מסכום השכר של עובדי הרשות לתחום השכר של אחרים.

קריאה: בלי לפגוע במנהלים.

ערן הורן: מבחינת צד ההוצאות התקציב הוא גירעוני בכ-50 מיליון שקל.

ערן הורן: הטלוויזיה היא סדר גודל של 40%, הרדיו כ-25%.

ערן הורן: כל היתר זה תקורות וגביית אגרה.

ערן הורן: יש פה ניתוח רב שנתי שמראה בגדול שלנוכח השחיקה בצד ההכנסות, תקציבי התפעול, התקציבים היותר גמישים ששימשו לתוכן, נשחקו, כשבשכר אי אפשר לגעת.

ערן הורן: היום לא ניתן לדבר על התייעלות ברשות השידור שהיא לא הרפורמה, משום שלמעלה מ-85% מהסעיפים הם הוצאות קשיחות שאין לנו אפשרות לגעת בהם, אם זה שכר שהוא כ-56%, דרך הפצת השידורים.

מוטי שקלאר: תראו את ישראל ביחס למדינות האחרות בהשקעה של המדינה בשידור הציבורי, אפרופו האוצר.

ערן הורן: זה מתבסס על נתוני ה-EBU.

ערן הורן: זה מחלק את התקציב בהתאם לגודל האוכלוסייה.

יוחנן פלסנר: מה אתה מחשיב הוצאה לשידור הציבורי?

יוחנן פלסנר: מה שנקבע באגרה?

ערן הורן: תקציב ההכנסות של רשות השידור כולל הוצאה לשידור הציבורי.

מוטי שקלאר: תשימו לב לגובה האגרה במדינת ישראל בהשוואה למדינות אחרות.

ערן הורן: השקף האחרון מראה איפה אנחנו נמצאים מבחינת ההשקעה בהפקות, ואיפה אנחנו רוצים להיות.

אופיר אקוניס: איפה הממונה על רשות השידור בעניין הרפורמה, בעניין הצעת החוק שעומדת על שולחננו, בעניין הוועד המנהל והמליאה החדשה?

יוחנן פלסנר: כל הרפורמה הזאת דורשת חקיקה.

יוחנן פלסנר: החקיקה הזאת לא עומדת על שולחננו.

אופיר אקוניס: גם ברית המועצות לא עומדת על שולחננו, אנחנו מחכים למשרד התקשורת.

אלברט סחרוביץ: אולי כדאי לעשות דיון מיוחד בנושא הרפורמה של רשות השידור.

אלברט סחרוביץ: זה נושא מספיק חשוב.

אלברט סחרוביץ: הנושא שהתכנסנו בו היום הוא לא הרפורמה.

אופיר אקוניס: אנחנו הזמנו ישיבה נפרדת בנושא רשות השידור, אבל לדאבון הלב גם אז נבצר מהשר להגיע.

אופיר אקוניס: אנחנו מוכנים לקיים ישיבה בכל דקה.

אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה יודעת לתאם עם כל משרדי הממשלה שהוועדה הזאת אחראית עליהם.

אופיר אקוניס: כולם מגיעים.

אופיר אקוניס: שר התקשורת היה פה, שר התחבורה יהיה פה בעוד יומיים, השר להגנת הסביבה, שר הבינוי והשיכון.

אלברט סחרוביץ: בניגוד לחבר הכנסת אורלב אני חושב שיש על מה לדון.

זבולון אורלב: יש על מה לדון, אבל כנסת היא לא אוניברסיטה שתדון דיונים תיאורטיים.

זבולון אורלב: ממשלה צריכה להניח הצעת חוק.

זבולון אורלב: על זה צריך לקיים דיון, אבל לא איזה דיון תיאורטי.

אלברט סחרוביץ: לגבי מינוי מליאת רשות השידור.

אלברט סחרוביץ: מדובר בהליך מאוד מייגע ומורכב.

אלברט סחרוביץ: כמו שציין היושב-ראש, המליאה הנוכחית פג תוקפה בסוף 2008, כמעט שנה אחרי התהליך.

אלברט סחרוביץ: מהיום הראשון שהשר התמנה לתפקידו אנחנו שומרים על העניין הזה.

אלברט סחרוביץ: אנחנו, נכון להיום, נמצאים בעיצומו של הליך, קרי לשכה משפטית מול ועדת המינויים.

אלברט סחרוביץ: אני מאוד מקווה שתוך מספר שבועות, חודש ימים הסיפור הזה מאחורינו.

אלברט סחרוביץ: לגבי הצעת החוק המדוברת.

אלברט סחרוביץ: גם נציגי רשות השידור, גם השר בכבודו ובעצמו וגם נציגת משרד המשפטים היו בדיונים על הצעת החוק.

אלברט סחרוביץ: על הצעת החוק בכנסת הקודמת לא יכולנו להחיל דין רציפות כי היו איתה מספר בעיות.

יוחנן פלסנר: האם הולכים להביא יושב-ראש שמחויב לרפורמה ולעקרונות שראינו?

אלברט סחרוביץ: היושב-ראש המיועד הוא אמנון דיק, אדם שיש בעברו ניסיון בסיטואציות כאלו של ועד ותהליך הפרטה.

אלברט סחרוביץ: התשובה היא חד משמעית כן.

אחיה גינוסר: אתם מתכוונים להפריט את רשות השידור?

אלברט סחרוביץ: כן.

אלברט סחרוביץ: לגבי הצעת החוק קיימנו מספר דיונים.

אלברט סחרוביץ: גם הסיכום שלנו עם האוצר היה מאוד ברור.

אלברט סחרוביץ: ההתקדמות בנושא של הצעת החוק היא התקדמות של רפורמה.

אלברט סחרוביץ: אין לנו על מה לדבר.

אלברט סחרוביץ: בלי רפורמה אין על מה לדבר.

אלברט סחרוביץ: כל הדיונים הם דיוני אקדמיה.

אלברט סחרוביץ: אנחנו נתכנס פה ונדון עד מחר.

אלברט סחרוביץ: כל עוד לא תהיה מסגרת מימון ברורה לרפורמה, עם לוחות זמנים.

אלברט סחרוביץ: .

אורן משה: אנחנו תולים את קיום הרפורמה בקידום תיקוני חקיקה.

מוטי שקלאר: הבעיה היא שכל אחד תולה בדבר אחר.

אופיר אקוניס: תיקוני חקיקה על חוק רשות השידור?

אורן משה: אני לא אומר שאנחנו נצמדים בהכרח לנוסח שדובר בו לגבי החלת דין הרציפות.

אורן משה: כמו שאלברט אמר, אנחנו דנים בנושאים האלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פלסנר, זה מאוד לגיטימי ששר שנכנס לתפקידו ומחליף שר אחר מעיר את הערותיו לחוק.

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד לממשלה הקודמת, הוא לא חייב להביא דין רציפות ככתבו וכלשונו.

אלכס מילר: אני לא הייתי ממליץ לאוצר להשתמש בדרך כזאת, כי גם אנחנו בתור חברי ועדת כספים יכולים לבוא ולהגיד שלא יהיה flat עד שתבוא הרפורמה.

אורן משה: להבנתנו הרפורמה ללא תיקוני חקיקה לא תפתור בעיות לטווח הרחוק.

אורן משה: הרפורמה תייצר פתרון שביחד עם תיקון חקיקה תאפשר לרשות להמשיך להתקיים על פני זמן.

אורן משה: אנחנו לא רואים שום דרך שבה אפשר להפריד השקעה בעלויות פרישה של עובדים ובטכנולוגיה מבלי שאנחנו מבטיחים את עתיד השידור הציבורי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על איזו חקיקה אתה מדבר?

אופיר אקוניס: אתה יכול להסביר לחברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ' על החקיקות שאתה מדבר עליהן?

דנה נויפלד: הצעת החוק שפה היא הצעת חוק שהבסיס שלה הוא מדוח דינור.

דנה נויפלד: העקרונות נשארו אותם עקרונות.

דנה נויפלד: הרעיון הבסיסי שעומד מאחורי הצעת החוק הוא לשנות את המבנה הארגוני, זאת אומרת להפוך אותה למוסד יותר דומה לחברה ממשלתית במובן הזה שיהיה דירקטוריון או מועצה יותר קטנים ממה שיש היום.

דנה נויפלד: היום המועצה היא בת 31 חברים.

דנה נויפלד: בתוכה יש ועד מנהל, כשהיחסים בין הוועד המנהל למליאה לא ממש ברורים ויש חפיפה.

דנה נויפלד: מדובר על להסדיר שתהיה מועצה מצומצמת, שחלוקת התפקידים תהיה ברורה, שיהיה דרג מנהל שינהל לעומדת דרג של מועצה שיפקח ויתווה את המדיניות.

דנה נויפלד: יהיו מתחת למנכ"ל ראשי מדיה, כל אחד בתחומו, כל אחד בעל כישורים.

דנה נויפלד: התיקונים שלנו מתייחסים לאופי המינוי של אותם חברי מועצה כך שיש ועדה חיצונית ממנה לרשות השידור.

דנה נויפלד: אופן הבחירה של המנהלים תהיה בצורה מקצועית, על בסיס ועדות איתור.

דנה נויפלד: יש גם תיקונים לעניין של מה רשות השידור תשדר.

דנה נויפלד: גם המטרות הן ביחס למה שהיה בדוח דינור.

דנה נויפלד: שום דבר זו לא המצאה חדשה.

דנה נויפלד: יש גם שינוי לעניין קביעת אגרה, על מה גובים את האגרה.

דנה נויפלד: היום השידורים עוברים ממקלטי הטלוויזיה לאמצעים טכנולוגיים אחרים.

אופיר אקוניס: האגרה זה הדבר הכי ציבורי כרגע, כי כולם מחזיקים את הבקשה על מה יגבו את האגרה.

אופיר אקוניס: כרגע האגרה היא על אחזקת מקלט טלוויזיה.

אופיר אקוניס: מה השינוי?

אתי בנדלר: לגבות על מחשב למשל.

אופיר אקוניס: זאת ההצעה?

אופיר אקוניס: נקיים על זה דיון נפרד.

אופיר אקוניס: על המחשב יגבו אגרה?

אלברט סחרוביץ: מחשב במקום מקלט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוטל אגרה גם על מיקרוגל?

אתי בנדלר: זה יכול להיות על כל מכשירי הטלפון הסלולאריים שאפשר לקלוט איתם שידורים.

אופיר אקוניס: זה קצת בעיה.

דנה נויפלד: כאשר ניתן יהיה לקלוט במיקרוגל שידורי טלוויזיה יהיה גם מנגנון שיאפשר גביית אגרה.

אופיר אקוניס: להטיל מסים זה לא דבר שהציבור אוהב, גם אם קוראים להם בכל מיני שמות יצירתיים.

אלברט סחרוביץ: אין פה התניה להעביר את החוק בקיום הרפורמה.

אלברט סחרוביץ: לא יכול להיות דבר כזה.

אלברט סחרוביץ: הכוונה היא להתקדמות מבחינת שני הגופים.

אלברט סחרוביץ: אנחנו מבחינתנו נביא את עיקרי הדברים.

אורן משה: קידום חקיקה זה חלק מהרפורמה.

אתי בנדלר: השלמת הליכי החקיקה זה דבר שנתון בידי הכנסת.

אתי בנדלר: הכנסת לא תשמש בת ערובה לכך שהממשלה תגמור את הקצאות הכספים.

אלברט סחרוביץ: לגבי לוחות הזמנים.

אלברט סחרוביץ: אני שותף להערכות של מנכ"ל רשות השידור ושל נציג האוצר, שאכן בתחילת שנת 2010 נהיה מאחורי סיכום הסכמי העבודה החדשים מול הוועדים, מול ההסתדרות, מול אגודת העיתונאים.

יוחנן פלסנר: לכאורה זה הסיכום של כל החבילה של העובדים.

אלברט סחרוביץ: יש פה שני רבדים עיקריים שכבר הוזכרו, האחד זה המסלול של הממונה, והשני זה המסלול מול אגף התקציבים.

אלברט סחרוביץ: האחד כרוך בשני.

אלברט סחרוביץ: לא יהיה מימון תקציבי כל עוד לא חותמים על הסכמי עבודה חדשים.

אופיר אקוניס: אולי אפשר להביא את התייחסות השר בעניין הצעת חוק רשות השידור בכתב.

רוברט סחרוביץ: ההצעה של האוצר באה לתת חלופה.

רוברט סחרוביץ: המתכונת אומרת שבסוף 2009 מסתיימת סמכותו של השר להפחית בשעות השידור, הווה אומר שבהעדר הצעה אחרת מ-1 בינואר 2010 רשות השידור מחויבת להפריש 36%, שזה 180 מיליון מהתקציב שלה.

רוברט סחרוביץ: אלה שיושבים כאן מבינים שרשות השידור לא יכולה לעמוד בזה.

רוברט סחרוביץ: האוצר הציע מתווה במסגרת חוק ההסדרים, שמחלק את העוגה הזאת ל-5 שנים.

אופיר אקוניס: מ-1 בינואר על רשות השידור לפעול בהתאם להוראות התוספת לחוק רשות השידור.

אופיר אקוניס: זה אומר הפקות בהיקף של 180 שעות שנתיות לז'אנר עליון, כלומר 36% בהוצאות להפקה מקומית.

אלברט סחרוביץ: ב-2005 כשנקבע המתווה הזה של 36% ניתנה לשר סמכות לבוא על פי שיקול דעתו ולהפחית מההיקפים.

אלברט סחרוביץ: כל השרים, לרבות השר הנוכחי, מימשו אותה.

אלברט סחרוביץ: זה מה שממחיש את המצוקה של רשות השידור בכל מה שנוגע להפקות מקוריות.

אלברט סחרוביץ: בתום 2009 הסמכות הזאת תמה.

אחיה גינוסר: שמעתי את דבריו של יושב-ראש ועדת החינוך, מר זבולון אורלב.

אחיה גינוסר: הוא הציע להסיר את ההצעה כי ההצעה נראית לו לא טובה.

אחיה גינוסר: אני מסכים איתו במאת האחוזים.

אחיה גינוסר: במה שיש להצדיק את ההצעה הזאת זה שבסוף השנה הזאת, החל משנת 2010 הרשות מחויבת להפריש 36% מהכנסות הטלוויזיה.

אחיה גינוסר: על פי הצעת החוק זה לא ברור.

אחיה גינוסר: אחת הסנקציות פה זה שלוקחים את אגרת הרדיו ממשרד התחבורה.

אחיה גינוסר: זה לא נשמע כל כך טוב.

אחיה גינוסר: זה נשמע כאילו נטפלים לרדיו במקום שלא צריך להיות.

אחיה גינוסר: אני חושב שיש פה היסחפות לאיזה שהוא כיוון.

דנה נויפלד: האגרה היא אגרת רדיו.

אחיה גינוסר: על פי החוק הקיים היום הדבר נתון בידי מליאת רשות השידור וועדת הכלכלה.

אחיה גינוסר: ניתן לשנות את מידת האחוזים מ-36% לאחוז אחד ללא צורך בשינוי חקיקה.

אחיה גינוסר: המצב כפי שמוצע על פי הצעת החוק הזאת מרע את מצב רשות השידור, משום שמה שהוא אומר זה שהיא חייבת במינימום של הוצאת כספים, דבר שיכול להיות שהיא לא יכולה לעמוד בו.

אחיה גינוסר: אם קושרים את הצעת החוק הזאת לרפורמה, אז אפשר לשפר אותה קצת ולעשות בה היגיון.

אחיה גינוסר: אחרי הרפורמה אפשר לדבר.

אחיה גינוסר: לפני רפורמה זה חסר שחר לדבר על ההצעה הזאת.

דנה נויפלד: למיטב הבנתי, ואנשי האוצר יתקנו אותי, גובה האחוזים שקבועים כאן נעשו בתיאום עם ההנהלה של רשות השידור.

דנה נויפלד: הם תואמו איתם.

מוטי שקלאר: בהתניה שיש רפורמה.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהיועצת של הוועדה להבהיר את העניין לגבי הסמכויות.

אתי בנדלר: הייתה סמכות לשר להתיר לתקופה מ-1 בינואר 2007 עד 31 בדצמבר 2009 הפחתות בהיקף השידורים ובסכומי ההוצאה המפורטים בתוספת שבהן מחויבת הרשות.

אתי בנדלר: כאמור, הסעיף הזה לא יתיר לשר בהחלטה מינהלית להפחית.

אתי בנדלר: בהליך של חקיקת משנה רשאית המליאה, ואני קוראת מסעיף 44ג(ה), באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לשנות את התוספת.

אתי בנדלר: לשנות את התוספת זאת אומרת לשנות את כל אחד מהרכיבים המופיעים בתוספת, דהיינו את היקף השעות להפקת סוגה עילית, ז'אנר עליון מה שנקרא.

זבולון אורלב: אבל אין מליאה.

אתי בנדלר: שמענו שעומדים בפני סיום מינוי מליאה.

אופיר אקוניס: בתחילת דצמבר.

אחיה גינוסר: עד שתהיה מליאה חדשה המליאה הנוכחית היא המליאה החוקית.

חנה מצקביץ: המליאה סיימה את תפקידה, אבל על פי החוק שלנו המליאה ממשיכה לתפקד עד כינון מליאה חדשה.

חנה מצקביץ: על פי החוק צריך קוורום של 15 חברים, מתוכם יושב-ראש או משנה.

חנה מצקביץ: מאחר ואין לנו, אז המליאה לא יכולה להתכנס.

חנה מצקביץ: הוועדות שלה ממשיכות.

זבולון אורלב: הוועדות לא רלוונטיות ל-44ג.

זבולון אורלב: בקיצור, חוזרים לשר.

זבולון אורלב: חוזרים לשר אם תהיה מליאה.

אופיר אקוניס: אחרי שאתם מגיעים להסכמות על המליאה ועל היושב-ראש זה עובר למליאת הממשלה.

אופיר אקוניס: גם נשיא המדינה בדבר הזה.

זבולון אורלב: אני מאוד מכבד את הדיונים על הרפורמה ברשות השידור, על חשיבותו של השידור הציבורי.

זבולון אורלב: מי כמוני נשא יותר נאומים בשבחו של השידור הציבורי, בחיוניות שלו מנקודת מבט תרבותית, חינוכית וערכית.

זבולון אורלב: אוי לנו היותנו כמדינה דמוקרטית בלי השידור הציבורי, שהוא אחד מאבני היסוד של קיום החיים הדמוקרטיים והתרבותיים שלנו.

זבולון אורלב: כשרוצים לברוח מעניין מתחילים בדיונים תיאורטיים.

זבולון אורלב: אין כאן דיונים תיאורטיים, יש דיונים מעשיים.

זבולון אורלב: יש הרבה רפורמות.

זבולון אורלב: יש רפורמה כזאת ואחרת.

זבולון אורלב: כל הרפורמות היו טובות, רק לא היה כוח לבצע אותן.

זבולון אורלב: לא את הנחישות לבצע אותן, ולא את המנהיגות לבצע אותן.

זבולון אורלב: אני מאוד אשמח אם השר, שאני מאוד מעריך אותו באופן אישי, ייקח מנהיגות.

זבולון אורלב: אם הוא יצליח להעביר את הרפורמה זה לדעתי יהיה הישג פוליטי בלתי רגיל של השר.

זבולון אורלב: זה ייזקף גם לזכותה של הוועדה, שצריכה לאשר את הרפורמה הזאת.

זבולון אורלב: עד שאנחנו באים להסדיר את הרפורמה בינתיים גם צריך לחיות.

זבולון אורלב: עם הצעת החוק הזאת רשות שידור לא יכולה לחיות.

זבולון אורלב: או שעושים רפורמה, או שלא עושים רפורמה.

זבולון אורלב: אני מציע לא לאשר את החוק הזה.

זבולון אורלב: אני מציע ששנינו נבוא בדברים עם השר.

זבולון אורלב: צריכים להחליט על איזו אופציה הולכים, האם הולכים על אופציה שממנים מליאת רשות שידור ומשתמשים בסעיף הזה שהיועצת המשפטית של הוועדה הקריאה, או שהשר מוכן יציע הצעת חוק כדי להאריך את סמכותו.

רוברט סחרוביץ: התחלנו.

זבולון אורלב: בסדר, מה אבל אם נתקעים?

זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים - חס וחלילה - בבואנו לתקן את רשות השידור להעמיד אותה במצב שב-1 בינואר יוגש בג"ץ.

זבולון אורלב: אני רואה את כל אותם גופים שיגישו בג"ץ למה רשות השידור לא ממלאת אחר החוק של 36% להפקות מקור מהכנסות של הטלוויזיה.

זבולון אורלב: ברור לגמרי שזה יהרוס את רשות השידור באותו יום.

זבולון אורלב: הצעתי להטיל על 2 יושבי-ראש הוועדה המשותפת הזאת להיפגש עם השר בדחיפות כדי לגבש אסטרטגיה, כאשר רק אז נכנס את הוועדה ונחליט.

אופיר אקוניס: אתה מציע להסיר את הצעת החוק שעומדת ופוצלה.

זבולון אורלב: לא להסיר, רק לא לקדם אותה.

אופיר אקוניס: הסרנו אותה.

זבולון אורלב: אני לא רואה שהכנסת תאשר את החוק הזה.

זבולון אורלב: חבל לנו להתעסק.

זבולון אורלב: נבוא בדברים ונראה לאן פנינו מועדות.

זבולון אורלב: אי אפשר להשאיר את רשות השידור תלויה באוויר ב-1 בינואר.

מוטי שקלאר: אני מזכיר נשכחות, למרות שזה היה לפני 3,4 חודשים.

מוטי שקלאר: אנחנו ראינו בחיוב את הצעת החוק הזאת.

מוטי שקלאר: כמובן בהתניה שיש רפורמה.

מוטי שקלאר: אז הצענו הצעת פשרה שאומרת שרשות השידור תקצה 15 מיליון שקל לטובת הפקות מקור מחוץ לרשות שידור, האוצר יעמיד מולנו עוד 15 מיליון שקל כדי להתחיל לייצר תחילה של מימוש הרפורמה שבסופו של דבר זה כסף לתוכן.

אופיר אקוניס: כך סיכמנו את הישיבה הקודמת.

מוטי שקלאר: להערכתי, אם האוצר יסכים לכך וידחה את יישום החוק במובן הזה של 15% של 2010, שהם 67 מיליון שקל לסוף השנה, אבל בינתיים יוציא 30 מיליון שקל, בין אם יש רפורמה ובין אם אין רפורמה.

מוטי שקלאר: .

זבולון אורלב: הוועדה המשותפת תמכה בכך.

זבולון אורלב: האוצר לא נתן תשובה חיובית.

מוטי שקלאר: המצגת שהראתה ש-85% מתקציב רשות השידור הולך להוצאות קבועות, זה אומר שהמינימום שאנחנו הולכים להוציא זה 10,15 מיליון שקל, לא יותר מזה.

אורן משה: העמדה שלנו לא השתנתה.

אורן משה: הרוב המוחלט של התקציב הוא כספי ציבור שמקורם באגרות.

אורן משה: לא נראה לנו מוצדק להגדיל את היקף ההוצאה הציבורית לרשות השידור.

מוטי שקלאר: זה גזירות שלכם.

יוחנן פלסנר: מה האוצר היה מוכן לתת אד-הוק?

אורן משה: כלום.

מוטי שקלאר: הצענו בפעם הקודמת לתת 15 ושהם יתנו 15.

אופיר אקוניס: כנבחר ציבור ועל דעת נבחרי הציבור ממפלגות אחרות אין שום כוונה להפריט את רשות השידור, יש כוונה לקיים בה רפורמה מקיפה ויסודית.

אופיר אקוניס: אנחנו מקיימים את הדיונים האלה כדי לסייע לרשות השידור ולשידור הציבורי להתחזק בתחום הסמכות שלהם כמשדרי רדיו וטלוויזיה ציבורית.

אופיר אקוניס: אף אחד מהמפלגות לא מתכוונת להפריט את רשות השידור.

תמנה עורב: לא הוועדה הזאת.

תמנה עורב: אני מדברת על האוצר.

אופיר אקוניס: הממשלה היא חלק מהמדינה.

אופיר אקוניס: אין מדיניות כזאת.

זבולון אורלב: כדי להפריט צריך לשנות את החוק.

גדי בן-יצחק: שמעתי מחבר הכנסת אורלב על מבנה רשות השידור, על תקציב רשות השידור והסכמים.

גדי בן-יצחק: מה שזז כאן בעזרת האוצר זה לקצץ את ההסכמים הקיבוציים.

גדי בן-יצחק: חלק גדול מהעובדים הולכים הביתה.

גדי בן-יצחק: זה נקרא פרישה, אבל זה פיטורים.

גדי בן-יצחק: אחרים יורדים בהכנסתם.

גדי בן-יצחק: זה הדבר היחיד שכאילו סגרנו.

גדי בן-יצחק: איפה הבניינים?

גדי בן-יצחק: מי הוריד לו את החובות שלא העובדים יצרו כדי שיהיה לנו בניין מפואר?

גדי בן-יצחק: איפה האנטנות שהמדינה הורידה לשידורים בערבית?

גדי בן-יצחק: נעזוב את רשת ב' שלא שומעים בביתו של המנכ"ל.

גדי בן-יצחק: על זה לא דיברנו.

גדי בן-יצחק: העובדים אשמים?

גדי בן-יצחק: האוצר מסכים לעניין הזה.

גדי בן-יצחק: מי שייעשה את השידורים יהיו העובדים הישראלים בתנאי שהם לא יעבדו בבניין הטלוויזיה הישראלית, כי שם העובדים הם סינים.

יוחנן פלסנר: אני מברך את שני יושב-הראש על קיום הדיון המשותף.

יוחנן פלסנר: אני חושב שזה חשוב.

יוחנן פלסנר: חבר הכנסת אורלב כבר שבע קרבות ודיונים בעניין הזה, אבל המשבר הוא משבר שלא נפסק וחייבים לטפל בו.

יוחנן פלסנר: הזירה של הכנסת בשלה כדי לטפל בנושא הזה.

יוחנן פלסנר: אני לא אכביר מילים על חשיבות השידור הציבורי ברמה הלאומית.

יוחנן פלסנר: אני חושב שזה חשוב בצורה בלתי רגילה שהערוץ מחויב לדמוקרטיה, לקיום השיח, לייצר תכנים שייצרו את מדורת השבט במובן החיובי של המילה, את הקולקטיב, שייצגו את אותם דברים שדורשים ליבון.

יוחנן פלסנר: דיבר על זה המנכ"ל, אבל נדמה לי שהוא נתן דוגמאות מההווה.

יוחנן פלסנר: ברור לכולם שבהווה יש הרבה בעיות.

יוחנן פלסנר: יש הישגים אדירים מהעבר, אבל יש גם הרבה בעיות.

יוחנן פלסנר: זה דבר שכולם מסכימים עליו.

יוחנן פלסנר: השאלה איך מגיעים מפה לעתיד, איזה חזון יש של שידור ציבורי, ומה אנחנו יכולים ללמוד ממקומות אחרים.

יוחנן פלסנר: כשמדברים על רפורמה תמיד חוזרים על אותם עקרונות.

יוחנן פלסנר: אמרתם עקרונות דינור.

אופיר אקוניס: ועדת צוקרמן עוד לא עלתה פה.

יוחנן פלסנר: תמיד זה אותם העקרונות.

יוחנן פלסנר: מדברים בסופו של דבר על אותם העקרונות, כשמדובר בגדול על הנושא של הסכמי עבודה, על הנושא של שינוי המבנה הארגוני בחקיקה.

יוחנן פלסנר: הדבר החדש לי שבפעם הראשונה אני שומע שהאוצר לא מוכן לתת איזה שהוא סכום.

יוחנן פלסנר: הוויכוח הוא לא על גובה הסכום, אלא על קיומו של סכום אד–הוק לצורך קיום רפורמה.

יוחנן פלסנר: ברור שצריך לקיום הרפורמה לקנות את הרפורמה בכסף.

אורן משה: לקידום התיקון הספציפי שעל שולחן הוועדה כרגע.

יוחנן פלסנר: אני לא מדבר על זה.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על הרפורמה כולה.

יוחנן פלסנר: אני חושב שהדבר הזה הוא חלק מאותה מגמה.

יוחנן פלסנר: בכלל יש בעיה במדיניות הציבורית, אבל בהקשר של שוק התקשורת אנחנו רואים טלאי על טלאי על טלאי.

יוחנן פלסנר: זה לא ביקורת על הממשלה, אלא על הממשלות בכלל שלא מסוגלות להסתכל בראייה כוללת על שוק הטלוויזיה.

יוחנן פלסנר: מביאים פה חקיקה שפותרת חלק ועוד חקיקה שפותרת חלק.

יוחנן פלסנר: האחריות שלנו היא לא לקבל את הדברים האלה, אלא לבקש לגבש ראייה כוללת.

יוחנן פלסנר: מדברים פה על אותם 35% .

יוחנן פלסנר: הם מאוד חשובים כי הם יכולים לייצר את אותה סוגה עילית שברישיונות אנחנו מפחיתים לערוצים המסחריים ואומרים להם שהמודל הכלכלי לא מאפשר להם לעמוד ברף כל כך גבוה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, יש כבר ניירות, תגישו לנו אותם.

יוחנן פלסנר: אנחנו נכרוך את הנייר של השידור הציבורי, את הנייר שעכשיו נותנים לנו על רישיונות וזיכיונות יחד עם נייר בנושא רגולציה , קרא לזה ברית המועצות.

יוחנן פלסנר: לא יכול להיות שיגידו לי לדון ברישיונות בלי שאני אדע איזו רגולציה.

יוחנן פלסנר: שמענו את האחראית על הרגולציה, שאומרת שהיא לא אוכפת.

יוחנן פלסנר: אולי היא צודקת.

יוחנן פלסנר: אולי היא בכלל לא משתמשת בכלים שעומדים לרשותה.

יוחנן פלסנר: איך יכול להיות שהיא אומרת שהיא לא אוכפת?

יוחנן פלסנר: שלושת הדברים האלה חייבים להיות נידונים ביחד, עם ניירות שהממשלה נותנת לנו.

יוחנן פלסנר: כל עוד אין את הדבר הזה אני לא חושב שאנחנו צריכים להמשיך להיות חותמת גומי לאשר הצעה כזאת שהיא טלאי על טלאי.

יוחנן פלסנר: זאת עמדתי והצעתי.

אופיר אקוניס: חותמת הגומי כנראה לא תפעל היום כי אנחנו לא עומדים לאשר את ההצעה הזאת.

מוטי שקלאר: אני מציע שהוועדה המשותפת תבוא לביקור ברדיו ובטלוויזיה.

מוטי שקלאר: אין טוב ממראה עיניים לחוש באופן בלתי אמצעי את מצבה של רשות השידור.

מוטי שקלאר: יש מקום להקלות ב2- וב-10.

מוטי שקלאר: אם נצליח להגיע ל-200 מיליון שקל באופן מודולרי ניתן יהיה להפחית מ-2 ו-10 מחויבות.

מוטי שקלאר: אני לא אומר את זה רק מהכובע הזה, אני אומר את זה גם מהכובע הקודם.

מוטי שקלאר: אמרתי את זה גם אז.

יוחנן פלסנר: מה שהוא אומר זה שפה יש מקום ללינקז' בניגוד למקומות אחרים.

אבישי כפיר: אני מבקש להתייחס לכל הנושא של התאריכים שנדחו וכל פעם שאמרו שהרפורמה הזאת תקרה והיא לא קרתה.

אבישי כפיר: אתם מאוד אופטימיים.

אבישי כפיר: יש פה אופטימיות זהירה שבתחילת 2010 זה יקרה.

אבישי כפיר: אני שואב אופטימיות ממה שאמר חבר הכנסת אורלב לגבי שיתוף הכוחות בעניין הזה.

אבישי כפיר: בואו ניקח תסריט, שהוא ראלי לא פחות, שזה לא יקרה ושוב נבוא עם אותם 9 מיליון שקלים פתטיים ב-2010 וננסה לעשות יצירה מקורית ברשות השידור וזה לא יקרה.

אבישי כפיר: יש את אותם 35 מיליון שקלים שמר שקלאר מבקש.

אבישי כפיר: הוא ירד על הברכיים כדי לבקש שהאוצר יזרים את הכסף.

אבישי כפיר: תלכו על התסריט שזה לא יקרה ב-2010.

אבישי כפיר: זה ריאלי.

אבישי כפיר: תיקחו בתוך תכנית העבודה שלכם, שיש סיכוי שהרפורמה לא תקרה ול-2010 נגיע בעוד חודשיים ועל המסך נראה אפס.

אבישי כפיר: יש פה תהליכים עד שזה קורה.

אבישי כפיר: זה לא יקרה מהיום למחר.

אבישי כפיר: אי אפשר לבוא לערוץ 10, לוותר לו במיליוני דולרים ולהגיד שאין 15 מיליון שקלים לעזור לערוץ 1 כדי להגיע ל-30 מיליון שקל.

אבישי כפיר: זאת אטימות שהדעת לא סובלת.

אבישי כפיר: אל תלכו על שיווי משקל שנגיד שעל ערוץ 1 נשים את כל הכסף של סוגה עילית, ובערוץ 2 נרד לשעשועים.

אבישי כפיר: יש את המחויבות שלהם.

אבישי כפיר: הם לקחו את זה על עצמם במסגרת החוק.

אבישי כפיר: צריך להקפיד על קוצו של יוד שיעמדו בזה.

אבישי כפיר: היינו כיוצרים יותר מידי בישיבות כדי לראות איך מוותרים במספרים מטורפים לאנשים שלקחו על עצמם התחייבות ולא עשו כלום.

אבישי כפיר: כך ערוץ 1 בהיסטוריה שלו התגלגל.

אבישי כפיר: אם יש פה הזדמנות אני מברך ואני מקווה שהיא תקרה.

אבישי כפיר: הייתי יותר מידי במפחי נפש כדי לראות שהיא לא קרתה.

אבישי כפיר: אני מניח ומתפלל שהיא תקרה.

אבישי כפיר: אני מבקש מכם להפעיל את כל משקל

אבישי כפיר: כם הציבורי שאם זה לא קורה יוזרמו אותם 30 מיליון שקל – 15 של מר שקלאר, 15 מהאוצר.

מיטל בשרי: המועצה לצרכנות רואה חשיבות בחלק הזה של הצעת החוק כך שיהיה כסף צבוע להפקות מקור.

מיטל בשרי: לא ייתכן שמתוך 600 מיליון שקל של אגרת הרשות יהיו רק 2% שיגיעו להפקות שאותם זכאי הציבור לראות.

מיטל בשרי: אנחנו מגיעים לכאן בשנתיים וחצי האחרונות ומדברים רק על הרפורמה ועל הבראת רשות השידור, כאשר לא מדברים על הזכויות של הצרכנים עצמם.

מיטל בשרי: אף אחד לא מטפל בזה.

מיטל בשרי: אי אפשר לדאוג רק לרשות השידור, כאשר הצרכן יצביע ברגליים ולא יראה ואז לא יהיה שום ערך לשידור הציבורי.

מיטל בשרי: הגיע הזמן לדאוג לציבור הן בהצעת החוק הזאת, בתיקון החקיקה או ברפורמה עצמה, להכניס את הקטע של לצבוע כסף לציבור כדי שהציבור יקבל את מה שמגיע לו ואת מה שהרשות מחויבת לעשות.

אופיר אקוניס: הוועדה המשותפת תומכת בקיום רפורמה בשידור הציבורי וסבורה שלא ניתן להמשיך ולהשאיר את רשות השידור במצב בו במשך שנים שואפים לרפורמה אבל בפועל היא לא מתקיימת.

אופיר אקוניס: אני ויושב-ראש ועדת החינוך ניפגש עם השר הממונה, כדי לוודא התקדמות בפועל של ההליכים הנדרשים לקידום הרפורמה.

אופיר אקוניס: עד אז מחליטה הוועדה להימנע מקידום הצעת החוק הזאת.