ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 88, 2009-10-26 09:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אופיר אקוניס: אנו ממשיכים בדיון בהצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התשס"ט-2009.

אופיר אקוניס: לפני שאנו מתחילים את הישיבה השוטפת, מבלי להתייחס בישיבה הזו לנושא הארכת התקנות של ערוץ 10, שאינם על סדר היום, כידוע לכם, מהנוגעים בדבר להתייחס.

אופיר אקוניס: האם גב' דאבוש נמצאת פה?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: היא דיברה על כך שהיום היא מוציאה מכרז.

אופיר אקוניס: רציתי לשאול אם הוא יצא, או מה מעמדו.

אופיר אקוניס: לא נמצאת.

אופיר אקוניס: האם המנכ"ל ירצה להתייחס?

מנשה סמירה: לפי החלטת המועצה והיושבת ראש, יתפרסם מכרז היום.

מנשה סמירה: הודעה תפורסם באינטרנט ומחר בעיתונים.

חיים אורון: ואז הכנסת תחוקק חוק ערוץ 10, חוק ערוצים וחוק ערוץ 1.

אופיר אקוניס: אני מנסה להבין בצורה מסודרת וגם לפרוטוקול, מה הולך כאן?

אופיר אקוניס: מר פולק, בשבוע שעבר התבקשתם על ידי שר התקשורת לכתוב הצעת חוק בנושא ערוץ 10, הצעת חוק ממשלתית, אם איני טועה, על פי הפרוטוקול.

אופיר אקוניס: מה קרה מאז?

אופיר אקוניס: זה היה ביום שני שעבר.

אופיר אקוניס: האם התחלתם לכתוב אותה?

ערן פולק: האמירה של שר התקשורת, כפי שאני הבנתי אותה בשבוע שעבר, היתה שאנו נפנה לממשלה לקבל הסמכה לכתוב חקיקה במסגרת הרפורמה שאנו דנים היום.

ערן פולק: מאז מה שקרה, זה בעיקר החלטה של שני השרים, שר האוצר ושר התקשורת, שבמסגרת הרפורמה הזו לא נכון להכניס נושא ערוץ 10.

ערן פולק: עד כמה שאני יודע, נכון לרגע זה אין פלטפורמה אחרת.

ערן פולק: אנו, כמובן, עובדים על ניסיונות אחרים.

אופיר אקוניס: כלומר לא התחלתם לכתוב.

אופיר אקוניס: מנכ"ל משרד התקשורת, האם משרד התקשורת החל לכתוב הצעת חוק כזו, ממשלתית, בעניין ערוץ 10 – הארכת זיכיונו והמשך ההפעלה שלו?

עדן בר טל: אני מציע לחכות לשר התקשורת בעניין, אבל מדובר אכן בהצעת חוק נפרדת מהרפורמה בשל שיקולים של זמן.

אופיר אקוניס: ממשלתית?

אופיר אקוניס: פרטית?

אופיר אקוניס: מה ההליך?

אופיר אקוניס: כי חבר הכנסת שי, אני מבין, אתה מציע היום, הולך לקבל פטור מחובת הנחה.

אופיר אקוניס: הנה שר התקשורת.

אופיר אקוניס: שאלתי את מנכ"ל משרד התקשורת וגם את מר פולק וגם את מנכ"ל הרשות השנייה לגבי המכרז היום של ערוץ 10 ותהליכי החקיקה של הממשלה או התמיכה בהצעת חוק פרטית או מה שאתם מתכוונים לעשות, אז אם אתה רוצה להשיב, איפה הדברים עומדים כרגע מבחינת החקיקה הממשלתית, כי אתה מייצג את הממשלה.

משה כחלון: תן לנשום.

משה כחלון: ..

אופיר אקוניס: בינתיים נשמע את עמדת משרד המשפטים ביחס להצעות החקיקה, בבקשה.

דנה נויפלד: כאשר תבוא הצעה לפני ועדת השרים לחקיקה, אז הממשלה תגבש את עמדתה.

דנה נויפלד: משרד המשפטים, בינתיים אין שום הצעה שעומדת על השולחן, לכן אין לה עמדה בעניין הזה בשלב הזה.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: בקיצור, אין הצעת חוק ממשלתית כרגע.

אופיר אקוניס: הדבר היחיד שעומד זה כרגע הצעתו של המדבר בטלפון, חבר הכנסת שי, שאתה, אני מבין, הולך מכאן לוועדת הכנסת לבקש פטור מחובת הנחה.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: כרמל שאמה ואני הגשנו הצעת חוק, היא עולה בעוד 35 דקות בוועדת הכנסת, פטור מחובת הנחה, בתקווה שנוכל להביא את זה כמה שיותר מוקדם להצבעה, אולי אפילו עוד השבוע.

נחמן שי: היא מדברת על הארכה של הזיכיון בשנתיים, זה לא הכול, היא תאמר הרבה יותר מזה, אני מקווה, אבל אנחנו בתוך התהליך.

אופיר אקוניס: בבקשה, שר התקשורת.

משה כחלון: בוקר טוב, תודה רבה, אדוני היושב ראש, כפי שאמר חבר הכנסת נחמן שי, יש הצעת חוק שלו במסגרת פרטית שעולה.

משה כחלון: אמרתי בדיון הקודם בעצה אחת עם משרד התקשורת שהממשלה תגיש הצעת חוק ממשלתית להארכת הזיכיון.

משה כחלון: כמובן, נעשה הכול כדי להכניס את כל מה שהושג, אם זה במסגרת החוק עצמו, במסגרת נספח, כל מה שהושג לטובת כל הצדדים, והיו הישגים רבים בהסדר שניסו לגבש אותו בחצי שנה האחרונה.

משה כחלון: לומר לכם כרגע איזה שר יגיש את זה – לדעתי, יהיה שיתוף של משרד האוצר ומשרד התקשורת.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, יש לי תחושה שבזמן שאנו עוסקים פה בדיון מרתק על הסדרת מערכת השידורים בישראל, בעצם המציאות נקבעת מחוץ לחדר הזה, והיא נקבעת לא לפי הסטנדרטים שאנו רוצים או לא רוצים לחוקק.

דב חנין: אני חושב שמה שקורה כרגע בעניין ערוץ 10 זו בדיוק הדוגמה איך לא להתנהל.

דב חנין: אני חושב שהנושא הזה צריך להיות מוסדר בחקיקה, אני חושב שהחקיקה הזו צריכה להיות ברורה, צריכה לכלול את כל המרכיבים של ההסדרה, אם יש כוונה להסדיר, את כל הצדדים השונים של העניין הזה.

דב חנין: מה שקורה כרגע זה סוג של מהלך מחטפי ללא דיון מסודר, ללא שקיפות, ללא דיווח אפילו לכנסת בדיוק איך הדברים הולכים להתבצע, והולכת להתקבל החלטה שיש לה משמעות מאוד גדולה.

דב חנין: לכן הדבר שאני הייתי מציע לוועדת הכלכלה לעשות - להפסיק את הדיון בחוק הזה ולהתחיל מייד בדיון בשאלת הסדרתו של ערוץ 10, שאלה רצינית, יש לה הרבה מאוד פנים.

דב חנין: אני חושב שהיא בהחלט נדרשת לפתרון כולל, אבל זה מה שצריך לעשות.

דב חנין: אחרת נמשיך לדון בתיאוריה של איך השוק הזה צריך להתנהל, ובפועל הפרקטיקה כבר תיקבע.

דב חנין: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: בהמשך לדבריו של ידידי דב חנין, המציאות הזו מזכירה לי בדיחה מאוד ישנה שמייחסים למשורר הלאומי, חיים נחמן ביאליק.

חיים אורון: סיפרו לו שבאמריקה מתחילים לבנות גורדי שחקים.

חיים אורון: אז הוא אמר:

חיים אורון: לנו יש מזמן גורדי שחקים.

חיים אורון: יש לנו גורדים – ביידיש זה הרבה יותר חמור, המילה הזו, אני לא רוצה אפילו להגיד אותה פה - ויש לנו שחקים.

חיים אורון: אנחנו פה מדברים בשחקים, ובמילה הלא נעימה ביידיש מדברים על מקומות אחרים, וזה סדר הפוך.

חיים אורון: אין שום קשר בין מה שאנו נדון, איך תיראה התקשורת הישראלית אם וכאשר וכו' וכו'.

חיים אורון: זה לא רק הנושא של ערוץ 10.

חיים אורון: מונח על השולחן פה חוק ערוץ 1, שחבר הכנסת חסון בתפקידו כיו"ר הוועדה דן בו, אבל מה – היות שהשרים- -

אתי בנדלר: לא מונח.

חיים אורון: כי לא מחילים עליה דין רציפות.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: כל עוד לא הוחל דין רציפות, אין על שולחן הכנסת- -

חיים אורון: אני מקבל את התיקון.

חיים אורון: הממשלה שלא רוצה, כנראה, חוק, לא נותנת דין רציפות, למרות פנייה של חברי כנסת – אגב, לוועדה יש סמכות להחליט פה ולבקש דין רציפות.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאנו נותנים לממשלה הזדמנות לבדוק האם היא רוצה להחיל דין רציפות לחוק של הממשלה הקודמת?

אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לאפשר את זה?

אתי בנדלר: הצעת חוק ממשלתית - רק הממשלה יכולה- -

אופיר אקוניס: יכול להיות שהממשלה הנוכחית בוחנת את הצעת החוק שהוגשה בנושא רשות השידור על ידי הממשלה הקודמת ולא מעוניינת בו.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, אני מבין שחלק מהמשכורת שלך זה להגן על הממשלה תמיד.

אופיר אקוניס: הרבה, אבל לא תמיד.

חיים אורון: עכשיו אני ברשות דיבור.

אופיר אקוניס: אני לוקח חזרה את רשות הדיבור, ואני אומר לך שזכותה של הממשלה לא להחיל דין רציפות על חוק רשות השידור שהוצע על ידי הממשלה הקודמת.

חיים אורון: זכותה של הממשלה אפילו לבוא לפה היום ולהציע חוק רשות השידור, שאתה היושב ראש, אקוניס הוא המנכ"ל וחבר הכנסת שאמה הוא מנהל השידורים.

חיים אורון: היא יכולה כל מיני דברים לעשות.

אופיר אקוניס: אני לא אציע הצעה כזו.

חיים אורון: אל תתחייב.

חיים אורון: אתם תגיעו גם לזה.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיע לשם.

חיים אורון: אני מנסה באופן הכי ענייני; הסיפור בערוץ 10, אדוני שר התקשורת, לא יכול להיגמר באיזה מסלול של הצעת חוק פרטית, שעל הקולב הקטן הזה ישימו אחר כך חבילה שלמה.

חיים אורון: זה נושא ראוי להצעת חוק ממשלתית שתונח על שולחן הכנסת, יקבלו עליה אחריות ויבינו מה רוצים ממנה.

אופיר אקוניס: זו גם עמדתי.

חיים אורון: אגב, אפשר גם להגיש הצעת חוק פרטית בשביל להמריץ אותם.

חיים אורון: הצעת הערוץ הראשון, שלגבי חלק מהחברים שיושבים פה היא לא-לא שייכת לדיון, אלא היא אבן יסוד בדיון על איך תיראה התקשורת.

חיים אורון: אני נותן לממשלה את כל הזכות לחשוב.

חיים אורון: מה קרה – בדבר אחד שהוא של הממשלה הקודמת, אדוני היושב ראש.

חיים אורון: היות שהיה שגר ושלח, כי יש חוק הסדרים, והיות שהיתה התחייבות שאי אפשר לעמוד בה, שעד נובמבר צריך לסיים, אז מביאים ופה מריצים עשרות אנשים שכולם מרגישים, וכבר כולנו דיברנו עם הרבה מאוד אנשים בתעשייה, כמו שנקרא, שהנושאים שמונחים פה הם כרגע לא הבעיות האקטואליות, לא של ערוץ 1 ולא של ערוץ 2, אלה שלא נפלו, ולא של ערוץ 2, אלה שנפלו, ולא של כולם, אז את כל זה מביאים עכשיו לפה מהר-מהר, למה?

חיים אורון: תפנה לשרים, יושב פה שר, תעצרו את המנויים, זה נשאר על שולחן הכנסת, לא קרה שום דבר.

חיים אורון: הוא לא ברח לשום מקום.

חיים אורון: תסיימו את ערוץ 10, לטעמי, תסיימו את ערוץ 1, במקביל תקיימו את זה.

חיים אורון: אבל אתם הולכים בכוונה הפוך.

חיים אורון: ובסדר הזה יש היגיון, וההיגיון הזה הוא נגד תקשורת כמו שאנו רוצים לראות אותה.

חיים אורון: השר כחלון, זה לא התקשורת שאתה רוצה.

חיים אורון: השר אדלשטיין מנהל מדיניות אחרת במקום אחר.

חיים אורון: הוא לא מדבר אתך.

חיים אורון: אני יודע מה אני אומר.

חיים אורון: ובסוף מה שיתקבל בציבור זה קקופוניה, שתקרוס עוד פעם מחדש.

חיים אורון: תיתנו קצת להוט וליס, תיקחו קצת מפה, תסדרו את המתמטיקה.

חיים אורון: באקסלים של פולק אין שום בעיה להפוך מיליארד ו-200 למיליארד ו-300, להוריד מקדם אחד, להוסיף מקדם.

חיים אורון: זה רק לחיצה על כפתור.

חיים אורון: הוא מוציא מה שהוא רוצה.

חיים אורון: אבל זה לא נמצא באקסלים.

חיים אורון: זה נמצא במקום אחר.

חיים אורון: לכן אנו חוזרים ואומרים פעם שלישית ורביעית: עצרו רגע.

חיים אורון: ומה שקורה היום ואתמול עם ערוץ 10 זועק לשמיים.

חיים אורון: זה באמת שחבר כנסת יציע הצעת חוק פרטית לפתור בעיה שאתם כבר עוסקים בה במשך שנה שלמה, ויכניסו עכשיו בחוק בחקיקה ראשית- -

נחמן שי: מה רע בזה?

חיים אורון: כשנגיע לדיון בחוק הזה, אגיד לך מה רע בזה.

נחמן שי: אתה יוצא נגד העיקרון.

נחמן שי: לא הבנתי מה רע בעיקרון.

אופיר אקוניס: ביקשתי תמונה כללית, חבר הכנסת שי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אתה הולך עוד מעט לבקש את האישור בלאו הכי, אז אני מבקש שתיתן לחבר הכנסת אורון לסיים את דבריו.

חיים אורון: סיימתי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנת ישראל חסון, בבקשה.

ישראל חסון: תודה לך, אדוני היושב ראש.

ישראל חסון: מאחר שיושב לימינך אדם שהוא מאוד יקר לי ונושא באחריות לעניין הזה, אני רוצה לסכם את כל ההתייחסות שלי בשלושה-ארבעה משפטים; אני ממש מבקש לשמור על כבודו ועל העניין, למשוך את הדיון הזה.

ישראל חסון: בואו תגידו לנו איך אתם רוצים לגמור עם ערוץ 10, תביאו לנו לכאן את הסיפור של ערוץ 1, משום שברור לחלוטין, אני לא יודע אם אתה יודע מה מתנהל שם.

ישראל חסון: זה תהליך של ייבוש וגסיסה איטית.

ישראל חסון: הם פשוט כורתים שלב אחרי שלב.

ישראל חסון: כבר חצי שנה- -

משה כחלון: הם יותר נכרתים מאשר כורתים.

ישראל חסון: כן.

ישראל חסון: חצי שנה האוצר כבר לא מאשר להם לקלוט אף עובד ולא לפלוט אף עובד.

ישראל חסון: התהליך שם הוא תהליך- -

אתי בנדלר: ברשות השידור, אתה מדבר.

ישראל חסון: כן.

נחמן שי: זה המוות הכי ארוך בהיסטוריה.

נחמן שי: לא צריך להיכנס לדרמטיות יתרה.

ישראל חסון: תרשה לי רגע להציע לך הצעה בעניין הדרמטיות; אף מהנדס לא ידע להגיד אלפית שנייה לפני שוורסאי קרסה, שזה יקרוס, ואני אומר לך – לא אתה ולא אני לא יודעים לומר מתי התהליך הזה יבוא לידי מימוש.

ישראל חסון: אפשר לומר שאנו עושים מזה דרמטיזציה.

ישראל חסון: אני מציע לך בתור אחד שהיה אחראי על לתת לך התראות, אני אומר לך - אל תחתום על זה.

ישראל חסון: יש לנו פה מין מצב שלא השידור הציבורי מוסדר, לא ערוץ 10, ואנו יושבים פה ומדברים על הרפורמה.

ישראל חסון: השר כחלון, אני מציע לעשות פסק זמן.

ישראל חסון: אני מצטרף להצעה של חבר הכנסת אורון לעשות פסק זמן ולחזור לפה כשלפחות שניים משלושת הדברים, יש להם אחיזה בקרקע.

ישראל חסון: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

משה כחלון: חבר הכנסת חסון, ראשית, אני חושב שאתם מערבבים מין שאינו במינו.

משה כחלון: רשות השידור או השידור הציבורי זה נושא אחר, זה משרד אחר.

ישראל חסון: למה זה נושא אחר?

משה כחלון: יושב פה חבר הכנסת אורון, ששנינו הקמנו את השדולה למען השידור הציבורי, ואפילו הצבעתי בעד האגרה, לעצור את ההפחתה.

משה כחלון: עשיתי דברים איומים בניגוד לכל האמונות שלי, אולי כדי להציל את הערוץ בשכנוע של חבר הכנסת אורון.

משה כחלון: לגבי שידור ציבורי, אני לא צריך תעודת כשרות מאף אחד.

משה כחלון: לגבי הרפורמה, הרפורמה היא חלק מהסדרת השידור המסחרי, שהוא מתבקש, וזה בדיוק המקום, חבר הכנסת חנין שאיננו, לצערי, אומר הדברים נעשים מחוץ לכנסת, אז מה אנו עושים עכשיו?

משה כחלון: עכשיו אנו עושים את ההסדרה של השידור המסחרי.

משה כחלון: פה, בדיון הזה.

משה כחלון: מה, הוא באמת חושב שזה נסגר בקפה ג'ו בתל אביב?

משה כחלון: זה נסגר פה.

משה כחלון: מה שתצביעו, זה מה שיהיה בסוף.

משה כחלון: הרי אין לנו כנסת אחרת ואין לנו בית מחוקקים אחר.

משה כחלון: ואותו דבר, חבר הכנסת אורון, גם לך אני חייב תשובה קצרה - שהממשלה צריכה להסדיר.

משה כחלון: אמרתי בפתח דבריי שהממשלה תגיש הצעת חוק.

משה כחלון: לומר לך כרגע אם זה התקשורת או האוצר או שניהם יחד – לא יודע.

משה כחלון: הממשלה תגיש הצעת חוק.

משה כחלון: הצעת החוק של חבר הכנסת שי ושאמה תקודם במסגרות שלהם, ואנחנו נגיש הצעת חוק.

חיים אורון: על ערוץ 10.

חיים אורון: אני דיברתי על ערוץ 1.

משה כחלון: ערוץ 1 זה יולי אדלשטיין.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון, לא נעים להגיד שהיינו בסרט הזה, כי אנחנו בטלוויזיה, אבל גם יש סרטים טובים בטלוויזיה.

אופיר אקוניס: דיברנו שזה שתי הצעות שונות לחלוטין.

אופיר אקוניס: האם אני מקבל את משכורתי מהבניין הזה, ואני אומר לך, ואחזור ואומר, אני מקווה שהשר יסכים אתי, שזכותה של הממשלה החדשה, יש לה זכות לקחת הצעת חוק כמו זאת, דרך אגב, פחות או יותר, ולקדם אותה, של הרפורמה בתקשורת.

אופיר אקוניס: יש הצעה אחרת, שהיא לא מקדמת אותה.

אופיר אקוניס: אם אני מרוצה מכל הצעות החוק שהממשלה הזאת מקדמת, כפי שקידמה הממשלה הקודמת?

אופיר אקוניס: ודאי שלא.

אופיר אקוניס: בראש ובראשונה בנושא המים, אגב.

אופיר אקוניס: האיוולת הזו של המים לא שייכת לממשלה שלנו, אגב, אבל זו הערה אחרת, וגם בזה נדון פה, לא מעניין כאן את תעשיית הטלוויזיה.

נחמן שי: איזה?

אופיר אקוניס: מים, חבר הכנסת שי.

אופיר אקוניס: כל הרפורמה במים חוקקה בזמן ממשלת קדימה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי נדבר על המים?

אופיר אקוניס: זו רק דוגמה לחבר הכנסת אורון על מה הממשלה מאמצת ומה לא.

חיים אורון: אני רוצה לדווח לך שגם בממשלת קדימה הייתי באופוזיציה.

חיים אורון: זה לא הנושא.

אופיר אקוניס: מצוין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אולי באמת נעביר את הדיון הזה על המים, כי זה יותר חשוב?

אופיר אקוניס: זה יתקיים.

אופיר אקוניס: אנו מתאמים מול נציב המים, שנמצא בחו"ל.

אופיר אקוניס: הדיון בנושא המים יתקיים, ותקבלי על כך הודעה.

אתי בנדלר: משהו פורמלי – אני לא נכנסת בשלב זה לגופם של עניינים, שוודאי תשמעו ממני לא מעט דברים.

אתי בנדלר: רק בהיבט הפורמלי, בנושא של התקנות של ערוץ 10, מוסמכת לדון ועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך.

אתי בנדלר: הוועדה הנוכחית היא ועדת הכלכלה בלבד, לכן לא רק שהנושא אינו על סדר יומה של הוועדה, אלא זו גם לא אותה ועדה, לכן אפילו מהבחינה הפורמלית לא ניתן לדון בנושא הזה כרגע, כפי שהתבקש.

אופיר אקוניס: האם משרד התקשורת ביקש מאתנו, האם הגיעו תקנות?

נגה רובינשטיין: זה הועבר ממש בדקות האחרונות.

אופיר אקוניס: כפי שאמרה היועצת המשפטית, למען אישור התקנות אנו צריכים לכנס ועדה נפרדת.

נגה רובינשטיין: לוועדה המשותפת.

קריאה: אפשר לדעת מה התקנות?

משה כחלון: ברגע שנתכנס כאן עם הוועדות, אני מניח שיושב ראש הוועדה יודיע לקראת סוף הדיון אם הוא מתכוון לקיים דיון בתקנות, וכמובן, הכול יהיה בשקיפות מלאה.

אסף אמיר: אין לזה קשר לנושא של ערוץ 10?

אופיר אקוניס: לתקנות ודאי יש קשר לנושא של ערוץ 10.

אסף אמיר: אז אפשר- -

אופיר אקוניס: לא קראתי אותן, וחברי הכנסת אורון ושי ושאמה- -

לאה ורון: ברגע זה קיבלנו את התקנות.

לאה ורון: איש לא קרא אותן מצוות הוועדה ומחברי הכנסת.

לאה ורון: נפרסם אותן במהלך היום באתר הוועדה, ואני מניחה שיושב ראש הוועדה יקבע מועד.

אופיר אקוניס: נדון בנפרד על מועד הישיבה, בהתייעצות עם חבר הכנסת אורלב, שהוא היושב ראש המשותף.

אופיר אקוניס: אני היושב ראש, והוא חבר הוועדה המשותפת.

אופיר אקוניס: אני רוצה לקיים אתו התייעצות.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: נחזור להצעת חוק שידורי הטלוויזיה ולרשימת הדוברים שעוד רוצים להביע את עמדתם.

אופיר אקוניס: משה דנון, יושב ראש איגוד מפיקי הקולנוע והטלוויזיה, בבקשה.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אמיר, בבקשה.

אמיר רוזנברג: אדוני היושב ראש, אדוני השר, כשיצאת עם הרציונל של המעבר מזיכיונות לרשיונות, דובר על הרצון בתחרות, על לאפשר כניסה לשחקנים חדשים, שיוכלו להשתלב בשוק הטלוויזיה, ואפילו אנחנו בדיונים אצלנו מאוד הבנו.

אמיר רוזנברג: יש לנו ביקורת, יש לנו התנגדויות, אבל מאוד הבנו את הרציונל הזה, שאומר למדינה ואומר לך כשר התקשורת: בואו נפתח את השוק לתחרות.

אמיר רוזנברג: באותה נשימה אמרת גם פה לא אחת, שאתה מכיר מאוד בעובדה שהמעבר לרשיונות יוצר נטל כבד על נושא האכיפה, שממילא היא רופפת, ולכן אתה מסכים ומבקש מאתנו, והלב שלך יהיה פתוח ותהיה נכון לעשות כל דבר שניתן כדי לחזק את מנגנוני האכיפה בחוק הזה שאנו נמצאים בו עכשיו.

אמיר רוזנברג: אחד הדברים שנתנו ביטוי לדברים האלה שאמרת הוא אותו סעיף שמדבר על זה שלא ניתן להאריך כל חמש שנים, אפשר לשלול זיכיון ולא ניתן להאריך רשיון אם לא עומדים בחובות עבר.

אמיר רוזנברג: ואנו ראינו בדבר הזה גם הישג חשוב, אם כי יש לעשות בו הרבה תיקונים ותוספות, שגם אתם הסכמתם, כולם מבינים שצריך שם להוסיף כמה דברים.

אמיר רוזנברג: הסעיף של החוק הזה קיים היום.

אמיר רוזנברג: נקרתה בדרכנו הזדמנות גדולה, לראות – זה ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: לערוץ 10 יש סעיף שהועתק לתוך חוק הרשיונות, אותו סעיף שמדבר שבלי מילוי כל המחויבויות, לא תינתן ארכה.

אמיר רוזנברג: אנו יכולים להסתכל היום, לראות על התנהלות שלנו אל מול ערוץ 10, מה יקרה בעתיד, כשאותו סעיף נמצא בחוק הרשיונות, אותו סעיף, שאדוני, התייחסתי אליו, אמר שהוא יהיה אבן יסוד בחוק הזה ואתה מכיר בחשיבותו, אתה יודע שבלעדיו אין חוק, וזה לא יכול לעבור.

אמיר רוזנברג: ואנו מסתכלים מה קרה עם ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: ערוץ 10, על פי החובה של הרשות השנייה, היה צריך לפרסם מכרז בדצמבר 2008.

אמיר רוזנברג: השר דאז הגיע לוועדת החינוך והכלכלה המשותפת, והביא בקשה להארכת מועד לרשות השנייה, שתאריך את ההחלטה שלה לצאת לזיכיונות עד מרס 2009, כי הזיכיון עומד לפוג בינואר, צריך להספיק להכין.

אמיר רוזנברג: באותה ישיבה חבר הכנסת, שהיה יושב ראש הוועדה ארדן, ואדוני השתכנע להצביע נגד זה.

אמיר רוזנברג: הצבעת נגד, והיתה החלטה שפורסמה ושעשתה המון רעש בתקשורת, לא לאפשר למועצת הרשות השנייה להודיע על המכרז במרס.

אמיר רוזנברג: כמובן שהרשות השנייה לא עשתה דבר, היא לא קיימה את התקנות, כפי שגם אמר עכשיו היועץ המשפטי לממשלה במכתב שהוא שלח לה.

אמיר רוזנברג: החליטה לעבור על החוק, זה עניין שבינה לביניכם וכדומה.

אמיר רוזנברג: אבל הוועדה הנכבדה של כלכלה וחינוך, שאתה היית חבר בה והרמת אצבע, בגלל החשיבות העצומה כי היה ברור לחלוטין שעד מועד מסוים צריך לגמור את המכרז.

אמיר רוזנברג: היום אנו נמצאים חודשיים-שלושה לפני שנגמר הזיכיון לערוץ 10.

אמיר רוזנברג: יש בעיה חמורה, אבל עדיין יש עוד זמן, כי זה מה שנקבע, שהיום יפורסם מכרז.

אמיר רוזנברג: אנו לא נגד ערוץ 10, אנו רק רוצים לראות איך יישמר בחוק הרשיונות והזיכיונות אותו מנגנון אכיפה, ואנו שומעים היום שתי פעולות מסיביות שנעשו; אחת, הנחת הצעת חוק, שאני אומר, חלילה בלי לפגוע, כי אני מבין את מניעיה ומטרותיה, אבל היא קטסטרופלית מבחינת חוק הרשיונות.

אמיר רוזנברג: הצעת החוק הזו של חברי הכנסת שאמה ושי, המשמעות שלה שחוק הרשיונות הוא חסר כל משמעות, ומה שאדוני אמר הוא חסר כל משמעות- -

אופיר אקוניס: השר אמר שהממשלה מביאה הצעה.

אמיר רוזנברג: שנייה.

אמיר רוזנברג: הצעת החוק הזו נועדה לבטל את כל מה שהיה עד עכשיו, להאריך בשנתיים בלי עמידה במחויבויות, והיא מוסיפה וקובעת, שמי שיהיה בעל הרשיון לשידורים לשנתיים נוספות בכלל לא יצטרך למלא את מחויבויותיו בשנתיים האלה אלא ייתנו לו למלא את זה בתקופת הארכה, כלומר עושים פה שני דברים – קודם כל, מבטלים את אותו מנגנון אכיפה שהכנסתם לחוק הרשיונות, זה גמור, כי ברור שכשנגיע בעידן הרשיונות, שזה עידן שהלחץ על האכיפה הוא אדיר, ותהיה בעיה עם איזשהו ערוץ, אז תוגש הצעת חוק, יניחו אותה על שולחן הכנסת, אפשר לעשות את זה מהר – לא 45 יום, היום צ'יק-צ'ק נעביר את זה, ואין לך נושא של האכיפה.

אמיר רוזנברג: צריך להסתכל ביושר ולהגיד את הדבר הזה.

אמיר רוזנברג: והיום אנחנו גם שומעים על התקנות, שאותן תקנות שהתנגדו להן, אני מניח שזה העניין.

אמיר רוזנברג: התקנות האלה, ספק רב, אני לא רוצה להעלות את זה כאן, אם הן יעמדו במבחן בג"ץ, כי המשמעות שלהן לתקן חוק.

אמיר רוזנברג: הזיכיון על פי הדין נגמר בינואר, אבל התקנות האלה אמורות להאריך למועצת הרשות את הזכות לצאת למכרז בעוד תקופה מסוימת, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

אמיר רוזנברג: אני רוצה לדבר על משהו הרבה יותר יסודי.

אמיר רוזנברג: אחד המשפטים המכוננים שנאמרו היה שאסור לסגור את ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: למשפט הזה יש המון משמעויות.

אמיר רוזנברג: זה לא שאסור לסגור את ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: מה שנעשה כרגע זה שאסור לסגור את ישראל 10.

אמיר רוזנברג: יש הבדל אדיר.

אמיר רוזנברג: מועצת הרשות השנייה עומדת לצאת היום במכרז.

אמיר רוזנברג: הצעת החוק הזו והתקנות האלה, אם יעברו, והצעת החוק הזו, גם אם היתה טובה וגם אם תכניסו אליה את ההישגים שהכניסו, היא ברגע זה מונעת מאף אדם נורמלי לגשת למכרז.

אמיר רוזנברג: אין אחד נורמלי, במקום לתת לאנשים לרוץ, לגשת למכרז הזה, בהנחה שייגשו למכרז הזה, ויש תמריץ גדול לאנשים, בניגוד למה שניתן לחשוב.

אמיר רוזנברג: מי שייגש היום למכרז, ואת זה ישראל 10 יודעת היטב, מי שייגש היום למכרז מקבל את המותג, את סימן המסחר ואת זכות השימוש, שהוא יעבור לרשיונות בלי שהוא צריך להשקיע כסף.

אמיר רוזנברג: יש היום עניין גדול להיכנס.

אמיר רוזנברג: במקום להגיד: בואו נמצה את תהליכי המכרז, נגיע לסוף המכרז, נראה שמישהו לא ניגש - נגיש הצעות חוק, נתנהל בצורת משבר.

אמיר רוזנברג: מה אתם עושים?

אמיר רוזנברג: אתם נותנים היום הצעות חוק וחותמים על תקנות כדי למנוע ממישהו לגשת למכרז.

אמיר רוזנברג: אתם משבשים את העבודה של הרשות- -

אופיר אקוניס: מכיוון שהתייחסת גם לישראל 10 וגם לחבר הכנסת שאמה, שניהם ידברו, למרות שלא התכוונו לכך.

אמיר רוזנברג: בסדר גמור.

אמיר רוזנברג: על מה המחלוקת?

אמיר רוזנברג: כל המחלוקת, לפי נתוני הרשות, זה שערוץ ישראל 10, לא ערוץ 10, צריך לשים 24 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: זה הכול.

אמיר רוזנברג: הוא השקיע מיליארד ו-300.

אמיר רוזנברג: עומדים לתת לו רשיונות בעוד שנתיים, הוא הולך לקבל נכסים כבירים, ומה שעומד לו על המאזניים, לבעלי המניות של 10, זה או להפסיד את כל ההשקעה שלהם, להפסיד את האפשרות לקבל רשיון או לשים 24 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: למה אתם לא נותנים – אתם, במהלכים שלכם, לא פותרים את הבעיה של ישראל 10, אתם אמורים לפתור את הבעיה של ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: כשאתם באים ואומרים: אנו מזדרזים לעשות הצעת חוק כי אין מי שירוץ, בעצם אתם משמיטים את הקרקע מתחת לחוק הרשיונות, כי כל ההיגיון של חוק הרשיונות הוא שיהיו שחקנים חדשים ושיבואו אנשים חדשים.

אמיר רוזנברג: כשערוץ 10 עומד לצאת למכרז, אתם אומרים כממשלה: אין סיכוי שמישהו ירוץ, אז מה פתאום אתה עושה חוק רשיונות?

אמיר רוזנברג: הדברים סותרים אחד את השני.

אמיר רוזנברג: להפך, אם אני לוקח את ההיגיון של חוק הרשיונות, אז תנו למכרז לרוץ, תנו לאנשים את ההזדמנות לעמוד למכרז בלי שיש להם חרב, כי הם לא ירוצו למכרז, ואז, אם לא יצא, תגידו: לא יוצא, ותשקלו שוב מה אתם עושים עם חוק הרשיונות.

אמיר רוזנברג: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, בבקשה - נהוג לתת למי שמתייחסים אליו באופן אישי זכות תגובה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי זכות דיבור לא בגלל שהתייחסו אליי אלא בגלל שהתייחסו להצעת החוק שהגשתי.

כרמל שאמה-הכהן: ההתייחסות אליי לא מעניינת אותי ברגע זה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הקודם בחר לתאר את הצעת החוק כהצעה קטסטרופלית.

כרמל שאמה-הכהן: זו מילה קשה וארוכה, אבל הוא בחר להשתמש בה די בקלות.

כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, בלי סיבה אמיתית.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שההצעה לא טובה בעיניו, יכול להיות שהיא לא אופטימלית.

כרמל שאמה-הכהן: היא בטח לא תגרום לשום קטסטרופה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לה שום השפעה, להצעת החוק היום שמונחת על שולחן ועדת הכנסת, לגבי צורת האכיפה, מנגנוני האכיפה, סנקציות, ביטחונות בתקופת הרשיונות.

כרמל שאמה-הכהן: כל המשמעות שלה - לאפשר לערוץ 10 להמשיך ולשדר, ובעיקר שלצרכן התקשורת הישראלי יהיה ערוץ מסחרי נוסף בשנתיים הקרובות.

כרמל שאמה-הכהן: זו מטרת ההצעה ותו לא.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הדברים החשובים שכן אמר הדובר הקודם, לגבי הסנקציות, מנגנוני האכיפה ובטוחות לאכיפתם ולהפעלתם – לכך הוועדה תצטרך לתת את הדעת בחקיקה מהיום והלאה.

כרמל שאמה-הכהן: המילה האחרונה ואולי אפילו הראשונה עוד לא נאמרה על כך, והוא גם מוזמן להביע את דעתו בדיונים הבאים, אבל כרגע אני דוחה את דבריו בעניין הקטסטרופליות של ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, לפני שנכנסת הודיע שר התקשורת שהממשלה מכינה גם הצעת חוק בנושא הזה, ודאי תגבר על הצעת החוק הפרטית, אבל אולי בשלב ראשון יצטרפו, והממשלה תיתן עמדה ודאי עד יום רביעי, בהנהלת הקואליציה בשעה 14:00 ולקראת ההצבעה בטרומית, אם תעלה בטרומית ביום רביעי, נדע את עמדת הממשלה, שהיא עמדה מאוד חשובה פה.

אופיר אקוניס: לא רק הכנסת מביעה עמדה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: גם הממשלה מביעה עמדה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: יוסי, בבקשה.

יוסי ורשבסקי: ברשותכם, דקה אדבר על ערוץ 10 ועל המצוקות של הערוץ ושל עובדי הערוץ.

יוסי ורשבסקי: מדובר פה לא רק על יוצרים חשובים, מדובר פה על עובדים שהם לא פחות חשובים מהיוצרים.

אמיר רוזנברג: -

אופיר אקוניס: סליחה, הוא לא הפריע לך.

אופיר אקוניס: רק יוסי מדבר.

יוסי ורשבסקי: במהלך שמונה השנים האחרונות הוציאו בעלי המניות של ערוץ 10 מיליארד ו-300 מיליון שקל.

יוסי ורשבסקי: פורעי החוק הוציאו מכיסם מיליארד ו-300 מיליון שקל.

יוסי ורשבסקי: הם לא קיבלו מאומה, לא בטובת הנאה.

יוסי ורשבסקי: אני עובד רק שנה, לא ראיתי דבר שהם קיבלו לטובת הפעלת הערוץ– לא כוח, לא שררה ולא כבוד.

יוסי ורשבסקי: כמובן, הכסף כבר לא בכיסם.

יוסי ורשבסקי: יושבים האדונים הנכבדים והיוצרים, ומדברים על זה – עוד 24 מיליון שקל.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה לספר לכם, ברשותכם, על השנה האחרונה שעברנו במשא ומתן מול כל הרשויות, שנה של צונאמי כלכלי, שבעלי המניות קיבלו מכה קשה מאוד, ולמרות הכול בכוחות אחרונים הצליחו להחזיק את הערוץ.

יוסי ורשבסקי: שנתיים שערוץ 10 הוא היחיד, ויעיד פה מנשה סמירה, מנכ"ל הרשות השנייה, הוא היחיד מהערוצים המסחריים שעומד בכל המחויבויות שלו, וכשהרשות השנייה תוציא את הדוחות שלה, תראו שאני צודק, היחיד שעומד בכל המחויבויות, למרות הקושי הנוראי להפעיל את הערוץ.

יוסי ורשבסקי: אנשים שכל יום שואלים אותי: יוסי, מה עם המשכנתה שלנו?

יוסי ורשבסקי: אז עומדים פה כבוד היוצרים ומדברים על 24 מיליון שקל.

יוסי ורשבסקי: שטויות.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להזכיר לכולם – ערוץ 10 הוציא בשש השנים האחרונות מיליארד ו-718 מיליון שקל על תוכן.

יוסי ורשבסקי: אנו עומדים מעבר למחויבויות שלנו בתוכן כללי.

יוסי ורשבסקי: הכנסנו עשרות ומאות משפחות של יוצרים למעגל העבודה ומעגל היצירה.

יוסי ורשבסקי: הדמגוגיה הזו, שזה ישראל 10 ולא ערוץ 10, היא דמגוגיה שפעם אחת ולתמיד צריך לשים אותה על השולחן.

יוסי ורשבסקי: גם אם יהיה מכרז עכשיו, וגם אם יבואו טייקונים עם כיסים מלאים, אז אגב, אני לא מבין את האינטרס הגדול של היוצרים, שהם יפעילו את זה, כי המחויבויות שלהם כינוקא יהיו קטנות מאוד, כלומר אצלנו, אם ישראל 10 ימשיכו, אנו מחויבים להוציא שנה הבאה גם 70 מיליון שקל על סוגה עלית, אבל ב-28 בינואר 2010 נותנים את המפתחות.

יוסי ורשבסקי: מי יכול להפעיל את הערוץ הזה ב-28 בינואר 2010?

יוסי ורשבסקי: חצי שנה יהיה חושך על המסך וגם אותם טייקונים אדירים, שיבואו וישימו את הכסף האדיר הזה שצריך להפעיל את הערוץ, יבואו אחרי חצי שנה, הם יצטרכו להשקיע את כל הכסף הזה מחדש.

יוסי ורשבסקי: אז בואו נשים את הדברים האלה על השולחן.

יוסי ורשבסקי: אנו נחושים להחזיר את כל החובות שלנו.

יוסי ורשבסקי: אמרנו את זה ואומרים את זה, נחושים להחזיר את כל החובות שלנו לסוגה עלית, למדינה בתמלוגים- -

קריאה: גם לקולנוע?

אופיר אקוניס: סליחה.

אופיר אקוניס: מר ורשבסקי אומר דברים אולי הכי חשובים מאז שהתחיל לדבר.

יוסי ורשבסקי: אנו נחושים להחזיר את כל החובות שלנו.

יוסי ורשבסקי: ביום חמישי ראשי ערוץ 10 התכנסו כדי לקבוע את האסטרטגיה לשלוש השנים הבאות תוך כדי שהאסטרטגיה הראשונה היא החזרת החובות; בניית הלוח מסביב לסוגה עלית.

יוסי ורשבסקי: עוד לא היה כדבר הזה.

יוסי ורשבסקי: ואז נקטע הדיון בגלל המכתב של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

אופיר אקוניס: ההודעה היתה של יושבת הראש ולא של מר ליכט.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה לפנות פה לכל חברי הכנסת, רבותיי, תתעלמו מהפופוליטיקה, תתעלמו מהפופוליזם.

יוסי ורשבסקי: מדובר פה בהפעלת ערוץ שלצערי, רק ישראל 10 יוכל בתנאים האלה להפעיל את ערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אין פה בריחה ממחויבויות.

יוסי ורשבסקי: יש פה עמידה איתנה על עמידה במחויבויות, ואנו מתחייבים בזה שבשנתיים שנבוא להארכת רשיון, לא יהיה שום כתם בעבר שלנו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: לאוניד בלחמן מערוץ 9, בבקשה.

לאוניד בלחמן: אדוני היושב ראש, אדוני השר, ברשותכם, ציטטה קצרה: בעוד כשנה תיראה מפת הטלוויזיה במדינת ישראל אחרת.

לאוניד בלחמן: גדילת מספר הערוצים בהם ניתן לפרסם מרחיב בצורה משמעותית את מספר המפרסמים, ובכך מתאפשר פרסום בטלוויזיה גם לעסקים בינוניים שנמנעו עד כה משימוש במדיום זה לצורכי פרסום.

לאוניד בלחמן: פועל יוצא מכך – התרחבותו של שוק הפרסום.

לאוניד בלחמן: זה נשמע כיסוד הרפורמה שעכשיו רק מדברים עליה, אבל זה נאמר ב-9 בינואר 2001 על ידי שר התקשורת הקודם-הקודם-הקודם, על ידי פואד.

לאוניד בלחמן: בשמונה השנים האלה גן העדן הזה לא התקיים.

לאוניד בלחמן: מה קרה – כן נכנסו ערוצים ייעודיים, נכנס ערוץ 10, מייעודיים רק שניים איכשהו מתחילים להתקיים, זה ערוץ 9, יום מאוזן, יום מפסיד.

לאוניד בלחמן: ערוץ המוזיקה נמכר לקשת, כי לא יכול להתקיים.

לאוניד בלחמן: ערוץ 10, טוב שיוסי אמר מה שהיה לו להגיד.

לאוניד בלחמן: אנו יודעים את מצבו כבר שנים.

לאוניד בלחמן: זה פשוט הריסות של השוק במקום גן העדן שהובטח לנו לפני שמונה שנים.

לאוניד בלחמן: אני שואל, איפה האנשים האלה שהשתתפו, הם לקחו על עצמם אחריות על מה שקרה?

לאוניד בלחמן: מי היה שם – היתה דורית ענבר, כרגע היא לא בלופ, יורם מוקדי, הוא מייצג את הוט נכון להיום, ומר דניאל רוזן שהיה מנכ"ל משרד התקשורת, גם לא בלופ.

לאוניד בלחמן: עכשיו אני שואל – ניצן, אתה מחייך, מנשה, אתם מוכנים לקחת על עצמכם אחריות, בעוד שבע שנים לעמוד על הריסות השוק ולומר: אני עשיתי את זה?

לאוניד בלחמן: חברי הכנסת, השר, מי מוכן לקחת על עצמו אחריות כזו?

לאוניד בלחמן: כל הזמן שומעים, שהבסיס לרפורמה זה מסקנות ועדת מרדכי.

לאוניד בלחמן: אבל גם במשרד התקשורת נעשתה עבודה די מקיפה ורצינית, ואני חושב שבסופו של דבר כולם צריכים להכיר אותה.

לאוניד בלחמן: חלק מזה פורסם כבר, אבל ציטוט קטן ביחס לוועדת מרדכי ולמסקנות: במאמר מוסגר נציין כי על פי דוח ועדת מרדכי צפוי כי בשנת 2014 יהיה היקף ההכנסה של הערוצים המסחריים כמיליארד ו-78 מיליון שקל, והיקף ההכנסות של הערוצים הייעודיים כ-75 מיליון שקל.

לאוניד בלחמן: אנו סבורים, כותבים ד"ר אסף כהן ואנשי משרד התקשורת, כי ההערכות האלה מוגזמות, ויש מספרים אחרים בהמשך.

לאוניד בלחמן: על פי תוצאות המודל הכלכלי, שלערוצים מסחריים הוא בין – גובה הכנסות – בין 900 ל-930 מיליון במקום מיליארד ו-78, והיקף ההכנסות הצפוי לערוציים הייעודיים הוא בין 50 ל-55 מיליון שקל, לכל הערוצים – יש שניים היום.

לאוניד בלחמן: אגב, בסכום כזה אין אפשרות להתקיים לשני ערוצים, גם לאחד.

לאוניד בלחמן: ומה יוצא מזה – יש פה בהמשך מסקנה שהסבירות מאוד נמוכה, שייכנסו שחקנים חדשים להתחרות על בסיס כלכלי בשוק הזה.

לאוניד בלחמן: אנו נכנסנו למציאות מסוימת לפני שמונה שנים.

לאוניד בלחמן: השקענו 150 מיליון שקל, עומדים עכשיו לפני עוד מעגל, שכמו שאנו רואים, אף אחד לא לוקח פה אחריות, לא על מספרים, לא על העתיד.

לאוניד בלחמן: יש לי הצעה פשוטה – אולי נעשה משהו בסגנון – סליחה, עוד כמה מספרים קודם; מה שיצא היום, ויש פה טבלאות – הכנסות של פלטפורמות רב ערוציות גדלות מ-150 ל-260 מיליון שקל, שזה, יכול להיות, יאפשר להם להוזיל את החבילה הבאה בכמה גרושים.

לאוניד בלחמן: במבנה ההוצאות הקיים הם יוכלו להוריד מחיר לחבילה אולי ב-8-10 שקלים מקסימום.

לאוניד בלחמן: בשביל זה יזמתם את הרפורמה, אבל זה לא יקרה.

לאוניד בלחמן: אבל בדרך ייפלו המון גופים אחרים, וקודם כל ערוץ 9, וכתוב את זה בדוח, ממש במילים האלה: במידה וימשיכו לפעול הערוצים הייעודיים – ההכנסות נטו שלהם 50 מיליון שקל.

לאוניד בלחמן: כלומר ממש, משרד התקשורת כותב: במידה וימשיכו לפעול.

לאוניד בלחמן: כלומר ברור להם שלא נמשיך.

לאוניד בלחמן: אז אני מציע מודל די מוכר בארץ, הוא נקרא פינוי-פיצוי.

לאוניד בלחמן: נפנה את הרשיון, קחו אותו, תחזירו לבעלים 150 מיליון שקל, הרשיון - יכולים להפעיל אותו גופים ממשלתיים, אולי משרד התקשורת, אולי איזושהי רשות- -

קריאה: אולי היוצרים.

לאוניד בלחמן: אין לי בעיה עם היוצרים.

לאוניד בלחמן: לא נשאר להם ברפורמה הזו פתח, חריץ עם אופק לקיום.

לאוניד בלחמן: אז מישהו מחברי הכנסת אולי יכול ליזום חוק כזה.

לאוניד בלחמן: זה נקרא פינוי-פיצוי.

לאוניד בלחמן: 150 מיליון שקל.

לאוניד בלחמן: לא הרבה כסף.

לאוניד בלחמן: תחזירו לנו, קחו את הרשיון וניפרד.

לאוניד בלחמן: הרפורמה הזו - לא בשבילנו.

לאוניד בלחמן: אם נתחיל, וכנראה נתחיל להיכנס לסעיפים, לא DTT, כן דמי שימוש.

לאוניד בלחמן: זה ייקח לי עוד שעה, אם אתחיל להסביר את עמדתנו בכל סעיף וסעיף.

לאוניד בלחמן: נגיע לזה.

לאוניד בלחמן: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אודי מירון, בבקשה.

אודי מירון: שלום לכולם.

אודי מירון: ענני תקשורת היא חברה מפיקת ערוצים.

אודי מירון: בפגישה הקודמת דיבר חיים סלוצקי, שגם הוא מייצג.

אודי מירון: זהו זן לא כל כך מוכר.

אודי מירון: שייכים לזן הזה גם נגה תקשורת, דורי תקשורת, מימד, מספר די מוגבל של חברות שהקימו תעשייה מאוד מכובדת.

אודי מירון: אנחנו לא מאוגדים, כך שאף אחד מאתנו לא מייצג אף אחד, אבל אני מאמין שמה שאנו אומרים באיזשהו מקום נכון לגבינו.

אודי מירון: באופן כללי, אני מדבר על נושא החבילה הצרה לעומת כל נושא הפרסום, ואנסה להגיע למסקנות חדשות.

אודי מירון: אני רוצה קצת לספר את ההיסטוריה, כי נדמה לי שאני די זקן התעשייה הזו.

אודי מירון: הייתי שם כשכל הסיפור הזה התחיל, ובאופן מופלא, אם מישהו יבדוק את המכרזים הראשונים, בעצם הם דיברו על חבילה צרה.

אודי מירון: לא היו אז שום ציפיות מהזכיינים לגבי תוכן מקומי אלא על ערוץ מקומי אחד עם תוכניות מקומיות וכו'.

אודי מירון: קמה אז חברת ICP בראשותי שדחפה את כל נושא של ערוץ הילדים, ערוץ הספורט, ערוץ הסרטים, ערוץ 3 וכו', שאף אחד לא דרש את זה, ולאמתו של דבר, ב-1988-1989, כשכל הסיפור הזה התחיל, לא היו דברים כאלה.

אודי מירון: חוץ מניקולודיאון בארצות הברית, לא היו ערוצי ילדים, חוץ מ-ESPN לא היו ערוצי ספורט, כך שהיינו ראשונים בסיפור הזה, דחפנו את כל הסיפור חזק מאוד, והחדירה בארץ עברה כל פרופורציות שמישהו בכלל חלם.

אודי מירון: בהמשך בגלל – ערוץ 8 הדי מהולל והמקביל שלו ביס, נוצרו כ"ערוץ עונש", כך קראו להם – "ערוצי עונש", והם הושתו על התעשייה כעונש.

אודי מירון: אחר כך בא יס והתחילה התחרות והביאה להולדתם של עוד ערוצים – החיים הטובים, ביפ, ערוץ הבידור וכל הערוצים העצמאיים, כשמונה, מכל אחד מהצדדים שמבדל, כך שסך הכול היום אנו תעשייה של – מיכל ספרה לי ששים ערוצים, מתוכם רבים, יחסית לגודל המדינה אין דבר כזה, אפילו לא יחסית לגודל המדינה.

אודי מירון: אני חושב שלא נמצא דבר כזה, כך שקמה תעשייה לתפארת.

אודי מירון: ועכשיו השאלה היא מה יקרה כשנה

אודי מירון: פוך את הדבר לחבילה צרה.

אודי מירון: אז חבר הכנסת אורון קודם דיבר על האקסלים, ואני בטוח שכל צד יבוא עם האקסלים שלו ויוכיח באותות ובמופתים שזה יותר טוב.

אודי מירון: נדמה לי שבארצות הברית יש אמירה שקבוצה מנצחת לא לוקחת צ'אנסים.

אודי מירון: אני חושב שהדבר הזה עובד, ועובד יפה, ולכן אני לא חושב שכדאי לקחת צ'אנסים.

אודי מירון: אני חושב שכן יש טיר באבולוציה הזו.

אודי מירון: הטיר האחרון של ערוצים שנוצרו זה בעצם ערוצים בתשלום, שזה בעצם החזון של החבילה הצרה.

אודי מירון: אני רוצה לתת ערוץ, אולי קצת דמגוגי, אבל יש לנו ערוץ שנקרא ערוץ הבריאות.

אודי מירון: הוא היום נמצא ב-100 אלף בתי אב, שמשלמים עליהם בממוצע כ-15 שקל.

אודי מירון: הרבה כסף.

אודי מירון: ואני רוצה להגיד, וניצן יודע שבכל מפגש אתו אני אומר - כואב לי הלב שהערוץ הזה בסופו של דבר מגיע לאנשים שידם משגת ולא מגיע לאנשים שידם לא משגת.

אודי מירון: דרך אגב, בחבילה הצרה יכול להיות שהדבר יקרה גם לויוה וגם לחיים הטובים, שאולי הם לא מצילי נפשות, אבל הם בכל אופן ערוצים מאוד אהודים.

אודי מירון: לי נראה, ואני יודע שזה די דעת הוועדה, נוכח ה-DTT, לקחת עכשיו צ'אנס עם חבילה נוספת, זה ממש הגזמה וניעור מיותר של המערכת.

אודי מירון: לנושא הפרסום, אני לא אכנס בהרחבה, אך אני חושב שהדיון הקודם כמעט מייתר את הדיון, כי עד שלא יוסדר כל הנושא של ערוץ 10 וכו', לדבר על פרסום בכבלים זה ממש התאבדות מבחינה מסוימת.

אודי מירון: אני חושב שכן אפשר לבחון שימוש, כי הנושא הפרסום, הרגל היא על הגז, ולכן אני חושב שאפשר לבחון בצורה מאוד מוגבלת, למשל, ערוץ כמו ערוץ הבריאות, לתת אותו לכל הציבור ולאפשר סוג מסוים של פרסום.

אודי מירון: רוצים לקדם הפקה מקורית בכבלים מעבר למכסות מסוימות - כן לאפשר פרסום סביב הפקות מהסוג הזה.

אודי מירון: אני חושב שבמקרה כזה גם ערוץ 9 וגם ערוץ 10 ואחרים לא יינזקו, אבל באופן כללי התעשייה כן תוכל ליהנות מזה, אני חושב.

אודי מירון: אני חושב שבערוצים מאוד נקודתיים שיש צורך שיגיעו לקהל הרחב, כך יוכלו וייתנו מוטיבציה בנושא הזה.

אודי מירון: ולסיום, הערה כללית; העולם שאנו חיים בו הוא נורא דינמי, האייפון הולך להיכנס פה, וכל מה שאנו מדברים עכשיו הופך את זה כמעט למשהו שהוא לגמרי אחר, ולכן אני חושב שמה שלא ייעשה, אני חושב שכל רגולטור צריך לשמור לעצמו מקדם גמישות אדיר כדי להשתנות, כדי לא להימצא במצב שאנשים שהשקיעו מאות מיליונים נתפסים כעוברי חוק.

אודי מירון: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אורי שוורץ, בבקשה.

אורי שוורץ: עמדת הרשות ההגבלים העסקיים ביחס לרפורמה היא בסך הכול עמדה חיובית.

אורי שוורץ: אני אתייחס בקצרה לרכיבים העיקריים שלה; אנו חושבים שהמעבר מזיכיונות לרשיונות הוא מעבר נכון.

אורי שוורץ: זה בעצם הורדה של חסם כניסה לתחום הטלוויזיה.

אורי שוורץ: צודק מי שאומר שהסיכויים שמחר בבוקר ייכנס בעל רשיון חדש הם סיכויים נמוכים, ועדיין היה וחסם כניסה שנקרא זיכיון, חסם הכניסה הזה נעלם, ואם לא מחר בבוקר, אז עוד שנה, עוד שלוש, עוד חמש – הדלת נפתחה, וכשיחשוב גוף מסוים שיש לו פה כדאיות כלכלית להיכנס, הוא ייכנס, ולכן בסך הכול מדובר במהלך חיובי.

אורי שוורץ: הדברים דומים גם בנושא הפרסום בכבלים ובלוויין.

אורי שוורץ: אין היום מקומות רבים שאפשר לפרסם בהם בטלוויזיה.

אורי שוורץ: זה בסך הכול מגדיל את ההיצע.

אורי שוורץ: זה יאפשר יותר פרסום, זה יאפשר פרסום שהוא ממוקד יותר.

אורי שוורץ: אחת הבעות, למשל, ששוק המפרסמים נתקל בו היום הוא בקושי ליצור פרסום שהוא פרסום ממוקד לאוכלוסייה מסוימת, מפני שהפרסום הוא רק בערוצי הברודקאסט.

אורי שוורץ: אנו חושבים שזה ישפר בהיבט הזה.

אורי שוורץ: יחד עם זאת, יש לזכור שהיום הציבור בעצם משלם עבור איזשהו מס אי פרסום.

אורי שוורץ: ברגע שאנו מונעים את הפרסום, מישהו צריך לשלם על זה.

אורי שוורץ: אני לא רוצה להיכנס כאן לכל נושא היצירה והיוצרים, זה לא תחום המומחיות של רשות ההגבלים העסקיים, ואם הוועדה והכנסת חושבת שזה נושא חשוב, זה כנראה נושא חשוב וצריך להשקיע בו, אבל צריך לדעת שמשקיעים בו; כשעושים איזשהו מהלך שרשרת שבסופו של דבר מישהו משלם את המס הזה, שבגללו אין פרסום בכבלים ובלוויין, וצריך לדעת את זה.

אורי שוורץ: ולכן גם בנושא הזה אנו בעד.

רני בלייר: אתה יכול למקד, מי משלם?

אורי שוורץ: מה שקורה, במצב שבו אנו רוצים לייחד כיום את הפרסום עבור ערוצי הברודקאסט, כי זה מקור ההכנסה שלהם מצד אחד, ומנגד יש עליהם חובות ההשקעה בתוכן.

אורי שוורץ: לכן אומרים ערוצי הברודקאסט: ברגע שאתם תיתנו פרסום לכבלים והלוויין, אתם בעצם גורעים ממקור ההכנסה שלנו, אז תורידו לנו במחויבויות.

אורי שוורץ: אני לא מביע עמדה בשאלה, אם צריך להוריד במחויבות או לא.

אורי שוורץ: אם הכנסת חושבת שלהשקיע השקעה ביצירה מקומית זה דבר חשוב, אז זה דבר חשוב, ואנו מקבלים את זה כנתון, אבל היום בגלל הצורך בהשקעה הזו בסופו של דבר, אין פרסום בכבלים ובלוויין, ולכן נגרם - - הכבלים והלוויין, מצד אחד.

אורי שוורץ: מצד שני, נגרע מהמפרסמים איזשהו אפיק פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יושב פה ומייצג את אלה שעושים את כל הבלגאן הזה בשוק התקשורת נכון לעכשיו, זה המפרסמים, שיש להם אינטרס אדיר לעשות כמה שיותר פרסום וכמה שיותר אפיקים, וכך להרוס את כל- -

אופיר אקוניס: לא עם אותן עמלות, כמובן.

אופיר אקוניס: הרי זו השאלה.

אופיר אקוניס: הם רוצים יותר פרסום, שעוגת הפרסום תגדל, עם אותן עמלות.

אופיר אקוניס: אגב, זה נושא נפרד.

אופיר אקוניס: אני מתכוון לקיים פה דיון, אני מגלה באמת את נושא העמלות – כל הזמן עולים דברים, וכשעוסקים במשהו ומעמיקים במשהו, אתה מגלה עוד ועוד דברים- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנו חייבים לטפל- -

אופיר אקוניס: העמלות – ודאי, זה ברור כשמש.

אופיר אקוניס: מה הקהל ירוויח מקיום פרסומת, אם הוא יקבל את החבילה הצרה – זה מה שהם מתכוונים, נכון?

אופיר אקוניס: הם הביעו, אגב, את עמדתם – עמדה מאוד ברורה.

אופיר אקוניס: גם הוט וגם יס- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שניהם מתנגדים.

חמד עמאר: עם ההגבלה של הפרסום אנו רואים שהערוצים המסחריים קורסים.

חמד עמאר: יש להם אפשרות לפרסם גם בערוץ 10, הוא קורס.

חמד עמאר: אתה אומר: נפתח עוד לערוצים אחרים.

חמד עמאר: שמענו את ערוץ 9.

חמד עמאר: אז אם אנו פותחים עוד, מה ההיגיון בזה?

מנשה סמירה: אני דווקא חושב שהעוגה תגדל- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?

אופיר אקוניס: גם משרד התקשורת חושב שהעוגה תגדל.

אופיר אקוניס: אני חושב שלא.

אופיר אקוניס: יש מציאות מאוד ברורה במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: לא צריך לשבת במשרד ממשלתי כדי להכיר את המציאות בישראל.

אורי שוורץ: ברגע שמחירי הפרסום הם יקרים יותר, בסופו של דבר זה מגולגל על הציבור, כי כשלמפרסם עולה יקר יותר לפרסם, זה מתומחר לתוך המוצר שלו.

אורי שוורץ: כשיש אפיקי פרסום רבים יותר- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ופתאום הם יהיו כאלה חמודים, ירצו להרוויח פחות- -

אופיר אקוניס: אני חושב שהסיבה היא אחרת, אבל נקיים דיון נפרד בעניינה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אורי.

אורי שוורץ: אני מתקשה להבין איך אני פה מואשם בזה שאני מייצג את הפרסומאים.

אופיר אקוניס: אף אחד לא מואשם פה בכלום.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מאשימים.

אורי שוורץ: אדוני, אני חושב שהבנת הפרסום זה נושא חשוב, שאולי אם הוועדה תדון – דנו בו בעבר- -

אופיר אקוניס: נשמח.

אורי שוורץ: חשוב לראות שהרפורמה הזו, נדמה לי, כל החלקים שלה תלויים אחד בשני, והניסיון לבודד איזשהו חלק- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולל רשות השידור, אגב.

אורי שוורץ: אני לא מתייחס לזה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, רשות השידור – הממשלה מקיימת דיון, אם היא רוצה, וזה גם לא שר התקשורת.

אופיר אקוניס: אני עונה אפילו בשמו.

אופיר אקוניס: הממשלה הזו, חברת הכנסת ברקוביץ, מקיימת דיון על חוק רשות השידור, וזה זכותה המלאה.

אופיר אקוניס: היא בוחנת אותו, ותבוא לכאן עם מסקנה – מקיימת רפורמה או לא, איזו רפורמה, מה יהיה התיקון לחוק רשות השידור שב-1965 הבית הזה קיבל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, כולם פה אחד אומרים פה, שאי אפשר להפריד את רשות השידור מהרשות השנייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה אנשים חכמים, אנשי תקשורת שמבינים את השוק הזה, ואני חושבת שאי אפשר להתעלם מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות, שכמו שאמרה היועצת המשפטית, שזה לא קשור לוועדה הזו, זה קשור לוועדה אחרת, אבל אני חושבת שאנחנו ממש צריכים להתייחס לזה בכובד ראש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאומר אורי, אי אפשר להפריד חלקים מתוך זה מרשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם היתה הערה, ואני אתעקש על זה עד שלא תוציא אותי מהוועדה, כנראה, באיזשהו שלב.

אופיר אקוניס: גם אם תגידי עוד פעם את צמד המילים "רשות השידור", לא נוציא אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, רשות השידור כרפורמה כוללת, מהפכה כוללת בשוק התקשורת במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: עמדתך ברורה.

אורי שוורץ: הורדת מחירי הפרסום בסופו של דבר היא הורדה של עלות ליצרן.

אורי שוורץ: ברגע שעלויות של יצרן יורדות, גם המחיר יורד, וכך זה מגיע לצרכן, בסופו של דבר.

אורי שוורץ: אם אנו מסתכלים על זה מהכיוון השני של החבילה הצרה, אולי הצד השני של כל הסיפור הזה, אנחנו לא חושבים שהצרכן בישראל, צריך לחייב אותו לצרוך, וכמובן גם לשלם, על מוצרים שהוא לא רוצה.

אורי שוורץ: וערוץ מסוים, ככל שהחבילה היא צרה יותר- -

אופיר אקוניס: בשביל זה המדינה יצרה את ה-DTT, אם איני טועה.

אופיר אקוניס: ואני חושב שההצלחה שלו - מנשה, האם יש עדכון למספר מהישיבה הקודמת?

מנשה סמירה: 5,000.

אופיר אקוניס: היו 50 אלף.

קריאה: נשארנו בסביבות ה-50 אלף.

קריאה: חלף שבוע.

מיכל רפאלי כדורי: אדוני, אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול – חברת הלוויין מאוד היתה רוצה פרסומת.

מיכל רפאלי כדורי: יותר מזה, אני חושבת שרשות ההגבלים ומשרד האוצר ומשרד התקשורת היו צריכים לבקש מאתנו לשלב פרסומת בשידורים שלנו כדי לשכלל את שוק הפרסומת.

מיכל רפאלי כדורי: המחיר של הבונוס הזה גדולים מדי עלינו, והם יהרסו את השוק.

מיכל רפאלי כדורי: אנו לא מוכנים את הפרסומת בתמורה לחבילה צרה.

מיכל רפאלי כדורי: אם מישהו חושב שנכון לשכלל את שוק הפרסום ולתת לנו פרסום כדי שהשוק הזה יהיה יותר נכון, ממוקד לקהלים, היינו מאוד שמחים, אבל זה לא המצב.

מיכל רפאלי כדורי: ההצעה כורכת את זה בחבילה צרה, ולכן זה בלתי אפשרי.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: זאת ההצעה שעומדת כרגע על השולחן.

אופיר אקוניס: נדון בה.

אופיר אקוניס: יפה ויגודסקי, בבקשה.

יפה ויגודסקי: הטלוויזיה החינוכית, שהיא טלוויזיה ממשלתית, לא נמצאת בחבילה הצרה של ה-DTT.

יפה ויגודסקי: אני יכולה להבין את חברות הכבלים והלוויין לגבי הנושא של חבילה צרה, ויכול להיות שבאותו חשבון שנאמר כאן עכשיו הם מוכנים לוותר על הנושא של פרסום ולא להגיע לחבילה הצרה.

יפה ויגודסקי: בתוך החבילה הצרה על פי חוק ישנה גם הטלוויזיה החינוכית, ערוץ 23.

יפה ויגודסקי: שימו לב מה קרה כאן – לא ב-DTT, לא בחבילה הצרה, לא בשום מקום, אנו מדברים על ערוץ ממשלתי שמשלם המסים משלם, לא יגיע לאף אחד, כלומר לא בחבילה הצרה ולא ב-DTT, וכשנגיע לנושא של ה-DTT אני רוצה לעבור עליו פעם נוספת, אבל לא יכולתי שלא לומר את הדברים אפרופו הדברים שנאמרו.

אופיר אקוניס: אבל גם כדי ששאר היושבים בחדר, יפה, יבינו שאם איני טועה, ב-DTT משודרים ערוץ 1 וערוץ 2, שבהם יש לכם שעות.

אופיר אקוניס: המנכ"לית התכוונה לערוץ 23, אם להיות מדויק.

יפה ויגודסקי: אני מדברת על ערוץ הבית.

יפה ויגודסקי: נדרשנו לצאת מהערוצים האחרים.

יפה ויגודסקי: אני גם אמרתי בוועדת הכלכלה בגלגול הקודם שאנו מתחייבים לצאת.

יפה ויגודסקי: הוצאנו מכתב לפני כשנה כבר לאוצר וביקשנו לצאת מערוץ 1.

יפה ויגודסקי: היתה כאן קריאת ביניים של מנכ"ל יס בישיבה הקודמת, שנעביר לו את ה-84 מיליון שקל והוא יידע מה לעשות אתם.

יפה ויגודסקי: מתוך 84 מיליון שקל, 24 מיליון שקל אנו משלמים עבור שמונה שעות שהן useless בערוץ 1, והשעות של 08:00 עד 15:30, שלא תלמידים נמצאים בשעות האלה בבית ולא האוכלוסייה שאנו מייעדים לה נמצאים בשעות האלה בבית, ולכן אנו מוותרים על ערוץ 1, ואמרנו את זה, ואני חוזרת ואומרת, ואנו מדברים על ערוץ 23.

יפה ויגודסקי: אני לא רוצה לדבר על ערוץ 23.

יפה ויגודסקי: אני לא רוצה לדבר על ערוצים בכלל.

יפה ויגודסקי: אני רוצה לדבר על מושג שנקרא "טלוויזיה חינוכית".

יפה ויגודסקי: והטלוויזיה החינוכית, כמו שאמרתי, נפתחה כערוץ פתוח, והיא חייבת להיות כערוץ פתוח.

יפה ויגודסקי: עזבו אותי כעת ממספרים.

יפה ויגודסקי: ולכן היא צריכה להיות ב-DTT, על אחת כמה וכמה אם אנו פוסלים את האופציה הזו של חבילה צרה בערוצי הכבלים והלוויין.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: ערן פולק מבקש להעיר.

ערן פולק: רק לתקן בעובדות – בחבילה הצרה שמוצעת, יש הטלוויזיה החינוכית- -

יפה ויגודסקי: אמרתי את זה.

ערן פולק: אמרת הפוך.

יפה ויגודסקי: סליחה.

יפה ויגודסקי: אמרתי שבחבילה הצרה יש הטלוויזיה החינוכית.

יפה ויגודסקי: הדיון כאן עכשיו להוריד מסדר היום את נושא החבילה הצרה של הכבלים והלוויין.

יפה ויגודסקי: אני מבינה שהוועדה הולכת לקראת קבלת החלטה, לבטל את הרעיון של חבילה צרה בכבלים ולוויין.

יפה ויגודסקי: ולכן אני אומרת: הטלוויזיה החינוכית, הטענה היתה שאנו לא נמצאים ב-DTT, אבל לעומת זאת, אנו נמצאים בחבילה הצרה של הכבלים והלוויין.

יפה ויגודסקי: זה לא מענה שאני מחכה לו, אנו לא מתכוונים לוותר עליו, אבל עכשיו גם לא תהיה חבילה צרה בכבלים והלוויין.

יפה ויגודסקי: כלומר ילדי ישראל ובתי האב והמחוקק, שהקים את הטלוויזיה החינוכית כטלוויזיה שצריכה להגיע לכל בתי האב, לא תגיע לבתי האב, לא כאן ולא שם.

יפה ויגודסקי: זה מה שאמרתי, ערן.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: איתי רייפלר, עו"ד ויועץ משפטי של חברת זברה, ערוץ הופ, בבקשה.

איתי רייפלר: שלום, זברה זהב תקשורת מפיקה ערוצי טלוויזיה, כמו ענני תקשורת, שדיברו קודם.

איתי רייפלר: אנו מפיקים בין השאר את ערוץ הופ, ערוץ שמיועד לילדים בגילאי טרום בית הספר.

איתי רייפלר: הוא מופק מזה כמעט עשר שנים ומשודר בחבילות הבסיס של הכבלים והלוויין.

איתי רייפלר: אנו מצטרפים לקריאה הכללית של יס, הוט וגם של ענני תקשורת, ששמענו אותם קודם, לא להתערב להם בשיטת השיווק של חבילות ערוצים.

איתי רייפלר: כמובן, גם בהיבט של החבילה הצרה, במיוחד עכשיו כשיש לנו את ה-DTT.

איתי רייפלר: הדבר השני, רצינו שנשים לב שברפורמה הזו, בעצם יש רפורמה מאוד מקיפה, שמתייחסת להרבה היבטים, אבל אין התמודדות עם ההשלכות שלה על היצירה המקורית והמסך הישראלי.

איתי רייפלר: אנו ערוץ שמאוד מתאמץ לתת ביטוי לתרבות הישראלית ולשקף ערכים.

איתי רייפלר: מה שנראה לנו שיקרה בעקבות ההגבלות שיחולו על יס והוט, למעשה אנו נצטרך להתמודד ראש בראש עם ערוצים זרים, ערוצי ילדים עם גב בין לאומי, ובתחרות כזו כנראה שלא נוכל לעמוד, ויחד אתנו ילכו גם ההשקעה בתרבות הישראלית והביטוי לערכים הישראליים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: רתם קמר, סמנכ"ל ההתאחדות לכדורגל.

רתם קמר: אמנם אני מההתאחדות לכדורגל, אבל אני חושב שדווקא פה אני נמצא בתור אחד שדווקא מייצג את הספורט כולו, ואני מתייחס לנושא של האינסנטיב עצמו.

רתם קמר: אני חושב שבמסגרת רפורמה שעושים לחוק ומתייחסים לערוצים המסחריים, לא יכולים להתעלם מזה שבעצם הספורט הולך ונעלם מהערוצים האלה.

רתם קמר: הספורט עצמו הופך להיות פחות כדאי לערוצים האלה לשדר אותם, והיום צריך למצוא תמריצים לתת לערוצים האלה לשדר ספורט.

רתם קמר: אנו רואים את זה בעצם זה שתחת ההגדרה של הפקת מקור מוחרג ספורט, למרות שהספורט, ברור לכולנו שהוא חלק מהתרבות שלנו – לצערי הרב, לא מספיק.

קריאה: אפילו הדרמה הזאת לא מוכרת לנו כהפקת מקור.

רתם קמר: אם אנו מסתכלים היום על הליגות הישראליות – ולא דווקא כדורגל.

רתם קמר: כדורסל, כדורגל, ליגות אחרות, אני חושב שאנו רואים, למשל, שהדברים האלה נעלמים מהשידורים המסחריים.

רתם קמר: אתן אפילו דוגמה – תוכנית מגזין ספורט שהיתה ידועה שמסכמת את המחזורים – אין אותה היום.

רתם קמר: עלות ההפקה שלה כל כך גדולה, שלא משתלם היום לערוצים האלה לשדר אותה.

יוסי ורשבסקי: כי אתם גנבים בני גנבים.

אופיר אקוניס: אני יכול למחוק בשמך את הביטוי?

אופיר אקוניס: בוא נאמר שביקשו מחיר גבוה.

יוסי ורשבסקי: אני מתנצל.

רתם קמר: אני חושב שאפשר למצוא את האיזונים, אפשר למצוא את ההגבלות.

רתם קמר: אבל אני חושב היום שההחרגה הכוללת של ספורט תחת הפקת מקור היא בעייתית, וגורמת נזק לספורט ולתרבות בישראל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנו בארבעה דוברים האחרונים לפני שנבקש מעו"ד מסינג להתחיל בהקראה, לא בהצבעה.

אופיר אקוניס: אנו ממש לא בהצבעות היום, תכף גם אסביר את הרציונל.

אופיר אקוניס: אבקש עכשיו מעו"ד רמי קסל, בבקשה.

אברהם יצחק  קסל: שלום, נכבדיי.

אברהם יצחק  קסל: אני מייצג עובדים לשעבר מטלעד.

אברהם יצחק  קסל: אני רוצה להצטרף לקריאה לצורך באכיפה הדקדקנית של ההתחייבויות וההשקעות של הפקה מקומית.

אברהם יצחק  קסל: דבר נוסף שאני רואה שאף אחד עוד לא שם עליו את הדגש - חוק הרשות השנייה, סעיף 3א מדבר על כך שמושב חברת החדשות יהיה בירושלים.

אברהם יצחק  קסל: לא שמעתי את מנכ"ל ערוץ 10 מתחייב לזה, אבל אני מניח שההתחייבות של ערוץ 10 להעביר את חברת החדשות שלו לירושלים כלולה בדבריו, ואם לא, אני פונה לרגולטור ולמחוקק, שיוודא שכך יהיה.

אברהם יצחק  קסל: תודה.

אופיר אקוניס: אם איני טועה, כרגע המקום הוא גבעתיים.

יוסי ורשבסקי: לפי הגבולות שאני רואה, שירושלים גדלה, נווה אילן, אם זה ירושלים, אני חושב שגם גבעתיים זה יכול להיות ירושלים.

אופיר אקוניס: חוק יסוד: ירושלים, יוסי, הוא מאוד ברור, אגב.

יוסי ורשבסקי: כמו שאמרתי, ערוץ 10 ינהג לפי החוק, וגם בזה ננהג לפי החוק.

אופיר אקוניס: זו אמירה חשובה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, נכון שאני לא מבין גדול בשידורי טלוויזיה, אבל השתדלתי לשבת ברוב הדיונים- -

אופיר אקוניס: אתה ישבת פה כל הדיונים, אם איני טועה.

חמד עמאר: האמת – בעניין של זיכיון ורשיונות, לקח לי זמן עד שהבנתי מה ההבדל בין זה לזה, אך בסופו של דבר הבנתי.

חמד עמאר: הפחד שלי, שאנו עוברים גם לרשיונות, ואיך ששמעתי ברוב הדיונים, לא יהיו לנו שחקנים חדשים במשחק הזה.

חמד עמאר: אנו רואים מה קורה עם ערוץ 10, שהיום יוצא מכרז.

חמד עמאר: קראתי את החוק, ואם אנו גם מאפשרים לערוצים של כבלים ולוויינים גם פרסומת, וגם עכשיו אנו מורידים את החבילה הקטנה, בסופו של דבר גם לא תהיה חבילה קטנה ובסוף יהיה גם פרסומת בכבלים ולוויינים.

חמד עמאר: האם זה יכול לתרום לחוק החדש שאנו מנסים לחוקק, אם אין לנו שחקנים חדשים?

חמד עמאר: אם הידיעה שערוץ הפרסום יצומצם, ותהיה אפשרות לכולם לפרסם את זה, אנו מכירים את המדינה שלנו.

חמד עמאר: היא קטנה, מוגבלת.

חמד עמאר: אין לנו שידורים שיכולים ללכת לירדן ולמצרים.

חמד עמאר: אנו בתוך עצמנו.

חמד עמאר: אנו לא אירופה, שיש לנו האפשרות להתרחב, להיכנס למקומות חדשים ולמדינות חדשות.

חמד עמאר: הנושא הזה של הפרסום, לא בא בחשבון.

חמד עמאר: צריך לבדוק אותו ולראות מכל הכיוונים, אם לאפשר את הפרסום לכבלים ולוויינים.

חמד עמאר: הנקודה השנייה - של הערוץ בערבית.

חמד עמאר: שמעתי אותך בפעם שעברה, כשחבר הכנסת נחמן שי שאל אותך, אמרת שאתה בודק עם אנשי עסקים, ויש מצב כזה.

אופיר אקוניס: אפילו דיבר על יציאה למכרז.

ניצן חן: כן, למרות שיש בעיה משפטית.

חמד עמאר: בסוף השבוע - לקחתי את הנושא של השידורים רציני - דפדפתי אצלי בטלוויזיה אצלי בבית.

חמד עמאר: ראיתי ערוצים בערבית מכל מדינות ערב בסביבה.

חמד עמאר: ראיתי את המגוון הרחב שיש שם, את האיכות שיש שם.

חמד עמאר: אני לא מאמין שיהיה זכיין במדינת ישראל, ואני אומר, אם המדינה תבוא ותשקיע בערוץ בערבית.

חמד עמאר: אין לנו סיכוי להתחרות, ואת הנושא הזה צריך לבדוק עם איש עסקים- -

אופיר אקוניס: בקטאר אין רגולציה, אבל יש הרבה מאוד כסף, למשל.

אופיר אקוניס: אתה לא יכול להתחרות בפרמטרים האלה.

אופיר אקוניס: אני גם לא חושב שאנו רוצים להתחרות.

חמד עמאר: ערוץ בערבית – אני מבקש לקבל תשובה, לראות איפה אנו עומדים, מה אנו עושים.

חמד עמאר: אם מישהו יבוא וישקיע עוד מיליארד שקל, גם 300 שמעתי היום, כמו ערוץ 10.

חמד עמאר: לא נמצא אחד כזה, ואתה יודע את זה.

חמד עמאר: את הנושא הזה אני מבקש לבדוק.

חמד עמאר: והשאלה השלישית, כשאנו עוברים לרשיונות, הפקות מקור והפיקוח על הפקות מקור ועל חדשות, איך הפיקוח יהיה?

חמד עמאר: מה ההבדל בין זיכיונות, שהיום - ואנו ראינו את הפיקוח שהיה לא פיקוח.

חמד עמאר: האם הפיקוח יהיה יותר רציני מבחינת רשיונות, האם אתם תכפו את החוק, האם אתם תעמדו לערוצים שייכנסו, ואם ייכנסו – אני לא מאמין שייכנסו - האם אתם יכולים לעמוד בזה?

חמד עמאר: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מיטל, בבקשה.

מיטל בשרי: קודם כל, המועצה לצרכנות רואה בחיוב את הרפורמה שמוצעת בטלוויזיה רב ערוצית, שמטרתה בפועל להגן על הצרכן.

מיטל בשרי: היום, לצערנו הרב, המחיר שנגבה מהצרכן עבור חבילה צרה הוא גבוה ואינו הוגן.

מיטל בשרי: היום צרכן משלם מחיר גבוה, ומקבל חבילה שמורכבת ברובה מערוצים שהוא לא מעוניין בהם, שנכפו עליו, ולכן הגיע הזמן להסדיר את העניין הזה ולאפשר גמישות ולתת לצרכן את האפשרות להרכיב את החבילה הצרה, כך שהצרכן יקבל את התכנים שבהם הוא מעוניין.

מיטל בשרי: עם הסדרת שוק הפרסום יש לתת את הדעת לשלוש נקודות שאציין פה; אחת, יש לדאוג שצרכנים ייפגעו כמה שפחות, ובפרט ערוצי הילדים.

מיטל בשרי: יש לדאוג לכך שבעת אישור ערוצי הילדים, שתורכב ועדה שתורכב ממומחי ילדים, שתדאג שאין פגיעה בילדים או שיהיה פיקוח מוגבר על הפרסומות בערוצי הילדים.

מיטל בשרי: כמו כן, עם מתן אפשרות של הכנסות נוספות לשידור הרב ערוצי ולערוצים העצמאיים יש לדאוג להוזלת חבילת הבסיס.

מיטל בשרי: אנו רוצים להתייחס להצעה האחרונה שהיתה של כרמל שאמה, שתהיה חובת גילוי; פרסומות – זה בסדר, אך בתנאי שתהיה חובת גילוי לצרכן.

מיטל בשרי: פרסומות זה בסדר, מתי נגמרות הפרסומות, כלומר שעון העצר שהוצע.

אופיר אקוניס: ההצעה מדברת על זמן הפרסומת, אם איני טועה.

מיטל בשרי: אנו אומרים שפרסומות זה בסדר, אבל שייתנו לצרכן את חובת הגילוי, שתהיה לו אפשרות בחירה, אם לראות את הפרסומות או לא לראות את הפרסומות.

אתי בנדלר: אתם מתנים- -

מיטל בשרי: לא מתנים.

מיטל בשרי: רק ממליצים.

חמד עמאר: אם תלחץ על החבילה הצרה, ילחצו על פרסום.

חמד עמאר: זה תלוי בך עכשיו.

אופיר אקוניס: תלוי בכולנו פה.

אופיר אקוניס: כל אחד - הצבעתו שווה.

קריאה: עוד מעט לא יצטרכו פרסומות, כי יש תוכן שיווקי- -

אופיר אקוניס: תוכן שיווקי זה נושא נפרד.

אתי בנדלר: זה לא נושא נפרד, לדעתי.

אתי בנדלר: כשמדברים על פרסומות, ראוי לברר את הנושא של תוכן שיווקי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: דוד אוחיון, בבקשה.

אופיר אקוניס: יצא.

אופיר אקוניס: שאול מגנזי, בבקשה.

שאול מגנזי: לפני מספר דיונים התייחס כאן מנכ"ל רשת, אבי צבי, למצב הכלכלי הקשה שלנו.

שאול מגנזי: אני מניח שזה מאפיין גם את העמיתים שלנו בחצי השני, את קשת, ואני חושב שלאור התארכות הדיונים ברפורמה, מה שאני גם שומע כאן מחברי הכנסת, אנו מבקשים שני מרכיבים מהרפורמה הזו, שכרגע אנו מרגישים שאנו תלויים ברפורמה כדי לעשות את השינוי, לבודד מהסיפור.

שאול מגנזי: אחד זה את נושא התמלוגים, שעליו יש הסכמה עם הרבה אנשים שדיברנו, כולל משרד האוצר, כולל משרד התקשורת.

שאול מגנזי: לא צריך לקשור את הדברים זה בזה.

שאול מגנזי: תמלוגים ניתנים להורדה, להפחתה, ולהשוות את המצב שלנו למצב של חברות הסלולר, חברות הכבלים והלוויין, ובעניין הזה אני חושב שאני מייצג היטב גם את ערוץ 10, גם את ערוץ 2.

שאול מגנזי: הדבר הזה צריך להיעשות, בלי קשר לרפורמה.

שאול מגנזי: הנושא השני הוא דמי הזיכיון.

שאול מגנזי: שני הדברים האלה, גם לגביהם יש הסכמה.

שאול מגנזי: צריך לבצע את זה.

שאול מגנזי: זה עשרות מיליונים שיופנו ליצירה ויקטינו לנו קצת את ההפסדים, כיוון שההפסדים שלנו- -

אופיר אקוניס: מר סמירה, אתה בהתייעצות תוך כדי זכות דיבור של המשנה למנכ"ל רשת.

שאול מגנזי: הוא פשוט תומך בזה והוא מכיר את זה, אז הוא בעד, לכן הוא מרשה לעצמו.

שאול מגנזי: גם תמלוגים וגם דמי הזיכיון, לא צריך לאחוז בהם כבני ערובה.

שאול מגנזי: תמלוגים בכלל צריכים לרדת רטרואקטיבית מ-2006.

שאול מגנזי: אני מחזיק כאן פרוטוקול של ועדת כלכלה.

שאול מגנזי: שר התקשורת היה אז יושב ראש הוועדה בדיוק בדיון שבו נכחו חלק מהאנשים שנמצאים פה, עת דנו בהפחתת התמלוגים לכבלים בלוויין, ציינו כאן את הנסיבות, והפחיתו.

שאול מגנזי: אני לא מבין עד היום למה לא הפחיתו את זה לערוץ 2 ולערוץ 10.

שאול מגנזי: אני חושב שזה צריך להיעשות ללא קשר להחלת הרפורמה הזו, ואז הרפורמה, אם הדיונים יתארכו בה, יתארכו.

שאול מגנזי: זה ראוי.

שאול מגנזי: תודה.

ניצן חן: לגבי האכיפה, אני חושב שאתה צודק לחלוטין.

ניצן חן: בכלל לא משנה איזו שיטת הסדרה צריכה להיות או מה שתאשרו או לא תאשרו.

ניצן חן: אכיפה צריכה להיות, בין בשיטת רשיון, בין שיטת זיכיון.

ניצן חן: לעבור על החוק זו לא אופציה.

ניצן חן: יש כללים, וצריך לעמוד בהם.

ניצן חן: מבחינתי, בכבלים והלוויין אין שום הקלות בעניין הזה.

ניצן חן: כל פעם שאנו תופסים שלא עומדים בכללים - אין פה בכלל בית הלל, רק בית שמאי.

ניצן חן: לגבי הערוץ הערבי, אני הודעתי בישיבה הקודמת שאנו בישורת האחרונה.

ניצן חן: אני חושב שיש תמימות סביב השולחן הזה על החשיבות שיהיה ערוץ ציבורי מסחרי כחול לבן, ולאור – אני לא רוצה להגיד חדלונם, אבל חולשתם של גופים אחרים שהיו אמורים לתת מענה ישראלי ציבורי בתוך המרחב הלווייני במזרח התיכון וגם בתוך מדינת ישראל על מגזר שמייצג מיליון ו-450 אלף בני אדם, הערוץ הערבי המסחרי יקום, בעזרת השם, בסיועה של ועדת הכלכלה.

ניצן חן: אנו מצאנו בעייתיות מסוימת- -

לאה ורון: תעביר את זה, בבקשה.

ניצן חן: בסדר.

ניצן חן: בקשר לפרסום, הרפורמה המוצעת, יש לה יסוד סביר להניח שפרסום, ושמענו כאן את מנכ"ל ענני התקשורת, יש בהחלט בתוך עוגת הפרסום מקום גם לפרסום – אני מזכיר שאנו מדברים על פרסומים מאוד מצומצמים בשלב הראשון, מאוד מדודים, פרסום נישה, בחלק מהערוצים, למשל ערוץ הבריאות, הלייף סטייל, ערוצי הספורט.

ניצן חן: לא מדובר, למיטב ידיעתי, בערוצי ילדים ובערוצי הסרטים.

ניצן חן: לא צריכים את הרגולטור בשביל זה, כי יש פה מנכ"לים מאוד מוצלחים של הפלטפורמות, שלא ירצו לפגוע בחוויית הצפייה במהלך סרט.

אתי בנדלר: אתה מדבר על הצעת החוק או על המיית הלב?

ניצן חן: גם הצעת החוק מדברת על כך שבשלוש השנים הראשונות הרגולטור ישים בלמים ואיזונים- -

אתי בנדלר: הוא מוסמך לשים.

אתי בנדלר: אנו לא יודעים אם הוא ישים, ואיזה בלמים.

חמד עמאר: זה דיברנו על הפיקוח.

ניצן חן: פיקוח לא קשור לסוגיית הפרסום.

ניצן חן: סוגיית הפרסום – יש ויכוח.

ניצן חן: עמדתנו היא שהיה מזמן, בלי קשר לבעיה של ערוץ 10, מקום להסיר את כשל השוק שקיים בעניין הזה, כי חוץ ממלטה, אלבניה וקולומביה, אין עוד מדינה בעולם שאין פרסום בכבלים ולוויין, ואני לא רוצה לפתוח עכשיו את החזית הזו.

ניצן חן: עמדתנו ידועה, יש משרד התקשורת, יש גופים מאוד חשובים שמתנגדים ובראשם ערוצי הברודקאסט, ואני מכבד את דעתם.

ניצן חן: ועדה בין משרדית שקמה לפני כחצי שנה והממשלה אימצה את מסקנותיה קבעה שיש מקום לפתוח את הפרסום גם בכבלים ובלוויין.

ניצן חן: אתה שואל לגבי אכיפה.

ניצן חן: אני סבור שאכיפה לא קשורה לשיטה.

ניצן חן: אכיפה צריכה להיות, כי חוק צריך לקיים.

חמד עמאר: בקשר לשידורים בתחנה בערבית, כשאמרתי "תחנה בערבית", הכוונה שלי היא לא רק שהשידור ייקלט בארץ ורק בארץ יראו את זה.

חמד עמאר: ההבדל בין הפקת מקור בעברית להפקת מקור בערבית במדינת ישראל, יש לה חשיבות לאומית רבה, כי אנו יודעים מי יושב מסביבנו, ולכן דיברתי על ערוץ בערבית ועל חשיבותו, שיכול לתת איכות.

חמד עמאר: על זה אני מדבר, שיכול גם להתחרות עם הערוצים האחרים בערבית, עם כל הכסף שיש שם, על זה דיברתי, לא רק לתת לצרכן המקומי, גם לשדר מחוץ לגבולות.

ניצן חן: אתה צודק.

ניצן חן: הערוץ הזה שיקום, כוונתו לתת פייט בכוחותיו הדלים, בהיקף של 4-5 מיליון שקל בשנה לכל ערוצי המזרח התיכון, לפחות להיות עוד סממן כחול לבן בתוך הלוויין המזרח תיכוני.

ניצן חן: יושב כאן בחדר מנכ"ל חברה שכבר זכה במכרז לערוץ הערבי המסחרי, וברגע האחרון בא למועצת הכבלים והלוויין, החזיר את המפתחות וסירב ללכת.

ניצן חן: למה – כי אין היתכנות כלכלית למכרז מהסוג הזה, לצערי הרב.

ניצן חן: המועצה בשנה האחרונה הסתובבה בנצרת, בדליית אל כרמל, בכל האזור הזה כדי להשיג אנשי עסקים ערבים ביחד עם אנשי עסקים יהודים.

ניצן חן: הגענו לישורת האחרונה.

ניצן חן: אנו צריכים לבנות מודל בהקלות ינוקא בהפקות מקור בשנתיים הראשונות.

ניצן חן: היועצת המשפטית של הוועדה בסוד העניין.

ניצן חן: אני מאוד מקווה שזה יגיע לפתחה של הוועדה החשובה הזו בשבועות הקרובים.

ניצן חן: אנו לא הולכים למסמס את זה עד שהמשיח יבוא.

חמד עמאר: אני לא אתן לזה לקרות.

חמד עמאר: גבי רוזנברג, בבקשה.

גבריאל רוזנברג: אני לא אנצל את זכות הדיבור שניתנה לי כדי לחזור על דברים שנאמרו פה.

גבריאל רוזנברג: אנשים מכירים את עמדתי.

גבריאל רוזנברג: יחד עם זאת, לאור הדברים כבדי המשקל שנאמרו פה, אני רוצה להעלות נקודה אחת שמשקלה באופן יחסי קל.

גבריאל רוזנברג: יחד עם זאת, זו זכות גדולה אולי להניח לפתח הוועדה דברים שברורים, וקל אולי יהיה לפתור אותם באופן יחסי לדברים האחרים, ואני מתייחס באופן ספציפי לסעיפים 58 ו-62א, שכשיגיע הזמן לעבור על החוק, אבקש תשומת לב מיוחדת אליהם, כי הם חוקקו לפני 20 שנה, וזו הזדמנות לתקן את העיוות, שבעיניי, הוא נורא וראוי לתיקון.

גבריאל רוזנברג: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: רונן, בבקשה.

רונן רגב כביר: אני רוצה לחדד את הנקודות שגם העברנו בפנייתנו גם לוועדה וגם לשרים והרגולטורים.

רונן רגב כביר: יש כאן בלבול חמור בין שני הסדרים שונים עם מטרות שונות, שלכאורה נועדו להשיג אותה מטרה – ה-DTT ומה שמוגדר פה בטעות החבילה הצרה.

רונן רגב כביר: הם פשוט לא אותם הסדרים.

רונן רגב כביר: DTT – מטרתו היא אחת:

רונן רגב כביר: לאפשר לנו במכשיר אחד לקלוט את כל הערוצים שאנו כבר משלמים עליהם.

רונן רגב כביר: אנו משלמים על רשות השידור, אנו משלמים על הרשות השנייה, ואין שום סיבה שנצטרך לשלם לכבלים או לוויין כדי לקלוט את הערוצים האלה, לשלם פעם שנייה.

רונן רגב כביר: לזה נועד ה-DTT, הוא לא מאפשר קליטה של שום ערוץ פרט לערוצים האלה.

רונן רגב כביר: הוא לא ערוץ כניסה לשידור הרב ערוצי, ולכן כל מי שמעוניין גם בשידורים רב ערוציים, אפילו אם הוא מעוניין רק בערוץ אחד, ה-DTT לא רלוונטי לו.

רונן רגב כביר: הנושא שמוגדר פה בטעות כחבילה צרה בא לתת מענה לבעיה שהרוב המכריע בציבור שכן רוצה שידור רב ערוצי, אנו רואים את זה כי מרביתם מנויים, אבל הם לא רוצים שידחפו להם במחיר מאוד גבוה את כל הערוצים האלה.

רונן רגב כביר: הם רוצים לשלם עבור הערוצים שהם רוצים לצפות בהם, ואין שום סיבה שהכנסת תיתן יד להמשך הכפייה של עשרות ערוצים על אנשים שלא מעוניינים לצפות בהם.

רונן רגב כביר: זה פשוט לא ייאמן, הבלבול שנעשה פה.

רונן רגב כביר: צריך לומר את זה בצורה ברורה; ההסדר שמוגדר כחבילה צרה הוא הסדר שמטרתו היא לפצל את המחיר על השידור הרב ערוצי לשני חלקים.

רונן רגב כביר: יש תשלום על הגישה לשידור הרב ערוצי, ויש תשלום על ערוצים נוספים בתשלום.

רונן רגב כביר: ברור שמי שמשלם עבור הגישה לשידור הרב ערוצי צריך עבור אותו תשלום כבר לקבל את הערוצים שהוא בכל מקרה משלם עליהם.

רונן רגב כביר: אין שום סיבה שהוא ישלם תשלום נוסף על הערוץ הראשון או על הערוץ השני וגם לא על ערוצים 24 ו-9.

רונן רגב כביר: אבל מי שבוחר בהסדר הזה ולא ב-DTT זה מי שמעוניין בערוצים נוספים ומעוניין לשלם דמי מנוי עבור ערוצים נוספים, וזה הרוב הגדול של הציבור, ולכן צריך לקדם את ההסדר הזה ולמנוע את העיוותים.

רונן רגב כביר: הבעיה שההסדר שמוגדר פה כחבילה צרה בא לענות עליה זה לא רק העניין של המחיר של חבילת הבסיס.

רונן רגב כביר: יש עוד עיוותים בשוק הזה שאנו באים לפתור, ובעיקר הנושא של זליגת התוכן מחבילת הבסיס, למשל בשידורי הספורט התופעה הזו מוכרת.

רונן רגב כביר: היא לא קיימת רק בשידורי ספורט.

רונן רגב כביר: גם פה חלק מהעיוות בשוק הזה כיום זה המצב שבו עוד ועוד תכנים מבוקשים עוברים לערוצים בתשלום.

רונן רגב כביר: הדבר הזה ייפתר באמצעות ההסדר החדש.

רונן רגב כביר: יש פה שינוי, שהמטרה המרכזית שלו לצד שמירה על הזכויות היא גם להכניס היגיון כלכלי בשוק, ואיך ניתן לראות שהוא יוצר היגיון כלכלי בשוק – כי הוא יפחית את ההתערבות הרגולטורית.

רונן רגב כביר: הוא לא יגביר אותה.

רונן רגב כביר: אם תסתכלו מה קורה כיום בשידורי הספורט, יש לנו מועצה לשידורי כבלים ולוויין שהפכה לשוטר תוכן.

רונן רגב כביר: היא קובעת לכל אחד מהערוצים מה הוא ישדר, מתי הוא ישדר, איך נראה הלוח שלו, ובדיוק את הדברים האלה ההסדר הנוכחי בא לפתור.

רונן רגב כביר: לכן המחוקק פה יכול להפחית את ההתערבות בשוק ולא להגביר אותה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מנכ"ל הרשות השנייה, בבקשה.

מנשה סמירה: אתייחס לשתיים-שלוש נקודות שעלו, ואציע הצעות שאולי קצת שונות מהדברים שמוצעים אפילו בהסדר; ראשית, לגבי הפרסום, אין ספק שעוגת הפרסום וסך ההכנסות החזויות הוא מפתח בכל הדיון הזה, ולכן כשישבנו גם בוועדת מרדכי וגם בדיונים מקדימים ובכלל, גם לגבי הבדיקות והנתונים שהוגשו על ידי הבדיקה הכלכלית של משרד התקשורת ונתונים אחרים, אני חושב שהדבר הנכון יהיה, מאחר שזה משהו מאוד מרכזי שמזין את כל התעשייה, ולא כדאי לקחת סיכון, ואני מציע את זה גם לאוצר, שבשיתוף פעולה לבחון פעם נוספת את התחזיות ולקבוע סף מדד, כלומר כאשר נגיע לשיעור מסוים, אז אפשר יהיה להתחיל לדבר על הפתיחה.

מנשה סמירה: אני חושב שכדאי לראות את הדבר הזה ולהכניס להצעת החוק את העניין של לכש-.

מנשה סמירה: כלומר אנו מדברים היום על סדר גודל שעוגת הפרסום היא כ-800 מיליון דולר, או היא תגיע למיליארד בסך הכול, הנתח של הטלוויזיה הוא כ-35 אחוזים, כשהנתח של הטלוויזיה יעמוד על 1.8, 1.7 מיליארד, ניתן אולי יהיה לדבר על פתיחה, ואז לא נמנע משחקנים חדשים להיכנס לחלקים האחרים של הרפורמות.

מנשה סמירה: שמענו כאן שגם הטרייד אוף המוצע לכבלים וללוויין לא מביא להם את הסחורה ולא שווה להם את המאמץ, ואני גם חושב שתהיה לזה השפעה גם – דיברנו על זה בדיונים הקודמים - תרבותית ותכנית, ולכן אולי לא רצוי להיכנס למערכת הזו מייד בהתחלה.

מנשה סמירה: כלומר השלב הזה ודאי יהיה שלב מאוחר מאוד, לא אוטומטי, מותנה ברמת הכנסות ומה יהיה הנתח של עוגת הטלוויזיה.

מנשה סמירה: הנקודה השנייה, זה נושא שעלה בוועדת מרדכי, זה נושא שנדון ונבחן, וגם עמיתי ניצן ישב אתנו ושקלנו והתלבטנו, אני חושב שיש מקום לשקול - אני מדבר כרגע על החבילה הצרה בתוך הכבלים והלוויין – שהחבילה הצרה בתוך הכבלים והלוויין תהיה מותנית לאחר כשנתיים-שלוש של בחינה, כלומר אנו עכשיו נמצאים עם המערכת הדיגיטלית, עידן פלוס באוויר, וכאשר מן הסתם מערכת הכבלים והלוויין מתמודדת ומציעה חלופות, ואנו רואים שבסך הכול יש תכונה בקרב הציבור, יכולת המיקוח ויכולת השגת התנאים היותר טובים כבר מתרחשת, אני חושב שצריך לראות בעוד שנתיים-שלוש מה הציעו הכבלים והלוויין, לקבוע החלטה שתהיה חבילה צרה, אם ההיצע לא יניח את דעתם של שר התקשורת, שר האוצר, מועצת הכבלים, ועדת כלכלה, מי שזה לא יהיה.

מנשה סמירה: זה שומר על הרעיונות ועל המסגרת בבסיס הרעיון, היא נותנת לשחקנים להתאמץ ולהציע הצעות ראויות, והיא בהחלט מאזנת בין הדברים, וההחלטה תהיה שזה ייושם, אם זה לא יקרה בתוך שנתיים, נניח, או משהו מהסוג הזה.

מנשה סמירה: זה בהחלט יכול להועיל.

מנשה סמירה: לגבי ערוצי הברודקאסט, אנו חייבים לתת את החשיבות, ודיברתי על זה בישיבה הקודמת של התוכן, לשמר את תנאי הסף בחוק ואת כל הדברים האלה.

מנשה סמירה: שתיים, להוסיף את הסנקציות אכיפה ועיצומים כדי שניתן יהיה לבצע את זה בצורה ראויה ולא, כמו שאנו רואים שהדברים מאוד קשים לביצוע, גם כשהרגולטור רוצה לבצע וצריך לבצע, ולכן צריך לתת את הכלים הראויים, לאזן את התוכן במידה הראויה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקיצור – אתה אומר שצריך לעשות הכול בעוד שלוש שנים.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: אני אומר שהכול צריך להיות בדירוג.

מנשה סמירה: יש פה מערכת של זמנים.

מנשה סמירה: הערה אחרונה שלי, רשות השידור, זה בעיקר בשבילך.

מנשה סמירה: נכון שיש קשר בין הדברים, אך הסיפור של רשות השידור יידון – לא יודע אם הוא ייקח שנה או עשר שנים, כמו שיש כאלה שחוזים.

מנשה סמירה: הרפורמה הזו היא הכרחית, משום שהמציאות הטכנולוגית מכריחה אותנו להיערך ולתת לשחקנים אופציות ולראות את התמונה.

מנשה סמירה: רשות השידור עם רפורמה, בלי רפורמה מחויבת במקרה הטוב, היא תשקיע סדר גודל של 50-60 מיליון שקל בסוגה עלית.

מנשה סמירה: אף אחד מאתנו, גם אם רשות השידור מחר תשדר את כל מה שהיא צריכה בסוגה עלית, לפחות נכון להיום לא המחוקק – החוק של היום - ולא עמדת הרגולציה של לוותר ולמחוק מחויבויות של סוגה עלית ברמת התוכן, כדי לשמר ערוץ ברודקאסט ראוי מבחינה ערכית וחברתית.

מנשה סמירה: לכן הדבר הזה הוא לא הכרחי, הוא לא מותנה באופן מוחלט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מסכימה אתך בכלל.

אופיר אקוניס: רבותיי, אנו מתחילים בהקראה.

אופיר אקוניס: עו"ד מסינג, בבקשה.

אסי מסינג: בשתי מילים לגבי מבנה הפרק; הפרק מחולק לשלושה סימנים.

אסי מסינג: הסימן הראשון מדבר על כל מה שקשור למעבר מזיכיונות לרשיונות.

אסי מסינג: הסימן השני מטפל בכל התיקונים שקשורים לחוק התקשורת ובכלל זה החבילה הצרה והפרסומות ותיקונים עקיפים כתוצאה ממעבר מזיכיונות לרשיונות.

אסי מסינג: הסימן השלישי מטפל בהתאמות הנדרשות לכך שהחל מ-2015, לפי הצפי של הצעת החוק, לא יהיו יותר זיכיונות לשידורי טלוויזיה.

אסי מסינג: קורא סימן א', סעיף 42(1)(א)-(ד).

אסי מסינג: עד כאן התיקונים שמוצעים כרגע, עניינם הפרדה בין הגדרה של בעל זיכיון, כך שיתייחס לזיכיון לשידורים, בהבחנה בין זיכיון לשידורי רדיו לזיכיון לשידורי טלוויזיה.

אסי מסינג: כמו כן, מוצע לקבוע הגדרה שהינה מורשה לשידורים, שיהיה בה שימוש בהמשך החקיקה, שתאגד גם את בעל רשיון לשידורים וגם את בעל זיכיון לשידורים.

אסי מסינג: במקומות שבהם יש התייחסות נפרדת לשידורי רדיו, התייחסות נפרדת לשידורי טלוויזיה, יהיה הדבר במפורש.

אסי מסינג: מועד המעבר, כפי שמוצע כאן בהצעת החוק, למעט – בהמשך נתייחס להוראות המעבר – הוא 1 בינואר 2012.

אתי בנדלר: מעבר ממה למה?

אסי מסינג: המעבר מזיכיונות לרשיונות.

אופיר אקוניס: זו ההצעה.

אופיר אקוניס: היא עברה בקריאה ראשונה.

אסי מסינג: זה בהגדרות, כמובן.

אסי מסינג: לעניין התוכן, ניגע בהמשך הסעיפים.

אסי מסינג: קורא סימן א', סעיף 42(1)(ה), (ו).

אסי מסינג: עד כאן, כמו שאמרתי, ההתאמה של כל ההגדרות כפי שציינתי כדי שאפשר יהיה לעשות התייחסות נפרדת לרשיונות.

אסי מסינג: כאן אנו מתחילים לעשות תיקונים לסעיפים עצמם, וניגע בסעיף-סעיף.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: התחלנו בהקראה.

אופיר אקוניס: נקדם בד בבד את הצעת החוק על שידורי טלוויזיה וחקיקת המשנה על ערוץ 10, אך אני מציע שעד לפתרון סוגיית ערוץ 10, אני לא אאפשר קיום הצבעות על הצעת חוק שידורי הטלוויזיה, ולכן אנו נמשיך בהקראה בלי הצבעות בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: עד אז נהיה יותר חכמים גם בהתפתחויות נוספות, שאני מקווה שהממשלה תתכנס כבר להחלטות ולביצוע של דברים שנאמרו כאן בתחילת הישיבה, ואני פונה לממשלה, גם לאוצר, גם למשרד התקשורת - תביאו לנו את החקיקה שלכם, אם רוצים לקדם גם את הרפורמה.

חיים אורון: מה קורה עם הסתייגויות?

אופיר אקוניס: תגיש.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.