ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 76, 2009-10-13 09:00

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בהצעת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התשס"ט-2009, הצעת חוק ממשלתית, ואנחנו נכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: הצעת החוק באה לפתור בעיה של מספר קטן יותר מאשר פסולי החיתון במדינת ישראל.

דוד רותם: אני אומר מראש שאם אתם חושבים שכאשר החוק הזה יעבור אני מתכוון לעשות חגיגה, זאת טעות.

דוד רותם: החוק הזה הוא צעד ראשון במסע ארוך שסופו הוא אישור חוק ברית הזוגיות הכללי במדינת ישראל.

דוד רותם: אני חושב שכל ההתנגדויות לחוק הזה, יש בהן ממש.

דוד רותם: זאת אומרת, אין בחוק הזה פתרון כולל אלא החוק פותר חלק מהבעיה אבל יש בו שני דברים חשובים: האחד, יש בו פריצת דרך שלראשונה במדינת ישראל מזה שישים שנים בכלל מדברים וממשלת ישראל מביאה הצעת חוק שיש בה כדי לפתור חלק מהבעיה, והדבר השני הוא שגם אותן מפלגות שבקדנציה הקודמת הצביעו נגד חוק ברית הזוגיות הכללי, התלכדו סביב החוק הזה והן מוכנות עכשיו לדבר ולהצביע בעדו.

דוד רותם: השאלה שאני שואל את עצמי היא האם אני יכול לקבל את כל ההתנגדויות שהוגשו לחוק ולהפיל את החוק הזה.

דוד רותם: הוגשו מטעם כל מיני ארגונים כמו האגודה לזכויות האזרח, הבית הפתוח לגאווה ולסובלנות, עורכי הטקסים היהודים החילוניים, המרכז לפלורליזם יהודי, התנועה ליהדות מתקדמת, שדולת הנשים בישראל, מכון ירושלים לצדק, ארגון מבוי סתום, משפחה חדשה.

דוד רותם: אני יכול לקבל את ההתנגדויות שלכם ולומר בואו נפיל את החוק הזה.

דוד רותם: השאלה היא האם המצב הקיים היום יהיה טוב יותר או פחות טוב ואני אומר שגם אם החוק הזה פותר בעיה של 20 משפחות בישראל, ראוי לחוקק אותו משום שתפקידנו הוא לסייע לכמה אנשים שאנחנו יכולים ולא להיות במצב שאנחנו אומרים שנשאיר את המצב כמות שהוא ואולי יום אחד יהיה טוב יותר.

דוד רותם: כל עוד מדינת ישראל היא במשטר קואליציוני וצריך לחבר כל מיני מפלגות כדי להחזיק ממשלה, המצב לא יהיה טוב יותר.

דוד רותם: לכן, גם עם הביקורת על החוק, יש לי כוונה לקדם אותו ולהעביר אותו במושב הזה בהקדם, בקריאה השנייה והשלישית.

דוד רותם: אני מציע גם לאלה שמתנגדים בגלל עקרונות כלליים ורוצים לראות חוק רחב יותר לחשוב האם זה יהיה נכון להפיל את החוק עד שלא תיפתר הבעיה כולה.

דוד רותם: אני חושש שבסופו של דבר אתם תשאירו את המצב כמות שהוא ולא יהיה פתרון גם לאותם עשרים-שלושים משפחות שאולי בחוק הזה ימצאו פתרון.

דוד רותם: משרד המשפטים.

דוד רותם: החוק שלכם.

דוד רותם: נא הציגו אותו.

מוריה כהן-בקשי: הצעת החוק מבקשת לאפשר הסדרה רשמית של זוגיות לבני זוג חסרי דת בישראל, וכפי שאמר יושב-ראש הוועדה, בשלב זה זאת הקבוצה שהוגדרה על ידי הממשלה בהחלטה חברתית-פוליטית.

מוריה כהן-בקשי: ההצעה היא למסד את הקשר הזוגי בדרך שנקראת ברית זוגיות, מוסד מקביל למוסד שקיים היום בכמה מדינות באירופה – בסקנדינביה – ובקנדה במקביל למוסד הנישואין.

מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הזוגיות ביסודו התחיל בדנמרק והוא שונה מהמוסד של שותפות ביתית או ידועים בציבור במובן זה שהוא נותן מעמד קרוב מאוד למעמד הנישואין, אף על פי שהוא לא מגדיר את הקשר ככזה.

מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הזוגיות ביסודו נועד, גם במדינות אירופה ובמדינות האחרות, מצד אחד לאפשר לאנשים שמתנגדים למוסד הנישואין למסד את היחסים ביניהם, ולא רק ביניהם אלא באופן שהוא יוכר לכל דבר ועניין ובעניין הזה יש הבדלים בין המדינות, אבל שבאופן כללי הוא יוכר כך שזוג שנרשם בברית הזוגיות יוכר כמו זוג נשוי.

מוריה כהן-בקשי: מצד שני, זה אפשר בחלק מהמדינות להכיר בקשר זוגי של זוגות חד-מיניים למשל, בלי להיכנס לאותם עימותים עם הכנסייה ועם גורמים אחרים.

מוריה כהן-בקשי: זה אולי הרקע הכללי של המוסד הזה.

מוריה כהן-בקשי: אתם תראו את הדגם שהוא דגם שקרוב מאוד מאוד למוסד הנישואין, בלי הכותרת הרשמית הזאת.

מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הנישואין מבוסס על הסכמת הצדדים.

מוריה כהן-בקשי: אין בו שום נגיעה להיבטים דתיים, לא לגבי דרך הנישואין, לא לגבי דרך התרת הנישואין, ומה שמאפיין אותו הוא הרצון החופשי להתקשר וגם ההיפרדות ממנו היא בדרך של רצון חופשי של שני הצדדים להפסיק את הקשר הזוגי.

מוריה כהן-בקשי: שוב, זה לא קשר זוגי שהוא רק בין הצדדים אלא זה קשר זוגי מוכר רשמית וממוסד על ידי המדינה.

מוריה כהן-בקשי: המבנה של הצעת החוק ושל המודל הוא שקיים רשם זוגיות ואל הרשם הזה בא זוג המבקש לבוא בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: יש תנאים מוקדמים לרישום בברית הזוגיות והתנאים המוקדמים הם קודם כל תנאים כאשר לא מדובר כאן בשותפות פרטית אלא מדובר במיסוד זוגיות.

מוריה כהן-בקשי: לכן למשל לא יכולים להיות קרובי משפחה.

מוריה כהן-בקשי: אותם קריטריונים שקיימים לגבי נישואין ומקובלים בכל מדינות העולם לגבי למשל נישואין בין בני משפחה או בין מי שנשוי לאחר, כאן אסורים ואלה תנאי כשירות מקדמיים כדי לבוא בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: תנאי נוסף הוא למשל שבני הזוג, שניהם, הם בני 18 שנים והם יכולים לקבל הסכמה מדעת לדבר.

מוריה כהן-בקשי: בני הזוג הם תושבי ישראל, רשומים במרשם האוכלוסין כחסרי דת.

מוריה כהן-בקשי: אני מיד אסביר את המודל שהוא מודל ייחודי, ושוב, זאת ההחלטה כרגע שהקבוצה היכולה לבוא בברית הזוגיות היא אותה קבוצה של חסרי דת.

מוריה כהן-בקשי: מיד אני אתאר את הדרך לוודא שהם אכן חסרי דת.

מוריה כהן-בקשי: כפי שאמרתי, בני הזוג אינם קרובי משפחה, אינם נשואים לאחרים וגם אינם נשואים זה לזה.

מוריה כהן-בקשי: הרעיון הוא להפריד באופן ברור כאשר אלה שהם נשואים לא יכולים לבוא בברית הזוגיות ואלה שבאים בברית הזוגיות לא יכולים להינשא בעודם נמצאים בברית הזוגיות וזאת כדי ליצור הפרדה ברורה בין דרך ההתרה של זה ודרך ההתרה של זה.

מוריה כהן-בקשי: מי שבא בברית הזוגיות יכול להתיר את זה בהסכמה והוא לא צריך לא גט, לא הליך בבית הדין וגם לא הליך בבית המשפט אלא יש לנו דרך בה אפשר להתיר את ברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: כאן באמת יש דרך קלה יותר מהתרת נישואין כך שכאשר שני הצדדים בהסכמה מעונינים להתיר את הקשר הזוגי ביניהם, הם יכולים לבוא ולהימחק מרישום הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: יש מצבים בהם זה יובא לבית המשפט לענייני משפחה שהוא בית המשפט המוסמך לדון בכלל בחוק הזה.

מוריה כהן-בקשי: אלה אותם מצבים בהם אחד מבני הזוג מעונין בהתרת הקשר והשני לא מעונין בזה.

מוריה כהן-בקשי: גם במקרה כזה המודל – אני חושבת שזה בשונה מרוב המודלים של הנישואין בעולם, לא כולם אבל רובם - הוא קל יותר במובן זה שגם הוא מתבסס בעיקר על הסכמה כאשר ניתנת תקופה מסוימת לאיזשהו הליך של גישור, אבל בסופו של דבר לא נדרשת עילת גירושין, לא דתית ולא אזרחית.

מוריה כהן-בקשי: בית המשפט יתערב כאשר עולה ספק למשל בהתקיימות אחד התנאים.

מוריה כהן-בקשי: למשל, התקשרות למראית עין שלא באמת מבוססת על זוגיות אלא לשם השגת איזושהי טובת הנאה ובאמת לא הוקמה כאן מערכת זוגית אמיתית.

מוריה כהן-בקשי: אלה דברים בהם נדרש שיקול דעת שיפוטי.

מוריה כהן-בקשי: אני מדגישה שתפקידו של רשם הזוגיות הוא תפקיד שאינו תפקיד שיפוטי.

מוריה כהן-בקשי: הוא לא מצריך שיקול דעת.

מוריה כהן-בקשי: יש קריטריונים שקבועים בחוק ובהתקיימם, כל זוג שעומד בתנאים יכול לבוא בברית הזוגיות וגם להתיר את ברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: לגבי בירור העובדה שכל אחד מבני הזוג הוא אכן חסר דת, בהצעת החוק נקבע מנגנון בו ראשית רשם הזוגיות מברר במרשם האוכלוסין שאכן בני הזוג רשומים כחסרי דת.

מוריה כהן-בקשי: כיוון שבמדינת ישראל – מי שמכיר את כל תהליכי הבג"צים – הרישום במרשם האוכלוסין לא בהכרח משקף את התפיסה של בתי הדין הדתיים השונים במובן הזה שניתן לרשום במרשם אוכלוסין אדם כיהודי גם אם בסופו של דבר, כאשר תבוא שאלת הנישואין והגירושין, זה ייבחן לפי ההלכה לפי הדין שבו כל אחד מבתי הדין פועל, התנאי המקדמי הוא הרישום במרשם האוכלוסין, אבל ניתנת הזדמנות גם לבתי הדין הדתיים לוודא שאכן אותו אדם שבא בברית הזוגיות הוא חסר דת.

מוריה כהן-בקשי: אין מנגנון שמברר שאדם הוא חסר דת.

מוריה כהן-בקשי: המנגנון הוא הפוך והוא בא לוודא שאדם מסוים אינו בן דתו של אחת מבתי הדין.

מוריה כהן-בקשי: הדרך היא כזאת שרשם הזוגיות מפרסם לציבור את הבקשה של בני הזוג שרוצים לבוא בברית הזוגיות, כל אדם יכול להתנגד לרישום הזוגיות רק מהעילות הטכניות שקבועות בהצעת החוק.

מוריה כהן-בקשי: לכל בית דין ניתנת הזדמנות ואפשרות להודיע לרשם הזוגיות שהאדם שמבקש לבוא בברית הזוגיות הוא בן דתו של בית הדין למשל כי לפני כן הוא התגרש בנישואין דתיים והגיע לבית הדין כיהודי והצהיר שהוא יהודי ואילו היום הוא בא ורוצה לבוא בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: במצב כזה יכול להודיע אותו בית דין שהוא מתנגד לרישום.

מוריה כהן-בקשי: ראש בית הדין לא יכול על דעת עצמו להודיע את זה ולסיים בזה את העניין, אלא במקרה כזה יתקיים תוך שלושה חודשים דיון בבית הדין ותתקבל החלטה כן או לא, בה יהיו הצדדים שותפים כאשר מדובר בדיון לכל דבר ועניין.

מוריה כהן-בקשי: לגבי תחולת החוקים שיחולו על מי שבא בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: יש שלושה מודלים בעולם בנושא הזה של תחולת דינים.

מוריה כהן-בקשי: יש מודל בו כל הדינים שחלים על בני זוג נשואים יחולו על מי שבא בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: יש מודל שקובע שכל הדינים שחלים על בני זוג נשואים יחולו, חוץ מדינים ספציפיים, ויש מודל שלישי שקובע שדינים מסוימים יחולו ושאר הדינים לא יחולו.

מוריה כהן-בקשי: הצעת החוק בחרה במודל בו ככלל יחולו כל הדינים שחלים על בני זוג נשואים למעט דיני האזרחות והמעמד, כיוון שזאת הייתה גם החלטה עקרונית פוליטית, אבל גם מהסיבה שבמדינת ישראל יש זכאות אוטומטית לפי חוק השבות לבן זוג, דבר שלא קיים במדינות אחרות, ולא רצו לערב בין הדברים האלה.

מוריה כהן-בקשי: לגבי אימוץ, מי שרוצה לאמץ ילד ומי שרוצה לערוך הסכם פונדקאות, נדרשת תקופת המתנה של שלוש שנים.

מוריה כהן-בקשי: מעבר לזה, כל החוקים חלים.

מוריה כהן-בקשי: המשמעות היא שחלות כל הזכויות כמו למשל כל הזכויות בביטוח הלאומי, זכויות ירושה, איסור ביגמיה, אלימות במשפחה.

מוריה כהן-בקשי: כל דבר שחל על בני זוג, חל אוטומטית על בני זוג שבאים בברית הזוגיות.

מוריה כהן-בקשי: אפשרות לערוך הסכם ממון, תחולת חוק יחסי ממון, הנושא של מזונות, חוק המזונות שכיום חל במדינת ישראל על קבוצה מאוד מצומצמת כהסדר אזרחי מהותי, שהרי הוא מופנה בעיקר לדינים הדתיים, אבל במקרה הזה החוק המהותי שקובע את דיני המזונות, חוק לתיקון דיני משפחה (מזונות) יחול על בני זוג שבאים בברית הזוגיות ותהיה חבות ביניהם, כך שהקשר, כפי שאמרתי קודם, הוא גם קשר כלפי צדדים שלישיים, כלפי המדינה, וגם ביניהם לבין עצמם במובן הזה שיש חובות וזכויות בין בני הזוג.

מוריה כהן-בקשי: עד כאן כהצגה ראשונית.

מיכאל קורינאלדי: רציתי להפנות את תשומת הלב שהצעת החוק הזאת חסרה ביותר כאשר היא איננה כוללת הסדר לכל אותם אנשים שאינם שייכים לעדה דתית מוכרת.

מיכאל קורינאלדי: יש בודהיסטים, יש באהים, יש עוד דתות אחרות בעולם ורבות.

מיכאל קורינאלדי: גם בתוך העם היהודי יש קבוצות שלא יכולות להיות כפופות לבתי הדין הרבניים כמו היהודים הקראים וכמו השומרונים שמוכרת לפי חוק השבות.

מיכאל קורינאלדי: כל האנשים הללו, אין למי להפנות את עניינם.

מיכאל קורינאלדי: המדינה כבר הסכימה בשלב קודם להסדר שלא יהיו פניות לבתי הדין הרבניים או הדתיים אלא להסתפק בחסר דת במרשם האוכלוסין.

דוד רותם: אם אין דת ואין בית דין, כמו הבודהיסטים, אין למי להפנות ואז לא מפנים.

מיכאל קורינאלדי: לכולם אין דת.

מיכאל קורינאלדי: איך אתה קובע?

מיכאל קורינאלדי: לפי הצעת החוק, וזה אבסורד, אתה פונה לכל הדתות.

דוד רותם: לבודהיסטים יש דת.

מיכאל קורינאלדי: מדינת ישראל הופכת להיות מדינה של כפייה דתית.

מיכאל קורינאלדי: אתה פונה לכל הדתות.

דוד רותם: פרופסור קורינלדי, התעוררת בערך שישים שנה יותר מדיי מאוחר כי אתה עכשיו הזכרת שהיא הופכת להיות, אבל בוא אני אומר לך משהו.

דוד רותם: אני פונה לבתי הדין הקיימים כדי לקבל אישור שהאיש אינו בן הדת שלהם.

דוד רותם: לכן אני לא צריך שיהיה לי בית דין בודהיסטי.

דוד רותם: היהודים, הנוצרים, המוסלמים יאמרו שהוא לא בן הדת שלנו ובזה נפתרה הבעיה והאיש יכול להתחתן.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: הוא לא חסר דת.

דוד רותם: הוא לא צריך לפנות לאף בית דין.

דוד רותם: מה שקורה זה שהרשם פונה לבתי הדין ומקבל את האישור.

אופיר פינס-פז: צריך לכתוב את זה.

דוד רותם: זה כתוב.

אופיר פינס-פז: הוא אומר שזה לא כתוב.

מיכאל קורינאלדי: אני לא יודע אם זה תואם את ההסכמים הקואליציוניים, אבל תניחו לעניין הזה.

מיכאל קורינאלדי: אנשים לא ילכו לפרוצדורה הזאת כי זאת פרוצדורה מורכבת, שלושים ימים, עם הפניה.

מיכאל קורינאלדי: אין צורך בזה.

מיכאל קורינאלדי: הרי לא מדובר כאן בנישואין אלא מדובר בזוגיות ומדובר על הסכם.

מיכאל קורינאלדי: לרבנים לא איכפת אם הם ידועים בציבור, אז תנו לאנשים להירשם.

מיכאל קורינאלדי: אלה לא נישואין ולא צריך שהם יקבלו אישור שהם לא יהודים או לא בודהיסטים או לא באהים.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה שיהיה מצב שלא יוציאו למישהו את הנשמה כאן?

אופיר פינס-פז: איזו מדינה תהיה כאן אם לא נוציא לאנשים את הנשמה?

מיכאל קורינאלדי: לכן הייתי מציע להוריד, אם אפשר, את כל העניין הזה ואז אנחנו נמצאים כאן על בסיס חלק.

מיכאל קורינאלדי: עובדה שהמדינה הסכימה לזה, בהסכמת עורך דין יעקבי שיודע על המסמך הזה שבפניך.

מיכאל קורינאלדי: הרב אלישיב הסכים לזה.

דוד רותם: לא הרב יעקבי ולא הרב אלישיב, עם כל הכבוד, הם אלה שקובעים בשבילי מה תהיה החקיקה.

דוד רותם: הדבר הוא מאוד פשוט.

דוד רותם: גם בנושא של הנישואין הקונסולריים, הרי כדי שאני אוכל ללכת לקונסוליה הרוסית, אני צריך להיות באיזשהו קשר אליה.

דוד רותם: הקונסוליה לא יכולה להשיא שני אזרחים ישראלים.

דוד רותם: מדינה לא יכולה להתעלם מחובתה להסדיר את הנושא הזה ולשלוח את האנשים לקונסוליות של מדינות זרות.

דוד רותם: אני גם יכול לשלוח את כולם לקפריסין.

דוד רותם: התשובה היא לא.

דוד רותם: אין כוונה כזאת.

דוד רותם: לכן צריך להסדיר את העניין במדינה ולכן כשלב ראשון העניין מוסדר בדרך הזאת.

רות הלפרין-קידרי: אני רוצה להתייחס ברמה העקרונית ואעשה זאת בקצרה.

רות הלפרין-קידרי: אני אדבר ברמה העקרונית על התשתית של החוק ואני אביע עמדה מאוד ביקורתית כלפיו בכמה רמות.

רות הלפרין-קידרי: אני אתחיל קודם מן הרמה הפנימית של הקבוצה שלכאורה החוק הזה בא לתת מענה למצוקה שלה ואחר כך אני אדבר ברמה העקרונית של התנגדות כוללת לחוק עצמו.

רות הלפרין-קידרי: החוק הזה בא לכאורה לתת מענה לאותם 3.9 או 4 אחוזים מכלל אזרחי המדינה שהם חסרי דת, אבל כפי שהודגש – ואני בטוחה שעוד יודגש הרבה במהלך הדיון היום ולאחר מכן – החוק הזה הרי מאפשר רק לאותה קבוצת אוכלוסייה להינשא בתוך עצמה, בינה לבין עצמה.

רות הלפרין-קידרי: הוא בא לאפשר לא להינשא אלא להיכנס בברית הזוגיות, הוא בא לאפשר להם להיכנס בברית הזוגיות רק בינם לבין עצמם ולא זו הבעיה המרכזית של הקבוצה הזאת.

רות הלפרין-קידרי: לפי הנתונים שיש בידינו שפרסמנו במרכז ברקמן על סמך הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מכלל הזוגות של אזרחי ישראל שנישאים מדי שנה מחוץ לישראל, קפריסין וכיוצא בזה, 50 אחוזים הם בכלל זוגות מעורבים.

רות הלפרין-קידרי: דהיינו, אחד מבני הזוג הוא יהודי ורק השני הוא לא יהודי או חסר דת.

רות הלפרין-קידרי: כך שקודם כל ברמה המעשית ביותר, לא זאת המצוקה, אבל מה המחיר של הפתרון הזה?

רות הלפרין-קידרי: אנחנו לוקחים כאן קבוצת אוכלוסייה ומבדלים אותה לחלוטין, מוציאים אותה מן הכלל, היא הופכת להיות מוקצה, היא הופכת להיות קבוצה שיכולה להיכנס בברית הזוגיות רק בינה לבין עצמה ולא עם כלל אזרחי ותושבי ישראל.

דוד רותם: מה המצב היום?

רות הלפרין-קידרי: אני מסכימה שיש בכך פתרון חלקי.

רות הלפרין-קידרי: אני מסכימה שיש בכך משום פתרון מסוים, אבל טענתי היא שזה פתרון חלקי ביותר והמחיר של הפתרון הזה, גם מבחינת הקבוצה עצמה וגם מבחינת הרמה העקרונית של הקיום שלנו במדינת ישראל, הוא מחיר הרבה יותר מדיי כבד, מכיוון שהמצוקה האמיתית שקיימת במדינת ישראל היא המצוקה של כפיית הנישואין הדתיים על כלל אזרחי ותושבי ישראל ואי האפשרות של נישואין אזרחיים או ברית הזוגיות עבור כלל אזרחי ותושבי ישראל.

רות הלפרין-קידרי: אם החוק הזה יתקבל והוא ייתפס כפתרון מסוים, אני אשתמש עכשיו במלים קשות, זאת הולכת שולל וזו זריית חול בעיני הציבור ובמחיר מאוד מאוד זול עבור המפלגות הדתיות ועבור הממסד הרבני.

רות הלפרין-קידרי: הצעד הזה יקנה כאן שקט תעשייתי ויאפשר לשמר את המצב המעוות והקשה שהוא בגדר הפגיעה הקשה ביותר בזכויות אדם במדינת ישראל.

רות הלפרין-קידרי: הפגיעה גורפת והיא כללית ביותר מכיוון שהיא חלה על כל אזרחי ותושבי ישראל.

רות הלפרין-קידרי: אני מדגישה גם מבחינת הנתונים עבור הקבוצה הזו עצמה, לא זה הפתרון ברמה המעשית וגם ברמה הכללית.

רות הלפרין-קידרי: אם אנחנו מסתכלים על הנתונים, מתוך כלל הנישאים מחוץ לישראל מדי שנה, רק 20 אחוזים הם חסרי דת.

רות הלפרין-קידרי: זאת אומרת, כל היתר הם אלה שלא יכולים להינשא בנישואין אזרחיים בישראל אבל לא בגלל שהם חסרי דת אלא מכל הסיבות האחרות שאנחנו מכירים אותן היטב.

רות הלפרין-קידרי: לכן אני חושבת שזאת תהיה בכייה לדורות אם החוק הזה יעבור במתכונתו הנוכחית.

דוד רותם: אני רוצה לומר לך משהו.

דוד רותם: הייתה בזמנו הצעת חוק שלי שהייתה רחבה הרבה יותר.

דוד רותם: היא הייתה אמורה לחול על כל הזוגות במדינת ישראל אבל היא הופלה בכנסת משום שבמשטר שלנו, כאשר חיים בקואליציות, צריך לדעת גם להתפשר.

יוחנן פלסנר: צריך לדעת גם לעמוד על שלך.

דוד רותם: ולכן אתה הצבעת נגד החוק בקדנציה הקודמת.

יוחנן פלסנר: לכן במערכת הבחירות הזאת אמרנו שאנחנו הולכים על זה.

דוד רותם: אתם הכנסתם את זה בתוך קווי היסוד שלכם ופחדתם מ-ש"ס.

דוד רותם: לכן אני מציע שתשבו בשקט.

יוחנן פלסנר: למה נסוגותם?

יוחנן פלסנר: הייתה הזדמנות.

אילן גילאון: שניכם יכולים לדבר יותר בשקט.

דוד רותם: השאלה היא מאוד פשוטה.

דוד רותם: אנחנו נמצאים בשלב הראשון.

דוד רותם: הרי גם בהסכמים הקואליציוניים מדובר על שני שלבים כאשר קיימת ועדה שיושבת ועוסקת בפתרון הבעיה הכללית.

דוד רותם: היא לא תבטל את הנישואין הדתיים בישראל, אבל היא תאפשר דרך נישואין נוספת או ברית זוגיות נוספת לכלל האוכלוסייה או לחלק גדול מן האוכלוסייה.

דוד רותם: החוק הזה בא לפתור בשלב ראשון, קודם כל לפרוץ את הדרך.

דוד רותם: לפעמים המחיר שאתה משלם כדי לפרוץ את הדרך הוא מחיר רציני אבל ברגע שפרצת את הדרך, הסכר לא יכול להחזיק מעמד כאשר יש בו סדק ואת הסדק הזה אנחנו רוצים לעשות.

דוד רותם: יכול להיות שהחוק הזה פותר בעיה למאה אנשים אבל אם אני פותר בעיה למאה אנשים במדינת ישראל, אזרחים נאמנים במדינת ישראל, די לי.

דוד רותם: אני לא מסתכל על הכל בגדול כי האויב של הטוב מאוד הוא המצוין.

רות הלפרין-קידרי: אני חולקת עליך בשתי נקודות.

רות הלפרין-קידרי: אני חושבת שהמחיר כאן

רות הלפרין-קידרי: הוא מחיר הרבה יותר מדיי כבד כי מה שאני רואה בעתיד זה שהעברה של החוק הזה פשוט תאפשר לקבע ולמנוע כל דיון בבעיה הכללית העקרונית ותשמר את המצב עם כל העוולות שקיימות בו במערכת של בתי הדין הרבניים ובמערכת בתי הדין השרעיים.

דוד רותם: אין חשש.

רות הלפרין-קידרי: מניסיון ומהבנה של המערכת המשפטית והפוליטית בישראל של הרבה מאוד שנים, אני משוכנעת שזה מה שיקרה.

דוד רותם: אין חשש.

אופיר פינס-פז: יש לך הצעה לשפר את הצעת החוק?

רות הלפרין-קידרי: לפתוח את מרשם הזוגיות כלפי כלל תושבי ואזרחי ישראל.

אופיר פינס-פז: זאת ההצעה היחידה.

אופיר פינס-פז: אין לך משהו בין לבין.

רות הלפרין-קידרי: לא.

רות הלפרין-קידרי: אין לי בין לבין.

רות הלפרין-קידרי: יש לי הצעה יותר גורפת והיא לא לקרוא לזה בכלל ברית הזוגיות אלא פשוט לקיים נישואין אזרחיים בישראל אבל על זה אני מוכנה להתפשר ולקרוא לזה ברית הזוגיות, אבל באופן גורף ופתוח לכולם.

מרינה סולודקין: לחוק ברית הזוגיות יש היסטוריה.

מרינה סולודקין: בשנת 2001 אני והשר אדלשטיין הגשנו את הצעת החוק ואז התקיימה הצבעה.

מרינה סולודקין: החוק התייחס לאלה שלא יכולים להינשא ברבנות.

מרינה סולודקין: את הרב גפני שנמצא כאן שכנענו לצאת ולא להצביע, אבל לא הצלחנו לשכנע את מפלגת העבודה.

דוד רותם: הרב גפני, ועדת הכספים מתכנסת בשעה 9:30 ואתה מאחר.

מרינה סולודקין: את הממסד הדתי שכנענו לא להגיע להצבעות, אבל לא הצלחנו לשכנע את מפלגת העבודה ואחרים להצביע בשלב ראשון של בניית הבניין של ברית הזוגיות.

מרינה סולודקין: תוצאת החוק הייתה 33-33 וכך החוק נפל.

מרינה סולודקין: עברו שמונה שנים ועכשיו המדינה – שלא נולדתי בה, לא גדלתי בה ולא חונכתי בה – בשלה יותר לחוקק את החוק הזה ויש הסכמה.

מרינה סולודקין: עם כל הביקורת – ומדובר בציבור שלי שחייב לקבל את החוק הזה וחוקים אחרים – אני חושבת שאנחנו היום צריכים לסיים את הדיון.

מרינה סולודקין: החוק מוכן לקריאה שנייה ואני רואה בזה רק שלב ראשון.

מרינה סולודקין: החוק הזה פותר בעיה חלקית אבל אנחנו הפוליטיקאים ריאליים וחיים במציאות.

מרינה סולודקין: לא אנחנו שאפשרנו את הבניין הזה שלדתיים יש יד חזקה בדיני האישות.

מרינה סולודקין: אני הגעתי ממדינה בה כולם היו חסרי דת - גם יהודים, גם רוסים, גם אחרים – כי הדת הייתה פסולה ולא הגענו לכאן בגלל שסטלין לא נתן להורים שלי להגיע.

מרינה סולודקין: אני אומרת שצריך לאפשר את החוק הזה ואני עם קדימה אגיש את הצעת החוק לגבי חסרי דת ויהודים ואז נראה עד כמה המדינה מוכנה ועד כמה הכנסת מוכנה לזה.

מרינה סולודקין: יושב כאן חבר הכנסת דוד רותם, מציע הצעת החוק, יושב כאן חבר הכנסת אופיר פינס ויושבת כאן אני, ואנחנו מכירים את ההיסטוריה.

מרינה סולודקין: אחר כך, כאשר כולם יהיו מוכנים, יהיו נישואין אזרחיים לכולם.

מרינה סולודקין: כמה שנים זה ייקח?

מרינה סולודקין: אני חושבת שפחות מתהליך השלום.

ציפי חוטובלי: בניגוד לדברים שנאמרו כאן בתחילת הדיון, שרואים בהצעת החוק הזאת איזה פתח שייפתח למרשם זוגיות כללי, אני חושבת שצריך להסתכל על הצעת החוק הזאת כמות שהיא ובאמת על הפתרון הנקודתי שהיא מספקת לאותם אנשים שהם לא בעלי דת במדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: תפיסתי הכללית היא שיש לשמר את מוסד הנישואין הדתיים במדינת ישראל ולא לפרוץ פרץ בתוך המקום הזה לכיוון של נישואין אזרחיים וזאת מטעמים מובנים שאנחנו לא רוצים שירבו קבוצות בישראל שלא יוכלו להינשא זו לזו כאשר יתקיימו כאן נישואין אזרחיים, אבל זה לא נושא הדיון.

ציפי חוטובלי: נושא הדיון כאן הוא האם אנחנו יכולים לאפשר לקבוצת אנשים שלא יכולה להינשא בכל דרך אחרת, להינשא בדרך של מרשם זוגיות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהדרך הזאת היא דרך לחלוטין טובה ונכונה.

ציפי חוטובלי: הדרך המועדפת הייתה שאותם אנשים יצטרפו לאחת הדתות המוכרות בישראל והייתי אומרת אפילו יתגיירו, כי חלקם הגדול הם אנשים שהם ישראלים סוציולוגית אבל הם לא יהודים מבחינת היהדות שלהם.

דוד רותם: ביום שאת תשבי בבתי הדין לגיור, גם תגיירי.

ציפי חוטובלי: אבל יש לנו הצעת חוק גיור.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: בינתיים גם אותה אף אחד לא מפיל.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש כאן באמת מענה לקבוצה מסוימת באוכלוסייה מבלי לפגוע בקדושת הנישואין הדתיים בישראל ולכן צריך לאפשר להצעת החוק הזאת לעבור כמות שהיא מבלי לראות בה תקדים למיסוד נישואין אזרחיים בישראל.

אורית זוארץ: כבוד היושב-הראש, חברים יקרים.

אורית זוארץ: אני חושבת שהדיון הזה הוא מאוד מאוד חשוב, אבל לצערי הרב אנחנו שוב חוזרים לבחינה האם אנחנו הולכים בשיטת הסלאמי ואנחנו חותכים קודם כל פלח אחד ומאפשרים לקבוצה מאוד מאוד מצומצמת לבוא בברית הזוגיות ובאמת לחיות כבני זוג במדינת ישראל, או שאנחנו מגלים קצת יותר תעוזה והולכים להצעה המרחיבה.

אורית זוארץ: אני חושבת שעל ידי שינוי של כמה מהסעיפים בהצעת החוק, אנחנו יכולים לתת מענה לקבוצות קצת יותר רחבות במדינת ישראל.

אורית זוארץ: אנחנו מדינת עלייה ואנחנו קולטים עם ברוטו.

אורית זוארץ: אני מגיעה מברית המועצות, עברתי גם גיור, ולכן אני אומרת שמהמקום הזה צריך לאפשר לקבוצות ולבודדים שבוחרים שלא להתגייר ועדיין לחיות עם בן זוגם שאתו באו מחוץ לארץ או אותו הכירו בארץ, לבוא בברית הנישואין גם אם הוא יהודי והם לא.

אורית זוארץ: אני חושבת שהנישואין האזרחיים הם משהו שרווח בכל העולם ונותן מענה גם בעולם המערבי וגם בחברות המתקדמות.

אורית זוארץ: אנחנו מבקשים להימנות עם העולם המפותח ואני חושבת שזאת שעת מבחן שלנו, עד כמה אנחנו מוכנים ללכת עם הדברים שאנחנו באמת מאמינים בהם.

אורית זוארץ: במקרה הזה אני מאמינה שתקבל תמיכה מאוד מאוד רחבה.

אורית זוארץ: אני חושבת שאסור לנו להצטמצם במענה לאיזשהו הסדר קואליציוני מצומצם כי המחויבות שלנו כמחוקקים היא לתת מענה רחב לכלל האוכלוסייה ולא לעבור שוב ושוב את הוויה דלרוזה הזו גם כמחוקקים, גם כאזרחים, בכל פעם שאנחנו רוצים לשנות איזשהו סעיף בחוק כי כולנו יודעים עד כמה זה מורכב ומסובך.

אורית זוארץ: במקרה הזה אני באמת חושבת שאנחנו נעז וגם נוכל לתת מענה לקבוצה יותר רחבה ולא נצטמצם באיזושהי קבוצה ונאמר שעשינו ונראה מה יהיה בהמשך.

אורית זוארץ: אני חושבת שזה מצמצם גם את היכולת שלנו כמחוקקים לחולל את השינויים שאנחנו רוצים לקדם.

אורית זוארץ: אנחנו נתייחס להסתייגויות בבוא העת.

דוד רותם: זה מדהים איך מה שרואים באופוזיציה, לא רואים בקואליציה.

אורית זוארץ: אתה לא יכול להאשים אותי.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אני רק מדבר על קדימה.

דוד רותם: זה מדהים איך קדימה הצביעה נגד החוק הזה כאשר היא הייתה בקואליציה.

מרינה סולודקין: לא כולם.

דוד רותם: את צדיקה וזה דבר ידוע.

אורית זוארץ: כבוד היושב-ראש, יש לנו חלון הזדמנויות ואני חושבת שאנחנו כמחוקקים יכולים לעשות משהו.

דוד רותם: היה חלון הזדמנויות קודם.

אורית זוארץ: יש לך עוד חלון הזדמנויות ואני חושבת שהגדולה שלך כמחוקק היא להוביל את הנושא ובאמת לתת מענה רחב.

דוד רותם: אנחנו ננסה.

אילן גילאון: אני חושב שהמשפט האומר שהמצוין הוא האויב של הטוב מאוד, קיים במצב שאין לנו ברירה.

אילן גילאון: אנחנו כאן מחוקקים חוק שאמור לפטור אותנו מתוך אותו טמטום שאנחנו ממשיכים אתו כל כך הרבה שנים ואנחנו ממציאים הרי את הבעיה.

אילן גילאון: אתה יודע בדיוק כמוני שהחוק שלך שאתה חוקקת אותו לא כיוון לכך.

אילן גילאון: יש כאן בעיה מרכזית שבסופה, גם לגבי אותה קבוצה מצומצמת – ואני מסכים לגמרי לדברים שאמרה כאן פרופסור קידרי לגבי השאלה על כמה אנשים כאן מדובר – זאת פשוט עוולה.

אילן גילאון: אתה הולך להגדיר קבוצת אוכלוסייה של חסרי דת.

אילן גילאון: זאת אומרת, יש כאן בכלל קביעת הסטטוס הדתי של אנשים ואני אומר את זה על דעת הרב שלי, הרב וסרמן.

אילן גילאון: כל פרסה שאתם מייצרים כאן, כאילו לקיים חלקה של הבטחה לציבור של בוחרים, או כל דבר שנותן פתרון חלקי ולא אוניברסלי, מגדיר את הקבוצה ההיא כדי שתמשיך להפריד ולמשול.

אילן גילאון: בואו נמציא כת של טמאים.

אילן גילאון: סוף סוף אנחנו מתרחקים מההגדרה של הלאום בתוך תעודת הזהות, אבל מה נגדיר?

אילן גילאון: במצב של הסטטוס המשפחתי, איך נקרא לזה?

אילן גילאון: בן זוג?

אילן גילאון: זאת אומרת שאנחנו הולכים להפלות קבוצה.

אילן גילאון: לא זו בלבד אלא שיש גם תנאי אינקובציה מסוימים.

אילן גילאון: הם צריכים לחכות יותר מאחרים לגבי כל תהליך שצריך להתרחש.

אילן גילאון: אני איש פשרה ואני מסכים שבשביל פתרון אחד אתה צריך לוותר על כל כך הרבה דברים וזאת כדי לעשות את הפשרה הזאת כאשר אלה דברים שלא תלויים בדבר, אבל לא באותה שיטה שכתוצאה ממנה הבת שלי הייתה צריכה להתחתן בקפריסין.

אילן גילאון: אתה יודע למה?

אילן גילאון: כי מדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם, לרבות איראן, שמפלים יהודים על רקע הקבוצות שלהם.

אילן גילאון: משום שהיא התחתנה בנישואין קונסרבטיביים, היא הייתה צריכה לצאת לחוץ לארץ ולהינשא שם.

אילן גילאון: יש חלון הזדמנויות כל הזמן וצריך פעם אחת לנתק את הדבר הזה.

אילן גילאון: אני לא מוכן לקבל הסבר קואליציוני בכך שאתה פותר חטא באמצעות פשע.

אילן גילאון: זה פשוט דבר חמור ביותר.

אילן גילאון: יש לכם כוחות קואליציוניים מספיקים.

אילן גילאון: אל תאמרו לי גפני וליצמן.

אילן גילאון: אני מכבד כל אדם בדרכו.

אילן גילאון: בנושאים האלה תפסיקו להפלות ולמרר את החיים של האנשים.

אילן גילאון: לכן אפשר לעשות דבר אחד מתוך שני דברים: או לשנות את ההגדרה של מיהו יהודי ותראה לי ההגדרה של בר יהודה.

אילן גילאון: מיהו יהודי, כי מי שחושב שהוא יהודי ואיננו בן דת אחרת.

אילן גילאון: או שתיתן לכל אחד ללכת בדרכו האחרת.

אילן גילאון: אתה יוצר מצב שהוא גרוע יותר מהמצב הקודם.

אילן גילאון: לכן, כאשר אתה אומר שיש כאן תיקון של המציאות במקצת, אפילו אם הייתי מקבל את ה-3.5 אחוזים שהוזכרו כאן, אין מצב כזה.

אילן גילאון: יש הגדרת מצב לקבוצה מסוימת, אפליה של קבוצה מסוימת, הגדרה אחרת והמשך השליטה והמונופול בחיים הפרטיים של האנשים במקום הזה.

אילן גילאון: לכן, כל מה שהוא לא אוניברסלי הוא גרוע ואני לא רוצה יותר או פחות אלא אני רוצה שהאפשרות הזאת תהיה לכל דיכפין במדינת ישראל.

אילן גילאון: לכן אני לא מוכן להתפשר עם זה בשום אופן.

אילן גילאון: אני לא מוכן לקרוא לחוק הזה חוק ברית הזוגיות.

אילן גילאון: לדבר הזה צריך לקרוא נישואין אזרחיים.

אילן גילאון: תגיד שאני נאיבי ותמים ותשאל איך נעביר את זה, אבל אפשר היה להעביר את זה.

אילן גילאון: אני לפחות דבר אחד מכיר.

אילן גילאון: לי אתה לא יכול לספר מה עשיתי בקדנציה הקודמת.

אילן גילאון: לצערי, הלוואי שיכולת, אבל אתה לא יכול כי אני אומר את הדברים האלה כל הזמן באותה צורה, וגם אתה חשבת אחרת.

אילן גילאון: מי ששינה את דעתו בינתיים, עליך הראיה.

דוד רותם: אני לא שיניתי את דעתי.

אילן גילאון: לא, הבאת חוק שלא פותר שום בעיה אלא להפך, מגדיר בעיה.

אילן גילאון: אתה יודע מי זה חסר דת?

אילן גילאון: אני.

אילן גילאון: אני חסר דת.

דוד רותם: אני מוכן ללכת בשלבים כאשר אני יודע שגם המפלגה שלך וגם המפלגה של פלסנר מצביעים נגד חוק שאני מביא.

אילן גילאון: מספיק שאנשים מתחתנים ואתה עוד רוצה שיחכו.

אילן גילאון: לא הולכים כאן לבלות.

אילן גילאון: לכן, אסור להתפשר.

אילן גילאון: זה חוק רע וגרוע ולא עוזר בשום דבר לאף אחד אלא הפוך מזה.

אילן גילאון: החוק הזה צריך לעוף.

אילן גילאון: זה דבר לא רציני ואי אפשר לעסוק כל כך הרבה זמן בתרמית הזאת שקוראים לה ברית הזוגיות בנוסח הזה כי זוהי תרמית.

אילן גילאון: זה מעשה של כוהני בעל וגם המצאתם חסרי דת.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף לדבריו של חברי אבל יש עוד נקודה שאני רוצה להדגיש ואני לא יודע אם היא נאמרה או תאמר.

ניצן הורוביץ: יש כאן חוסר הבנה בדין האישי בישראל והיא מגבילה עוד יותר את תחולת הצעת החוק הזאת.

ניצן הורוביץ: חלק גדול ממה שחושבים בציבור, אפילו אנשים כאן חושבים זאת, על אנשים שהם חסרי דת, זאת אומרת שהם אינם יהודים, כן עשויים להיחשב כנוצרים על פי הדין האישי בישראל ולכן גם הם לא יבואו בתחולת חוק זה.

ניצן הורוביץ: מי שחושב שהחוק – כמו אדוני חבר הכנסת רותם – פותר בעיה של אנשים מסוימים ויכול להיות שהוא עושה את זה, הקבוצה הזאת היא עוד הרבה יותר קטנה.

ניצן הורוביץ: לפי הצעת החוק הזאת מי שיחליט האם האיש הוא חסר דת או שני בני הזוג חסרי דת לצורך הנישואין, הוא קודם כל בית הדין הרבני שיחליט אם הם יהודים או לא, ואחר כך בית הדין הדתי האחר.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, בית הדין של הפטריארכיה האורתודוכסית שגם הוא פועל בארץ לפי הדין האישי והדתי.

דוד רותם: זה לא נכון.

דוד רותם: זה ילך במקביל.

ניצן הורוביץ: בסדר, במקביל.

דוד רותם: הוא מגיש לרשם והרשם מעביר.

ניצן הורוביץ: מה שקורה הוא שרבים מאלה שחושבים שהם חסרי דת, זאת אומרת, שהם לא יהודים, ייחשבו כנוצרים וגם הם לא יוכלו לבוא בברית הזוגיות הזאת.

ניצן הורוביץ: גם אם אחד מהם ייחשב כנוצרי אורתודוכסי, לא יוכל לבוא בברית הזוגיות.

ניצן הורוביץ: לפי הדין הנוצרי אורתודוכסי רבים מעולי ברית המועצות לשעבר שלא נחשבים בארץ יהודים, נחשבים לפי הדין הדתי.

ניצן הורוביץ: אני מדגיש את זה כי הדין האישי בישראל הוא הדין הדתי שחל ולא דין אזרחי והדין הדתי במקרה של יהודי הוא דין יהודי ובמקרה של נוצרי, הוא דין נוצרי.

מרינה סולודקין: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

ניצן הורוביץ: תסלחי לי, במקרה הזה את לא יודעת על מה את מדברת.

דוד רותם: רבותיי, בואו נפסיק לחלק מחמאות.

דוד רותם: כל אחד יאמר את מה שהוא לא יודע.

ניצן הורוביץ: במקרה הזה, ברגע שניתן את הסמכות לבתי הדין הדתיים בישראל לקבוע האם האיש הוא חסר דת או הוא מחזיק בדת, בין אם הוא יהודי או בין אם הוא נוצרי, הקבוצה של האנשים שיכולה לבוא בברית הזוגיות המפוקפקת הזאת הולכת ומצטמצמת הרבה יותר.

מרינה סולודקין: בלי טבילה, בלי נישואין כנסייתיים, הם לא נוצרים.

ניצן הורוביץ: את לא מכירה את הדין האורתודוכסי.

מרינה סולודקין: הם לא נוצרים.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת סולודקין, אני בעמדה שלך.

דוד רותם: רבותיי, יש לי הצעה.

דוד רותם: מי יהודי ומי נוצרי, יפסקו בתי הדין.

דוד רותם: תפסיקו להתווכח על זה כאן.

ניצן הורוביץ: שוב אני מדגיש שבית דין דתי בישראל הוא לא רק בית דין רבני אלא הוא גם בית דין - כפי שנאמר בהצעת החוק הזאת וכפי שהדין בישראל קובע – של עדות נוצריות.

ניצן הורוביץ: ברגע שהחוק מעניק לבתי הדין הדתיים את הסמכות לקבוע מיהו חסר דת, כמעט לא יהיו אנשים שיוגדרו כחסרי דת ויוכלו לבוא בברית הזוגיות הזאת.

ניצן הורוביץ: לכן החוק הזה בעצם מעניק עוד סמכות לבתי הדין הדתיים במקום לגרוע מסמכותם ואת זה צריך להבין.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת סולודקין, אני לא בעד שיוגדרו אנשים כנוצרים.

ניצן הורוביץ: הם גם לא מגדירים את עצמם כנוצרים.

מרינה סולודקין: אבל אתה מוביל לזה.

ניצן הורוביץ: את לא מבינה שלפי הדין הדתי הנוצרי זה כך.

מרינה סולודקין: אלה אנשים חסרי דת.

ניצן הורוביץ: בסדר.

ניצן הורוביץ: כוונתי לומר שלפי החוק הזה אולי יהיו שני זוגות בישראל בשנה, וגם זה יהיה הרבה, שיוכלו לעמוד בתנאים של החוק הזה.

דוד רותם: טוב מאוד.

דוד רותם: גם לשניים צריך לפתור את הבעיה.

קריאה: השאלה מה קורה עם השאר.

ניצן הורוביץ: אנחנו נגיש הסתייגויות.

ניצן הורוביץ: מתי ננמק הסתייגויות?

דוד רותם: כאשר נקרא את החוק.

דוד רותם: היום.

דוד רותם: עד היום בצהרים.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה שנלך לבג"ץ?

דוד רותם: תלך לבג"ץ.

אופיר פינס-פז: אני אלך לבג"ץ.

דוד רותם: תלך לבג"ץ.

דוד רותם: אתה מאיים עלי.

אופיר פינס-פז: אני אלך לבג"ץ ולוועדת הכנסת.

דוד רותם: תלך לבג"ץ, תלך לוועדת הכנסת ותלך גם למרכז מפלגת העבודה.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה את החוק הזה, תנהל אותו בצורה רצינית ועל פי התקנות.

דוד רותם: היום יקריאו את החוק ואתה תוכל להסתייג.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן לא.

אופיר פינס-פז: תשכח מזה.

אופיר פינס-פז: פשוט תשכח מזה.

ניצן הורוביץ: חייבים להדגיש שבהצעת החוק הזאת בני זוג מוגדרים כאיש ואישה ואנחנו חושבים שיש ציבור של מאות אלפי אנשים בישראל שגם הוא רשאי לבוא בברית זוגיות או בנישואין – אנחנו מעדיפים נישואין, חופש בחירה – והצעת החוק לא צריכה לכתוב איש ואישה אלא בני זוג בלבד כיאה לחוקים מתקדמים.

ניצן הורוביץ: ברוח מה שאמרתי קודם, אנחנו חושבים שבית דין דתי בישראל לא הוא זה שצריך לקבל החלטה מי הוא חסר דת משום שהוא יפסוק נגד חסרי הדת.

ניצן הורוביץ: דבר שלישי ואחרון.

ניצן הורוביץ: לא יהיה שום פתרון אמיתי בישראל אם לאזרחי ישראל לא יהיה חופש בחירה בין נישואין דתיים לבין נישואין אזרחיים.

ניצן הורוביץ: יש גם קהילות יהודיות וקהילות חרדיות משגשגות בכל העולם ששומרות על זהותן ונישאות בנישואין דתיים לצד נישואין אזרחיים ושום דבר לא קרה לדת, לרבנים ולמסורת.

ניצן הורוביץ: שום דבר.

ניצן הורוביץ: גם בארץ לא יקרה דבר.

ניצן הורוביץ: העובדה שמאות אלפי אזרחים ישראלים לא יכולים לקבל את הזכות הבסיסית ביותר של אזרח להינשא במדינתו וצריכים לשלם כספים כדי להינשא בכל מיני מקומות בעולם, היא דבר שהוא שערורייתי ולא מתקבל על הדעת.

ניצן הורוביץ: ישראל היא המדינה היחידה בעולם בה זה חל.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני באמת רוצה קודם כל לגעת בפרוצדורה משום שהחוק הזה חשוב לי ואין לי עמדה טוטלית להיות נגדו אלא רק אתה יכול להביא אותי להיות נגדו.

דוד רותם: הקואליציה בעד, אז אתה חייב להיות נגד.

אופיר פינס-פז: עזוב אותי עכשיו מהקואליציה.

דוד רותם: כי הרי אצלך הכלל עובד לפי זה.

אופיר פינס-פז: זה חוק שהוא יותר גדול מהקואליציה ומהאופוזיציה.

אופיר פינס-פז: אלה דברים שהם באמת נוגעים לנושאים מאוד יסודיים.

אופיר פינס-פז: באמת, אני מתפלא עליך.

אופיר פינס-פז: אתה הרי מבין את הדברים.

אופיר פינס-פז: אם יהיו בחוק הזה כמה שינויים שירצו את דעתי, אני מודיע לך כבר שאני אתמוך בו, אבל את זה לא עושים לא בבריונות פרלמנטרית ולא במחטפים.

אופיר פינס-פז: חוק כזה לא גומרים בישיבה אחת, עם כל הכבוד.

אופיר פינס-פז: באמת, אתה מקדיש לחוק בנושא חשוב של שינוי בנושא ריצוי מאסר בעבודות שירות כבר שבע ישיבות ועם כל הכבוד החוק הזה הוא חוק חשוב פי עשר.

אופיר פינס-פז: קצת כבוד גם לחברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת פינס, החוק הזה עבר בקריאה ראשונה לפני שלושה חודשים.

אופיר פינס-פז: זה לא משנה.

דוד רותם: בעת פגרת הכנסת, חברי הכנסת לא אמורים להיות בחופש.

דוד רותם: מי שרצה לדון בחוק הזה ולבדוק אותו, יכול היה לעשות זאת.

אופיר פינס-פז: דנת בו?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: היו לך שלושה חודשים לעשות זאת.

אופיר פינס-פז: דנת בו?

אופיר פינס-פז: כינסת את הוועדה בעת הפגרה?

דוד רותם: לא.

אופיר פינס-פז: מי הפריע לך לעשות זאת?

דוד רותם: אם הייתי מכנס את הוועדה בפגרה, היית טוען שזה מחטף כי אני עושה את זה בפגרה.

אופיר פינס-פז: לא.

דוד רותם: יכולת לדון במשך שלושה חודשים וללמוד את החוק הזה.

אופיר פינס-פז: זה תירוץ.

דוד רותם: החוק הזה נקבע היום לדיון עד שעה 13:00 והיום מי שירצה להסתייג, יוכל לעשות זאת ולהגיש את ההסתייגויות שלו.

דוד רותם: אם לא, תלך לבג"ץ.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, הדרך שאתה רוצה להוביל את העניין הזה היא דרך רעה והיא דרך פסולה.

אופיר פינס-פז: זה מראה לי שהמוטיבציות שלך הן מוטיבציות קואליציוניות פוליטיות ולא מוטיבציות לגופו של עניין.

אופיר פינס-פז: זה נושא רציני מדיי כדי לדון בו על רגל אחת.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך לשקול את העניין הזה עוד פעם ולא לרוץ אתו.

אופיר פינס-פז: רק התחלת את מושב החורף ויש לך מספיק זמן לדון בחוק הזה בצורה יסודית וגם להעביר אותו אבל לא בצורה הזאת.

דוד רותם: חבר הכנסת מקלב, אתה שם לב איך עושים בשבילך את העבודה?

אורי מקלב: הם צודקים.

אורי מקלב: אם לדברים האלה יש פרוצדורה מסוימת, אתה לא יכול לסטות ממנה.

אופיר פינס-פז: יש פרוצדורה וצריך לשמוע את כל העמדות.

דוד רותם: כל העמדות יישמעו.

אופיר פינס-פז: צריך להפנים אותן וצריך לראות אם יש אלטרנטיבות.

אופיר פינס-פז: הרי באתי והקדמתי ואמרתי שאני לא פוסל את החוק הזה מכל וכל כי אני גם מבין את הצדדים האחרים.

אופיר פינס-פז: יש כאן באמת שיקולים כאלה ואחרים.

אופיר פינס-פז: עכשיו אני רוצה לומר כמה מלים לגופו של עניין.

אופיר פינס-פז: כמובן שההצעה הזו היא הצעה חסרה.

אופיר פינס-פז: ברית הזוגיות כשלעצמה היא פתרון כלאיים מאוד מאוד בעייתי.

אופיר פינס-פז: כפי שאתם זוכרים, או לא זוכרים, אני הצעתי באחת מהכנסות הקודמות את חוק הנישואין האזרחיים שהיה עליו מאבק גדול מאוד בכנסת.

אופיר פינס-פז: היה אמנם רוב נגדו, אבל לא רוב כל כך גדול כמו שיש היום רוב נגדו.

אופיר פינס-פז: לצערי בעניין הזה הכנסת הולכת אחורנית והמחויבות של חברי הכנסת לציבור בנושאים האלה הולכת וקטנה למרות שהציבור מצביע ברגליים.

אופיר פינס-פז: הציבור מתחתן פחות ופחות על פי נישואין אורתודוכסיים ויותר ויותר על פי כל מיני מערכות אחרות, ואנחנו בעצם בחוסר היכולת שלנו להתמודד עם הקואליציות והאילוצים הפוליטיים, אנחנו בעצם יוצרים פער בין הציבור לבין החקיקה, בין הציבור לבין המערכות שאנחנו מקדשים אותן עד קצה גבול היכולת ויוצרים את העיוותים הנוראיים האלה.

אופיר פינס-פז: ברית הזוגיות הייתה אמורה להיות איזשהו פתרון חלקי משום שברור שאי אפשר כרגע להשיג רוב למה שצריך להיות, נישואין אזרחיים במדינת ישראל, כמו בכל מדינה אחרת או כמו ברוב המדינות האחרות בעולם.

אופיר פינס-פז: גם את ברית הזוגיות צריך לפחות לנסות ולחוקק בצורה הולמת, בצורה הוגנת, בצורה הגיונית.

אופיר פינס-פז: אמר פרופסור קורינלדי את מה שהוא אמר, אמר לו היושב-ראש את מה שאמר לו, ואני מציע שאנחנו נדון בזה באמת כאשר נעבור על סעיפי החוק ונראה לפחות שהמסלול הזה הוא באמת מסלול ברור, מסלול ישיר ולא מסלול פתלתל ולא מסלול בירוקרטי, כך שמי שהחלטנו שאכן יוכל לבוא בברית הזוגיות, יבוא בברית הזוגיות בלי שיתנו לו, יראו לו, יעשו לו ויעבירו אותו בוויה דלרוזה נוצרית או יהודית או מוסלמית או דרוזית או שרעית.

אופיר פינס-פז: לכן את הדבר הזה צריך לוודא.

אופיר פינס-פז: מה עם מסורבי חיתון ישראלים יהודים?

אופיר פינס-פז: מה אתם?

אופיר פינס-פז: לנו אמרו בזמנו הממשלות, כאשר לא הצלחנו להעביר את חוק הנישואין האזרחיים, שלפסולי חיתון אנחנו נמצא פתרון.

אופיר פינס-פז: גם החברים שלך, אורי, בכנסות הקודמות שלא היית בהן, אמרו שכאן מבינים שיש איזושהי בעיה ונמצא לה פתרון.

אופיר פינס-פז: ברית הזוגיות היא לא נישואין ממש והיא אמורה לתת תשובה לפסולי החיתון לפחות.

אופיר פינס-פז: גם לנו יש משהו לומר במדינה היהודית והדמוקרטית עבור העם היהודי.

אופיר פינס-פז: אז בסדר, למי שחסרי דת ננסה לעזור וזה חשוב, אפילו אם מדובר במאה אנשים או ב-170 זוגות או שני זוגות, אבל פסולי החיתון חייבים להיות בחוק הזה כי אם הם לא יהיו בחוק הזה, החוק הזה הוא פרסה טוטאלית.

דוד רותם: היית בקדנציה הקודמת?

אופיר פינס-פז: בוודאי.

אופיר פינס-פז: כל ההגיון שאנשים התחילו לדבר על חוק ברית הזוגיות היו פסולי החיתון.

אופיר פינס-פז: קודם כל, זה היה ההגיון הראשי של הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אלה שלא יכולים לבוא בברית הנישואין על פי הנחיות האורתודוכסיה והממסד הדתי.

אופיר פינס-פז: לכן הייתה איזושהי הסכמה לעניין הזה.

אופיר פינס-פז: עכשיו מביאים את ברית הזוגיות בלי הדבר הזה, ואם כן, למי אנחנו כאן בדיוק מסייעים?

אופיר פינס-פז: האם אנחנו יכולים לומר שאנחנו מוציאים תחת ידינו איזשהו דבר רציני?

אופיר פינס-פז: אני מסכים שיש סדק והכל בסדר, אני מקבל את הגישה הזאת, אני גם מודע לאילוצים, הרי אני יכול להיות כאן הכי צודק אבל לקבל תוצאה של מאה מול עשרים במקרה הטוב, וגם בזה אני לא בטוח.

דוד רותם: בקדנציה הקודמת היית חבר בקואליציה שהפילה את החוק הזה.

דוד רותם: גם אתה לא הצבעת בעד החוק.

אופיר פינס-פז: עזוב את כל הקשקושים האלה.

דוד רותם: מה זה עזוב את כל הקשקושים האלה?

אופיר פינס-פז: כל פעם שאני מדבר אתך לגופו של עניין, אתה בורח לפוליטיקה הקטנה.

דוד רותם: אני מדבר לגופו של עניין על חוקים שאתה הצבעת נגדם.

אופיר פינס-פז: אני לא הצבעתי נגדם ואתה יודע את זה.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך לשקול מלים כי אני נותן לך יותר מדיי פעמים לומר דברים לא מדויקים ולעבור על זה לסדר היום.

אופיר פינס-פז: יש ועדת אתיקה בכנסת הזאת.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך שאתי תדבר רק מדויק, לא ליד ולא כמעט.

אופיר פינס-פז: בעניין הזה אני אומר לך שאני לא הצבעתי נגד.

אופיר פינס-פז: אני לא הצבעתי.

אופיר פינס-פז: תגיד את הדברים יותר מדויק.

אופיר פינס-פז: אני מדבר אתך לגופו של עניין.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך שאתה לא רק נציג של מפלגה ושל קואליציה.

אופיר פינס-פז: יש לך גם עמדות ואני משוכנע שאתה בעד שבכל ברית הזוגיות יהיה פתרון גם לפסולי חיתון.

דוד רותם: אני הגשתי את החוק הזה.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את עמדותיך.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך שאתה כיושב-ראש ועדת החוקה של הכנסת יכול להעביר את זה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להעביר את זה וזה יכול לעבור בממשלה, בקואליציה ובכנסת.

אופיר פינס-פז: אתה יכול לעשות דבר היסטורי ואתה יכול לעשות סתם גימיק.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך לנסות לעשות היסטוריה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה דבר חשוב ואני חושב שתוכל לקבל כאן תמיכה של תשעים אחוזים מחברי הכנסת והבית הזה.

אופיר פינס-פז: הכי חשוב, תוכל לעשות משהו שתוכל להיות שלם אתו ותוכל לחיות בשלום עם המצפון שלך.

אופיר פינס-פז: תודה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אני אתחיל עם הממד החיובי.

יוחנן פלסנר: טוב שעולה בכנסת היום חוק שמנסה להסדיר את הבעיה הכאובה הזאת שעד היום הייתה בעיקר נושא שבמקום לפתור בעיה של 300 אלף אזרחים פלוס, נושא שבעיקר עסקו בו בספינים פוליטיים.

יוחנן פלסנר: טוב שאנחנו מתחילים לסלול את הדרך אבל עכשיו השאלה היא איזה דרך אנחנו סוללים.

יוחנן פלסנר: אני חושב שלקרוא לחוק הזה ברית הזוגיות ולומר שאנחנו נערכים לפתור את ברית הזוגיות, אין לי קלישאה לתאר את זה.

יוחנן פלסנר: אפשר לומר לעג לרש.

יוחנן פלסנר: הרי אנחנו פותרים חלק כל כך מזערי של הבעיה.

יוחנן פלסנר: בין אם אני מאמץ את הגרסה של חבר הכנסת הורוביץ שאמר שאולי שני זוגות, אולי מאה זוגות, במקרה הטוב אנחנו פותרים כאן חלק מאוד מאוד מזערי של הבעיה.

יוחנן פלסנר: לכן האנלוגיה היותר רלוונטית היא שזה כמו לשפוך דלי של מים לכינרת ולומר שאנחנו פותרים את משבר המים עכשיו.

יוחנן פלסנר: אנחנו לא פותרים את הבעיה הזאת.

יוחנן פלסנר: זאת לא ברית הזוגיות ואולי באמת – ובלי לעסוק בקנטור פוליטי – הזוגיות היחידה שאנחנו פותרים כאן היא הזוגיות של ישראל ביתנו עם המפלגות האחרות בקואליציה, בעיקר עם ש"ס.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש כאן הזדמנות בכל זאת לגלות מנהיגות ולהרחיב.

יוחנן פלסנר: אני לא חושב שאנחנו יכולים בהקשר הפוליטי הזה, לצערי, לפתור את מלוא הבעיה שאנחנו רוצים להתייחס אליה ולפתור אותה, אבל כן יש כאן הזדמנות לגלות מנהיגות ולא כל פעם לומר מה היה בקדנציה הקודמת כי אנחנו עכשיו לא בקדנציה הקודמת אלא אנחנו בקדנציה הזאת.

יוחנן פלסנר: אנחנו לפני פחות משנה באנו לציבור, אנחנו, אתה, חבריך, ואמרנו שיש כאן בעיה רצינית ואנחנו שמנו אותה בראש סדר היום, ניסינו ליצור גם קואליציה שתשים את הנושא בראש סדר היום הקואליציוני ואז הנושא היה נראה אחר לגמרי אבל אנחנו לא שם.

יוחנן פלסנר: עדיין, במקום להחיל את החוק המוצע רק על אותה קבוצה של חסרי דת שלא מערערים על מעמדה באותו הזמן, דבר שמצמצם את זה והופך את הקבוצה למספר קרוב לזניח או קרוב לשולי – ואני לא יודע מה גודל הקבוצה - אפשר להרחיב את התחולה מבלי לפגוע בעקרונות עליהם דיברה חברת הכנסת חוטובלי ומבלי לפגוע בסטטוס קוו וביכולת להמשיך לקיים נישואים דתיים ליהודים.

יוחנן פלסנר: עדיין החוק הזה לא פותר בעיות למשל לחסר דת שרוצה להינשא ליהודי.

יוחנן פלסנר: אותם 300 אלף אזרחי ישראל, אזרחים נאמנים, גם על פי הקריטריונים המחמירים ביותר של המפלגות המחמירות ביותר, 300 אלף אנשים רוצים להינשא ואני רוצה לאפשר להם לעשות זאת.

מיכאל בן-ארי: כך אתה לא מונע התבוללות.

אורית זוארץ: השאלה אם אנחנו מונעים מהחרדות האלה או שמדברים בחוק פרגמטי.

יוחנן פלסנר: אותם 300 אלף מוגדרים כחסרי דת, רובם הגדול רוצה להצטרף לעם היהודי.

דוד רותם: אין 300 אלף חסרי דת.

יוחנן פלסנר: אותם אנשים קשרו את גורלם בגורלה של מדינת ישראל.

יוחנן פלסנר: במקביל אנחנו צריכים גם להקל על הגיור כי רבים מהם רוצים להצטרף ולהתגייר אלא שאנחנו לא מאפשרים להם את זה.

יוחנן פלסנר: אנחנו אומרים להם שהם לא יכולים להתגייר, הם לא יכולים להינשא, ומה אנחנו רוצים?

יוחנן פלסנר: לזרוק אותם מהארץ?

יוחנן פלסנר: בואו נרחיב את התחולה של החוק הזה.

יוחנן פלסנר: לא נקרא לו ברית הזוגיות אלא בשם קצת פחות פומפוזי שעולה בקנה אחד עם מה שזה כן בא לפתור, נרחיב את התחולה לאותם מנועי חיתון ונפתור את הבעיה הזאת.

יוחנן פלסנר: אני חושב שכך תוכל להמשיך וליהנות ממנעמי הקואליציה שבחרתם להיות חלק ממנה אבל גם לעשות משהו עבור הציבור הישראלי ולעמוד, ולו במעט, בהבטחות שהבטחנו.

דוד רותם: אנחנו לא מדברים היום על ברית הזוגיות בין קדימה לבין ספסלי הממשלה.

דוד רותם: תזכור את זה.

מיכאל בן-ארי: אני חושב שהדברים של ידידי חבר הכנסת פלסנר כאן הם בעצם מוקד העניין, וכך גם דברים אחרים שנאמרו כאן על ידי אנשים שמתנגדים לחוק ותומכים בחוק.

מיכאל בן-ארי: לכן אני רואה את עצמי כמי שעומד מנגד לחוק הזה ואני תכף אסביר למה.

מיכאל בן-ארי: קודם חבר הכנסת הורוביץ הציג את המציאות בקהילות של התפוצה והוא הציג תמונה מאוד לא נכונה.

מיכאל בן-ארי: המציאות של התבוללות בארצות התפוצה היא מציאות קשה ביותר.

מיכאל בן-ארי: האחוזים גבוהים מאוד והקהילות הולכות ונכחדות ולא נותר מהן אלא שרידים, אלא אם כן מדובר בקהילות אורתודוכסיות מאוד מאוד קפדניות.

מיכאל בן-ארי: במקומות אחרים אנחנו מדברים על אחוזים גבוהים ביותר של התבוללות ובעצם סוג של מחיקה של העם היהודי.

יוחנן פלסנר: מה עם אלה שרוצים להתגייר?

מיכאל בן-ארי: אני אענה לך.

יוחנן פלסנר: אתה רוצה בזה או לא?

מיכאל בן-ארי: בוודאי, אבל אני רוצה גיור שהוא לא כרוך בזה שעצם העובדה שהתגייסתי לצה"ל, זה מה שהפך אותי ליהודי.

מיכאל בן-ארי: זה לא קריטריון הלכתי.

מיכאל בן-ארי: זה קריטריון מאוד מאוד חשוב והוא מאוד מרגש אבל הוא לא קריטריון הלכתי.

אורית זוארץ: הבעיה שיש כל כך הרבה פרשנויות לזה וכל כך הרבה חסמים.

מיכאל בן-ארי: הדיונים נושקים.

מיכאל בן-ארי: הדיון בנושא של מיהו יהודי וברית הזוגיות, אלה דיונים נושקים ובעצם אני רואה כאן כחלק ממגמה והדבר הזה הוא חלק ממגמה של טשטוש הזהות היהודית.

מיכאל בן-ארי: יש איזו זהות ישראלית, משהו אחר לחלוטין, ולכן המאבק הוא מאבק תרבותי.

מיכאל בן-ארי: זה לא מאבק עבור 300 אלף אנשים אלא יש כאן מאבק תרבותי וכמו שאמרו כאן, ניצור סדק ולאחר מכן נפרוץ את הסכר.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר את השיטה הזאת ובזמן האחרון גם למדתי להשתמש בה.

מיכאל בן-ארי: אני אף פעם לא מרוצה.

מיכאל בן-ארי: אני מקבל את מה שאני אף פעם לא מרוצה ממנו.

מיכאל בן-ארי: אני תמיד רוצה עוד ולכן תמיד ייתנו לי עוד.

מיכאל בן-ארי: ולכן, למה שאני אסתפק בזה?

מיכאל בן-ארי: זה נותן פתרון רק לזוג אחד או לשני זוגות.

מיכאל בן-ארי: אנחנו פורצים כאן סכר שאני לא יודע מה אחריתו.

מיכאל בן-ארי: אם הייתי יודע מה אחריתו, הייתי תומך בחוק, אבל כיוון שאני שומע גם את חברת הכנסת מרינה סולודקין, גם את היושב-ראש וגם את האחרים שנמצאים כאן, אני מאוד חושש לזהות היהודית של המדינה.

מיכאל בן-ארי: אני מאוד חושש לפרצה הזאת כאשר באים ואומרים שיהודי יוכל להתחתן עם מי שהוא חסר דת ובעצם מכשירים כאן מגמה של התבוללות ומגמה של מחיקת הזהות היהודית של המדינה, דבר שמהווה סכנה מאוד מאוד גדולה מבחינת השקפת העולם שאנחנו מייצגים.

מיכאל בן-ארי: לכן אנחנו נעמוד מנגד לחוק ולא ניתן את הפרצה הזאת.

דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי, תן לי לומר לך רק דבר אחד.

דוד רותם: הדאגה שלי לזהות היהודית של מדינת ישראל היא לא פחותה משלך.

דוד רותם: אני מוכן להיכנס אתך לוויכוח הלכתי אם החוק הזה טוב מבחינת ההלכה או רע מבחינת ההלכה, אבל קודם כל צריך ללמוד את ההלכה לפני שמדברים.

מיכאל בן-ארי: אני מבין שהדברים שלך היו חתומים ואני לא יכול להגיב.

אורי מקלב: בדבריי אני לא אתייחס לכל הנושאים האחרים שהועלו כאן, מדוע אין נישואין אזרחיים, או מדוע במדינה כל הנישואין הם רק במסגרת נישואין דתיים.

אורי מקלב: אנחנו עכשיו מדברים ודנים בהתייחס לחוק הזה, חוק ברית הזוגיות.

אורי מקלב: נכון שגם בקריאה הראשונה לא התנגדנו אבל גם לא תמכנו.

אורי מקלב: שאלו אותי מה העמדה שלנו וזה הזכיר לי את אותו משל על אותם תלמידים שרצו להביך את המורה המלומד שלהם שידע הכל, והם החזיקו פרפר ביד ושאלו אותו האם זה חי או מת.

אורי מקלב: במידה שהוא יאמר שזה חי, הם ילחצו קצת על הפרפר והוא ימות.

אורי מקלב: במידה שהוא יאמר שזה מת, הם ישחררו את הפרפר וכך יביכו את המורה.

אורי מקלב: המורה ענה להם ואמר שבידם הדבר.

אורי מקלב: תלוי בהם.

אורי מקלב: גם בנושא של החוק הזה, יש שני היבטים.

אורי מקלב: אנחנו בוודאי לא מסכימים ומתנגדים, ואני גם חושב שהחוק הזה גם נוצר, כפי שגם הציגו לנו אותו וכפי שהגיע בהסכם הקואליציוני, לא כעוד מסלול ועוד אלטרנטיבה שהיא לא על ידי הנישואין הדתיים במדינה, כפי שנקבע.

אורי מקלב: לכן מתוך הדברים, אנחנו מדברים היום על ברית זוגיות ולא מדברים על נישואין.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על ברית זוגיות כמשמעו, כברית זוגיות שזה יותר הסכם כלכלי, הסכם כביכול נישואין אבל לא יותר מהסכם וזה לא נקרא נישואין.

אורי מקלב: מאחר חברי הכנסת באמת אמרו שלא מדובר בנישואין אזרחיים ושאלו למה לא עושים נישואין אזרחיים, וזה לא דומה, במידה מסוימת אני מתחיל יותר לתמוך בחוק כי אני רואה שזאת מטרת החוק והוא כפי שאנחנו רואים אותו.

אורי מקלב: מדובר במציאת פתרון אבל במסלול הזה שהוא הסכם ולא יותר והוא לא ברית נישואין.

אורי מקלב: יש נושא שאני כן מסכים לו, וכבר אמר את הדברים היושב-ראש וחבר הכנסת פינס.

אורי מקלב: חוקים שהיו פחותים במשמעות שלהם, בהיקפים שלהם, במורכבות שלהם, לא אושרו בישיבה אחת.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שצריך לשבת על זה ולעבור על כל סעיפי הצעת החוק.

אורי מקלב: התקיימה ישיבה ראשונה ודנו בהצעת החוק הממשלתית ודיברו על כך שלקראת הקריאה השנייה והשלישית ידונו בנושא.

דוד רותם: אין שום ספק.

דוד רותם: יש כאן ברית זוגיות חדשה בין אגודת ישראל, בין קדימה ובין מפלגת העבודה וכל מיני ארגונים כמו הרפורמים והקונסרבטיבים.

רוברט טיבייב: אנחנו למדנו מכם.

דוד רותם: עשיתם כאן ברית, ברית קדושה, איך לא לדון בחוק הזה ולדחות אותו.

דוד רותם: הרי הם כבר ביקשו ממני אתמול לדחות את הדיון ואת ההצבעה.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: לא ביקשנו לדחות את הדיון.

דוד רותם: כבר מאתמול הם עושים את העניין הזה, אבל זה בסדר, אתם תצטרפו לזה ואנחנו נעשה את זה בדיוק כמו שאתם רוצים.

אורי מקלב: אם כל ברית הזוגיות שאנחנו רוצים לאשר היא כמו ברית הזוגיות בינינו, זה בסדר ולכך אני מסכים.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני כבר התחיל את ועדת הכספים.

אורי מקלב: הברית אתך היא ברית יותר חזקה.

אורי מקלב: אנחנו חתמנו על הסכם ואנחנו חושבים שגם בזה צריך ללכת בדרך שהיא לא במחטף אלא בדרך ישרה, בדרך הנהוגה כאן ולעבור על הסעיפים השונים ולראות מה המשמעויות.

אורי מקלב: אני רוצה לומר לך יותר מזה.

אורי מקלב: אנחנו באמת חושבים שהחוק הזה צריך לתת מענה לאלה שהם חסרי דת אבל שלא יסתננו לתוכו אנשים אחרים ושלא ייתנו מענה גם לדברים אחרים בדרך הזאת.

רוברט טיבייב: אני מתנצל על האיחור.

רוברט טיבייב: חבל שלא נמצא כאן חבר הכנסת שלמה מולה שיוכל להתייחס לחוק ברית הזוגיות ששינית אותו.

דוד רותם: לא שינינו אותו.

דוד רותם: הפלנו אותו.

דוד רותם: זה חוק ממשלתי ולא חוק שלי.

דוד רותם: אתה מדבר על החוק הקודם שלי.

דוד רותם: אתם לקחתם חוק שלי וקלקלתם אותו ואחר כך התפלאתם למה הצבענו נגדו.

רוברט טיבייב: על מה מדברים בחוק הזה?

רוברט טיבייב: אתם צריכים להבין.

רוברט טיבייב: אני חשבתי שבאמת יש הרבה בעיות לעולים ואנחנו חייבים לפתור אותן, ואני מייצג את העולים החדשים, אבל אחרי שהגשת את הצעת החוק שלך, של חבר הכנסת דוד רותם, אני לא יודע כמה טלפונים ומכתבים אתה קיבלת, לא מהעולים החדשים אלא מהוותיקים, מישראלים שרוצים את החוק הזה.

רוברט טיבייב: הופתעתי.

רוברט טיבייב: ממש הופתעתי.

רוברט טיבייב: התחלתי לבדוק את כל ההיבטים סביב הדבר הזה.

רוברט טיבייב: על מה מדבר החוק הזה?

רוברט טיבייב: על שני אנשים חסרי דת.

רוברט טיבייב: מה זה חסרי דת?

רוברט טיבייב: מישהו יכול להסביר לי מה זה אדם חסר דת?

רוברט טיבייב: אני לא מכיר אדם אחד שהוא חסר דת.

רוברט טיבייב: תראו לי אחד כזה.

רוברט טיבייב: למי מיועד החוק הזה?

דוד רותם: אילן.

רוברט טיבייב: כל אדם נולד לאימא ואבא וכל אימא ואבא בסופו של דבר שייכים לאיזושהי דת.

רוברט טיבייב: החוק הזה, לדעתי, הוא פשוט בושה וחרפה.

רוברט טיבייב: כל מה שאנחנו מנסים לעשות, אנחנו מנסים להצר את צעדי האנשים חסרי הדת.

אילן גילאון: זה רק מי שנולד לאימא שהיא חסרת דת.

רוברט טיבייב: אני לא מכיר כאלה.

מיכאל בן-ארי: לכן זאת ביצה מאוד גדולה.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבייב, אל תתייחס אליהם.

רוברט טיבייב: לא, אני דווקא רוצה להתייחס.

רוברט טיבייב: אני רוצה למשוך אותו, אני אוהב ומכבד אותו.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אני לא רוצה שתתייחס.

דוד רותם: אין לי זמן.

רוברט טיבייב: לנו דווקא יש זמן.

דוד רותם: אני יודע שיש לכם זמן.

רוברט טיבייב: אתם רציתם להעביר את זה במהירות.

דוד רותם: כן.

רוברט טיבייב: אנחנו נשתדל לא לתת לכם לעשות את זה.

דוד רותם: אין שום בעיה.

רוברט טיבייב: יש הרבה אנשים שאומרים שלא כדאי להם להיות יהודים.

רוברט טיבייב: חבר הכנסת בן-ארי, אתה יודע שהרבה אנשים אומרים שלא כדאי להם להיות יהודים?

רוברט טיבייב: הם לא רוצים להתחתן במערכת החרדית.

רוברט טיבייב: מה תעשה להם?

רוברט טיבייב: אתה יודע מה הדרך אותה הוא מוצא?

מיכאל בן-ארי: אני אתן לך תשובה במשפט אחד.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא נפתור את הבעיה העכשווית בהרס העם היהודי לדורות.

רוברט טיבייב: דיברת על התבוללות ואני מסכים אתך.

רוברט טיבייב: מסכים לחלוטין.

רוברט טיבייב: התופעה קיימת אבל צריך לשנות את זה.

רוברט טיבייב: בכוח אתה לא יכול לעשות את זה וזה בדיוק מה שאתם עושים.

רוברט טיבייב: אתם מנסים לעשות את זה בכוח אבל אתם לא תצליחו לעשות את זה כי תהיה תגובה אחרת הפוכה.

רוברט טיבייב: הדבר הגרוע הוא שאתם יודעים את זה.

דוד רותם: אתה רוצה לדבר על החוק או אתה רוצה להתווכח עם חבר הכנסת בן-ארי?

רוברט טיבייב: לא.

דוד רותם: אם אתה רוצה להתווכח עם חבר הכנסת בן-ארי, יש לי כאן חדר קרוב ואני יכול לסדר לכם אותו.

רוברט טיבייב: זה חלק מהדברים.

רוברט טיבייב: בבקשה, אל תעצור אותי.

רוברט טיבייב: אני יודע שסגרת עם ש"ס, וזה בסדר גמור.

דוד רותם: הלוואי שהייתי סוגר אתם.

רוברט טיבייב: אני מאוד מקווה שבקדנציה הבאה תהיה מפלגה חדשה שנקראת ש"ס ביתנו, וזה בסדר גמור וזה מה שיקרה.

דוד רותם: אנחנו נקים את ש"ס ביתנו אחרי שש"ס קדימה התפרקה.

רוברט טיבייב: אתם פירקתם.

דוד רותם: חשבתם שפירקנו לכם את ש"ס.

רוברט טיבייב: אם חשבתם שבכל תהליך זה ש"ס, עכשיו זאת ישראל ביתנו.

רוברט טיבייב: זה תלוי בכם וחבל.

רוברט טיבייב: ממש חבל ששיניתם את עמדתכם.

רוברט טיבייב: חבל.

רוברט טיבייב: חבל שאתם לא עומדים על ההבטחות שנתתם לפני הבחירות.

דוד רותם: אתה רוצה לחזור לפוליטיקה?

דוד רותם: להזכיר לך את הגברת ציפי לבני שבקול רם צעקה נגד?

דוד רותם: להזכיר לך את רוני בר-און שבקול רם צעק נגד?

דוד רותם: להזכיר לך את שלמה מולה שבקול רם צעק נגד?

יוחנן פלסנר: להזכיר לך את דודו רותם שלפני חודש הצביע נגד?

דוד רותם: אני יכול להצביע על כל החברים שלך שבקול רם צעקו נגד.

רוברט טיבייב: בבקשה, אין לי בעיה.

דוד רותם: דודו רותם הצביע נגד כי את החוק שלו קלקלתם ורציתם לקחת קרדיט.

יוחנן פלסנר: אז הנה, בוא ניקח את החוק שלך עכשיו ונעביר אותו.

רוברט טיבייב: אני בעד.

דוד רותם: אני לא אתן לך את הקרדיט על החוק הזה משום שאתה הצבעת נגדו וכך עשתה כל המפלגה שלך.

רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, אני מבטיח לך שכל סיעת קדימה תתמוך בחוק שלך.

דוד רותם: בוודאי.

רוברט טיבייב: נחזור להצעת החוק.

רוברט טיבייב: נגיד שאתם מכירים את האנשים שהם חסרי דת.

רוברט טיבייב: לא יודע, אבל נגיד שיש אנשים כאלו.

רוברט טיבייב: תבינו על מה מדובר.

רוברט טיבייב: הם צריכים ללכת לבית הדין הרבני כדי להוכיח שהם לא יהודים או לא רוסים או לא גרוזיני או לא קווקזי?

דוד רותם: ההפך.

דוד רותם: תקרא את הצעת החוק.

דוד רותם: ההפך.

דוד רותם: בית הדין צריך לקבוע.

רוברט טיבייב: איך הוא יעשה את זה?

דוד רותם: בית הדין צריך לקבוע.

דוד רותם: זה הפוך.

אורית זוארץ: שוכחים את ההתעמרות בנשים.

רוברט טיבייב: איך בית הדין יעשה את זה?

דוד רותם: חבר הכנסת טיבייב, זה הפוך.

דוד רותם: בית הדין צריך לקבוע שהוא יהודי ולא הוא צריך לקבוע שהוא לא יהודי.

רוברט טיבייב: אז הוא צריך ללכת לבית הדין.

דוד רותם: הוא לא צריך ללכת לבית הדין.

דוד רותם: צריך לקרוא את החוק.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבייב, באמת, אי אפשר לדבר על חוק בלי לקרוא אותו.

רוברט טיבייב: אין לנו ברירה וכנראה סיעת קדימה תתמוך בחוק אבל זה בגלל שאין ברירה.

רוברט טיבייב: בכל מקרה, אנחנו נעשה את החיים קשים ואנחנו נגיש עם שלמה מולה עוד פעם את הצעת החוק הזאת ואני ממש קורא למפלגת ישראל ביתנו לתמוך.

דוד רותם: יש לי לב חלש.

דוד רותם: אל תאיים עלי.

רוברט טיבייב: אני לא מאיים על אף אחד.

רוברט טיבייב: יש חבר'ה טובים שאמרו שברית הזוגיות במתכונת שדוד רותם הגיש, את זה צריך להעביר.

רוברט טיבייב: אנחנו בעד.

רוברט טיבייב: אנחנו מנסים לעזור לחבר הכנסת דוד רותם אבל הוא לא רוצה את העזרה שלנו.

זאב אלקין: תשאל את שלמה מולה איך הוא הצביע בכנסת הקודמת.

רוברט טיבייב: שמענו את זה.

דוד רותם: לא, אל תתחילו בזה.

דוד רותם: את החלק הזה כבר סיימנו.

רוברט טיבייב: שכנעתי אותו.

רוברט טיבייב: הצלחנו לשכנע אותו.

דוד רותם: שחר אילן, אדוני ביקש את רשות הדיבור.

דוד רותם: אדוני יציג את עצמו.

שחר אילן: אני מדבר בשם עמותת חידו"ש לחופש דת ושוויון, עמותה חדשה שבראשה עומד הרב עורך-דין אורי רגב.

שחר אילן: אני חושב שצריך להזכיר דבר שכבר נאמר וצריך להבליט אותו.

שחר אילן: הבעיה בה מדובר היא בעיה של 300 אלף אנשים שלא יכולים להתחתן כאן וזה מסוג הדברים שעליהם כותבים בספרי תיירות על מדינות פרימיטיביות.

שחר אילן: זה מסוג הדברים שכאשר אנשים שומעים אותם, אתה פשוט המום שיכול לקרות דבר כזה.

שחר אילן: סיעת ישראל ביתנו הבטיחה פתרון.

שחר אילן: הייתה כאן מחלוקת על מספר האנשים שישתמשו בזה, אבל האמת היא שלא צריכה להיות מחלוקת.

שחר אילן: יש מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת ובו יש נתונים.

שחר אילן: 1,470 אנשים כאשר שני בני הזוג לא יהודים התחתנו במשך שבע שנים.

רוברט טיבייב: לא חסרי דת אלא לא יהודים.

שחר אילן: שלא מוגדרים כיהודים.

שחר אילן: השאלה איך הם יוגדרו.

שחר אילן: 1,470 אנשים, כלומר, 210 זוגות בממוצע לשנה.

שחר אילן: זה הפוטנציאל הכי גדול של החוק הזה.

שחר אילן: אם כן, כאשר מדובר ב-300 אלף אנשים, באים ומציגים כפתרון ולו חלקי הצעה שטובה ל-210 זוגות.

שחר אילן: אחרי שהסכמנו על כך שיש מסמך שאומר שאנחנו מדברים על 210 זוגות, הבה נזכור עוד דבר.

שחר אילן: ברית הזוגיות היא פתרון סוג ב'.

שחר אילן: היא פתרון שבמדינות אחרות מיועד למי שלא רוצה להתחתן.

שחר אילן: ישבה ועדה בכנסת, ועדת בר-און, ניהלה משא ומתן עם רבנים.

שחר אילן: ישב בוועדה ניסן סלומיאנסקי שהלך עם ברית הזוגיות כל פעם לרבנים.

שחר אילן: ועדת בר-און הציעה את ברית הזוגיות מתוך מודעות לעובדה שמדובר בפתרון סוג ב', מתוך הנחה שפתרון סוג ב' זה ייתן פתרון לכולם, פתרון שמקובל גם על הציבור הדתי כי אחרת למה להסכים לפתרון סוג ב'?

שחר אילן: בסופו של דבר לא מדובר בפתרון שמתייחס לכולם, לא מדובר אפילו בפתרון שיתייחס לכל מי שבבעיה, כלומר, כל מי שלא יכול להתחתן כאן, אלא מדובר בפתרון שמתייחס ל-200 זוגות בשנה.

שחר אילן: במהלך הדיון הזה אף אחד לא חזר על דברי השני אלא בזה אחר זה דיברו אנשים וכל אחד מהם הציג מגרעת אחרת של הצעת החוק.

שחר אילן: המגרעות המצטברות האלה יוצרות מצב בו אפשר לומר שאולי הכוונות טובות ואולי הרצון טוב, אבל סך הכל המצטבר אומר שצריך לוותר על החוק הזה.

דוד רותם: ולהשאיר את המצב כמות שהוא.

דוד רותם: זה מה שהעמותה שלכם קוראת.

דוד רותם: להשאיר את המצב כמות שהוא.

דוד רותם: קח את האחריות ותאמר את הדברים.

שחר אילן: קח אתה את האחריות.

יוחנן פלסנר: יש לך אלטרנטיבה לגלות מנהיגות.

דוד רותם: חברים יקרים, אתם רוצים לגלות מנהיגות?

דוד רותם: תגלו מנהיגות.

דוד רותם: אני רוצה לומר לך שאתם מתחילים לשכנע אותי שצריך להפיל את הצעת החוק הזאת.

דוד רותם: אני אשקול את זה.

רוברט טיבייב: לחזור למתכונת הקודמת.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: למתכונת הקודמת אתם תחזרו.

דוד רותם: אף אחד לא מבטיח לך שאם החוק הזה נופל, משהו אחר בא במקומו.

דוד רותם: אתה אומר שאתה מעדיף את המצב הזה.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: תודה.

אילן גילאון: אתה אוהב כדורגל?

דוד רותם: לא יודע מה זה בכלל.

דוד רותם: 22 אנשים מגיעים לכדור.

דוד רותם: הם רצים אחרי הכדור כל היום וכאשר הם מגיעים אליו, הם בועטים אותו.

אילן גילאון: תראה למה הדבר דומה.

אילן גילאון: יש לך תמיד בצד שמאל של הטריבונה איזה אהבל אחד שלא רואה טוב את המשחק ואז הוא מתחיל להרים את עצמו לאט לאט כדי לראות.

אילן גילאון: אז כל אלה שיושבים אחריו אומרים לו לשבת כי הוא מסתיר, אבל מה, הוא לא יושב, ואז זה מאחוריו קם וזה מאחוריו קם ופתאום, תוך חצי דקה, אתה רואה את כל הטריבונה עומדת כדי לראות את אותו משחק.

אילן גילאון: לזה המצב דומה.

אילן גילאון: לזה המצב משול.

ציפי חוטובלי: מה הקשר?

אילן גילאון: שזה לא משנה כלום.

30807: כפי שהיושב-ראש ניסח, בסופו של דבר השאלה בדיון הזה היא פשוטה.

30807: האם התועלת שטמונה בחוק גדולה מנזקיו או האם נזקיו גדולים מהתועלת.

30807: אני חושב שהתשובה מבחינתנו, מבחינת קשת מאוד רחבה של ארגונים שעוסקים בנושא הזה כבר שנים ארוכות, היא חד משמעית.

30807: הנזקים של החוק הזה עולים לאין ערוך על התועלת המועטה והשולית שקיימת בו.

30807: המספרים הוזכרו.

30807: תמורת פתרון שישרת כ-200 זוגות בשנה, לדעתי פחות ואני מיד אתייחס לזה, אנחנו הולכים לבודד קבוצה של 300 אלף עולים שהגיעו לישראל.

רוברט טיבייב: מדובר רק בעולים.

רוברט טיבייב: אלה שרוצים להתחתן.

30807: הרוב המכריע שלהם הם עולים.

30807: אנחנו הולכים לבודד את הקבוצה הזאת ובעצם שנים בודדות אחרי שבוטל הרישום של דת ולאום בתעודת הזהות, נחזיר בדלת האחורית רישום שהוא ספציפי ומיוחד לקבוצה הזאת.

דוד רותם: אתה קופץ מ-200 משפחות ל-300 אלף.

30807: אני אומר.

דוד רותם: אתה רק מבודד את אותם 200.

30807: לא.

30807: ממש לא.

30807: יש כאן סוג של רישום שרלוונטי רק לקבוצה הזאת.

30807: יש כאן יצור כלאיים משפטי, מחנה הסגר משפטי, ואני לא אשתמש בביטויים קשים מדיי, לקבוצה מסוימת שכל הרצון שלה הוא להשתלב ולהיטמע וכאן, בחסות חקיקה של הכנסת, אומרים להם שאנחנו למעשה מבודדים אתכם.

30807: לא ניתן להתעלם מהקשר בין המהלך הזה לבין המציאות העגומה בזירת הגיור.

30807: הדברים קשורים זה לזה.

30807: אנחנו למעשה מבודדים את הקבוצה הזאת.

רוברט טיבייב: הוא צודק.

דוד רותם: הוא לא צודק ואתה לא צודק, אבל לא חשוב.

30807: מעבר לכך, יש כאן התעלמות מהעובדה שלא מדובר במסלול סוג ב' אלא מדובר במסלול סוג ז'.

30807: אמר משרד המשפטים באומץ רב שמדובר כאן בהסדרה משנית.

30807: מראש יש כאן לא רק בידוד של קבוצה ספציפית אלא גם הפתרון שמוצע לקבוצה הספציפית הזאת הוא פתרון מפלה.

30807: באים לקבוצה שמלכתחילה היא קבוצה שמרביתה עולים ואומרים לה שהיא לא תיהנה מההטבות שחוק השבות נותן לזוגות נשואים, דהיינו, באים לקבוצה שמלכתחילה היא הקבוצה שרלוונטית להרחבות של חוק השבות לבני משפחה, ואומרים לה שהמסלול הזה לא רלוונטי לה.

30807: יש מערכת שלמה של חוקים שלא תחול על הזוגות האלה, מעבירים אותם מבחני זוגיות שלא מעבירים קבוצות אחרות, דהיינו, מראש באים לקבוצה הזאת ואומרים שאנחנו מבודדים אותה ומציעים לה פתרון חלקי לחלוטין.

30807: כל הניסיון להציג את המהלך הזה כסדק בחומת בתי הדין הרבניים, הוא פשוט טעות.

30807: יש כאן ביצור מעמדם של בתי הדין הרבניים בישראל שעכשיו לראשונה יכולים לשלוח את ידם הארוכה לאותה קבוצה שמראש מוגדרת כמחוץ לטריטוריה שלהם.

30807: בפעם הראשונה באים לבתי הדין הרבניים או לבתי דין דתיים אחרים ואומרים להם שהם יכולים להתערב בעניינם של אנשים שהם תומכים בהגדרתם כחסרי סיווג דתי.

דוד רותם: זה לא נכון עובדתית.

דוד רותם: יש התרת נישואין במקרים מיוחדים שהסמכות נמצאת בידי בית המשפט ועדיין צריך לקבל חוות דעת.

אורית זוארץ: אתה עוד פעם שבוי.

אורית זוארץ: אתה עוד פעם מכניס אותם לשבי הזה.

30807: לשיטתי יש כאן חיזוק של בתי הדין הרבניים.

30807: כפי שהזכירה קודמתי בדיון פרופסור הלפרין-קידרי, יהיה כאן מהלך שיוריד את הנושא הזה מסדר היום לשנים ארוכות.

30807: זה קרה לנו עם חוק טל, זה יקרה גם כאן.

30807: השאלה היא לא האם עדיף הפתרון החלקי הזה או השארת המצב על כנו.

30807: החוק הזה לא צריך לעבור והדינמיקה הציבורית שבה עשרות אלפי ישראלים נוסעים להינשא בקפריסין תכריע את הכף מבחינה פוליטית.

30807: אף אחד לא חשב עד לפני חמש או שש שנים שהנושא של הנישואין האזרחיים יהיה נושא במרכז מערכות הבחירות.

30807: יש דינמיקה ציבורית.

30807: המונופול האורתודוכסי לא יוכל להחזיק מעמד אל מול עשרות אלפי ישראלים שמצביעים ברגליים והתוצאה של החוק הזה תהיה אחת:

30807: הזוגות חסרי הסיווג הדתי יודעים גם הם לקרוא בין השורות הקטנות.

30807: הם לא יבחרו במסלול הזה, הם ימשיכו לנסוע לקפריסין, ימשיכו ליהנות מזכויות מלאות של זוגות נישאים ואנחנו ניתקע עם חוק גרוע שמחזק את בתי הדין הרבניים וגורם לזה שהנושא יורד מסדר היום הציבורי.

30807: העובדה שחבר הכנסת גפני וחבר הכנסת מקלב רואים, כמו התנועה הרפורמית, את מערומיו של החוק הזה, היא עובדה משמחת.

30807: מסתבר שכאשר דבר הוא רע, רואים את כשליו מכל הכיוונים.

30807: זה לא דבר שצריך להפתיע אלא זה פשוט זועק לעין מכל הצדדים.

דוד רותם: גם אני חושב שחבר הכנסת גפני לא ישמח לחיבור.

30807: שלא ישמח.

רוברט טיבייב: תלוי איזה.

אראל גלבוע: אני מייצג את העמותה לזכויות המשפחות המעורבות.

אראל גלבוע: החוק הזה בעברית פשוטה מתעמר קשות במשפחות מעורבות.

אראל גלבוע: הטענות שנשמעו כאן היו אבסורדיות.

אראל גלבוע: ואני מתייחס לטענות כאילו המטרה היא למנוע התבוללות.

דוד רותם: אדוני בבקשה לא ייתן מחמאות לחברי כנסת.

אראל גלבוע: אני לא נותן מחמאות.

אראל גלבוע: מחקר שנעשה על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא התבוללות הראה שדווקא הילדים של אב יהודי ואם לא יהודיה גדלים על המורשת היהודית ודווקא ילדים של אם יהודיה ואב לא יהודי, אלה שגדלים או ללא דת בכלל או על דתות אחרות.

אראל גלבוע: המחקר לא עסק בנישואים של יהודיות עם מוסלמים.

אראל גלבוע: כלומר, הטענה של התבוללות מופרכת.

אראל גלבוע: מדינת ישראל כאן שמה מכשול בפני משפחות מעורבות.

אראל גלבוע: מציעים כאן איזה פטנט שהוא פחות או יותר ידועים בציבור עם גושפנקא של שופט במעמד רשם, אבל זאת לא מערכת נישואין אמיתית.

אראל גלבוע: מוציאים מהגדר אוכלוסייה אדירה שלא יכולה להינשא.

אראל גלבוע: נכון להיום יש בארץ – לפחות לפי משרד הפנים – קרוב ל-100 אלף זוגות מעורבים, לא כולל זוגות מעורבים של יהודים/יהודיה/מוסלמי/מוסלמית אלא בעיקר הכוונה לעולים מחבר העמים.

אראל גלבוע: לאלה ולילדיהם לא מוצע כאן כל פתרון אלא הם ממשיכים להישאר בפח האשפה של מבנה מוסד הנישואין בישראל, וסליחה אם הביטוי הזה גס.

אראל גלבוע: אנחנו מנציחים את הרחקתם ואני מסכים בהחלט עם קודמיי ואומר שהפטנט המוזר הזה של ברית הזוגיות לשני חסרי דת לא כדאי ועדיף להם או להישאר ידועים בציבור או לנסוע לקפריסין.

אראל גלבוע: לבוא בברית הזוגיות, שזה גוף אימפוטנטי שכאשר הם נפרדים הוא חוזר להיות פנוי ואפילו לא גרוש.

אראל גלבוע: הוא לא יכול לקבל זכות אבהות כמו אימוץ או הפריה חוץ-גופית, אז עדיף לו לנסוע לקפריסין ולקבל את הזכויות האלה.

אראל גלבוע: לשם מה הוא צריך את בן כלאיים הזה?

אראל גלבוע: תזכרו, בן כלאיים, הפרד הוא בן כלאיים והוא עקר וזה אותו הדבר.

אראל גלבוע: אנחנו פוגעים כאן גם בחסרי הדת עצמם באשר הם, ואני חסר דת למרות שאימא שלי יהודיה.

רוברט טיבייב: פעם ראשונה שאני פוגש אדם שאומר שהוא חסר דת ואני רוצה להבין את זה.

אראל גלבוע: אני אתאיסט.

אראל גלבוע: זאת האמונה שלי.

אראל גלבוע: יותר מכל אנחנו פוגעים בעולים מחבר העמים שהם לא היו חסרי דת, הם הוגדרו יהודים, למרות שהם לפי ההלכה היהודית לא יהודים.

אראל גלבוע: הם הגיעו לארץ והם חיים במשפחות - הביטוי הוא גזעני - מעורבות.

אראל גלבוע: אנחנו הפכנו למדינה גזענית ביחס לעולים מחבר המדינות.

רוברט טיבייב: גם הגישה היא גזענית.

אראל גלבוע: החוק הזה רק מנציח את העניין הזה במקום לתקן את זה ולעזור לעולים.

יוסף וסרמן: אדוני היושב-ראש, למען הסדר אומר שאני כאן לא בתור רב אלא כיושב-ראש הטוענים הרבניים.

יוסף וסרמן: אני חייב לומר שאנחנו כן תומכים בחוק הזה ואני אסביר מדוע.

יוסף וסרמן: ללא ספק האג'נדה הקיימת מוכרת.

יוסף וסרמן: יש לנו בעיה וצריך להתמודד אתה אבל אני עוד לא שמעתי אף אחד מהדוברים שמצביע על סעיף אחד בחוק ואומר שנשנה מכיוון שהסעיף הזה פוגע.

יוסף וסרמן: מדברים על הכל בכלליות.

יוסף וסרמן: אומרים שתפסת מרובה לא תפסת.

יוסף וסרמן: הרי אם כך, אם זה כל כך פשוט להגיע לחוק שעונה לבעיות של 300 אלף אנשים, למה הדבר הזה לא נעשה במשך שישים שנים?

יוסף וסרמן: האם אנחנו היינו צריכים לקבל יושב-ראש ועדת חוקה חדש כדי לבוא ולהעלות את הנושא?

יוסף וסרמן: בוודאי שיש בעיות, תהיינה בעיות ולא נפתור את כולן, אבל נוכל לומר לסוג אחר של קבוצות כזה ראה וקדש.

יוסף וסרמן: בא מישהו ופותר את הבעיות ל-200 אנשים.

יוסף וסרמן: זה לא סוף.

יוסף וסרמן: החקיקה יכולה להימשך.

יוסף וסרמן: אפשר להוסיף עוד סוג ועוד בעיות.

יוסף וסרמן: אני חושב שכאן נראה את הדאגה של הציבור האורתודוכסי לאותה קבוצה שאומרת שהיא לא רוצה לשמוע ממנו ורוצה למחוק אותו, דבר שגורם לשנאה פנימית, וזה כאשר אנחנו יכולים לקבל את הדבר ההפוך.

יוסף וסרמן: אנחנו יכולים לקבל כאן אוזן קשבת.

יוסף וסרמן: אם החוק הזה יעבור בתיאום בין המפלגות הדתיות והמפלגות הלא דתיות, רואים שיש איזשהו רצון לקדם לפחות את אותה אוכלוסייה.

יוסף וסרמן: לבוא היום ולומר שב ואל תעשה, זה הכי קל.

יוסף וסרמן: אדוני היושב-ראש, המסקנה שלנו היא שבהחלט יש מקום להמשיך בהליך ולפתור לגבי יתר קבוצות האוכלוסייה, אבל אם לא נפתור לפחות את החלק הזה, אנחנו נמשיך להיות כמו שהיו קודמינו וזה אומר לנסות לקבל מאה אחוזים ולהגיע עם אפס תוצאות.

יוסף וסרמן: כל אחד יכול לראות את זה לפי האג'נדה שלו ולומר מה לא טוב, אבל אנחנו החלטנו לראות מה כן טוב בחוק הזה ואנחנו באמת מבקשים ממשרד המשפטים דבר שלנו חסר.

יוסף וסרמן: כאשר יש את כל הטפסים ויש את הבקשה, השאלה מהו פרק הזמן עד שאותו אדם מקבל את האישור לברית הזוגיות.

יוסף וסרמן: מה פרק הזמן לאחר שהכל בסדר?

יוסף וסרמן: אין שום חקירות ואין שום בעיה, בתוך כמה זמן הוא נחשב כמי שיש לו את ההסכם של ברית נישואין?

יוסף וסרמן: עברתי על ההצעה ולא מצאתי את הסעיף הזה.

יוסף וסרמן: זאת צריכה להיות הבשורה לאותם אנשים שרוצים, ולא אלה שמחייבים אותם.

יוסף וסרמן: מי שלא ירצה להשתמש בחוק זה, זכותו לא להשתמש בו.

יוסף וסרמן: הוא יכול לנסוע לקפריסין, הוא יכול לנסוע לכל מקום אחר, אבל בואו נאפשר לפחות למי שכן רוצה, להשתמש בחוק הזה ונאמר לו שמדינת ישראל דאגה לו ויש לו חוק אותו הוא יכול לקחת ולהשתמש בו.

רוברט טיבייב: שאלה לכבוד הרב.

רוברט טיבייב: אמרת שזאת פריצת דרך וכי אנחנו נותנים מענה לכמה מאות אנשים בשנה, אבל הם לא צריכים את העזרה.

רוברט טיבייב: אנחנו סתם מבזבזים את הזמן שלנו.

רוברט טיבייב: יושב לידך חסר דת וזאת פעם ראשונה שאני רואה אדם שאומר שהוא חסר דת.

זאב אלקין: אם אתה מגדיר את זה כבזבוז זמן, אתה לא חייב לעשות את זה.

יוסף וסרמן: אני מסכים אתך בדבר אחד, שבהחלט צריך להיות פיקוח ולאחר שנה להתכנס כאן ולומר אם שכרנו היה או לא היה.

יוסף וסרמן: בוא ניתן לאנשים בשטח לאמץ את זה.

יוסף וסרמן: החוק הזה לא עומד, אין לו ניסיון, הוא לא נבדק, לא נעשה סקר.

יוסף וסרמן: הוא מדבר על דברים אחרים.

יוסף וסרמן: הוא מדבר על סוג אחר של זוגות מעורבים.

יוסף וסרמן: החוק הזה לדעתי, לאחר שנה, צריך משרד המשפטים לבוא ולומר כמה אנשים אכן השתמשו בו, כמה באמת קיבלו פתרון וכמה לא קיבלו.

יוסף וסרמן: אז נוכל להיות חכמים ועל סמך זה נוכל לשנות, להוסיף או לראות איך אנחנו מתקדמים.

רוברט טיבייב: יפה.

רוברט טיבייב: נגיד שאחרי שנה אנחנו קיבלנו אלף בקשות.

אורית זוארץ: אלף זה בשבע שנים.

רוברט טיבייב: באמצעות החוק הזה אתה מייצר חסרי דת.

רוברט טיבייב: זה מה שאתה עושה.

אורית זוארץ: אתה מעודד את זה.

יוסף וסרמן: אני רוצה לומר לך שאני אומר שלא יפרסמו את השמות, לא בטלוויזיה של הכנסת ולא בשום אמצעי תקשורת.

יוסף וסרמן: האנשים האלה יכולים להיות אנשים מכובדים ביותר שמבקשים עזרה ומבקשים פתרון אבל מי יודע על כך?

יוסף וסרמן: כל התקשורת?

30807: צריך לדעת אם אדם נשוי או לא.

30807: זה דבר אוניברסלי גלוי לגמרי.

זאב אלקין: השאלה אם משרד המשפטים רוצה להגיב כבר בשלב הזה.

מוריה כהן-בקשי: תגובה לגבי התקופה.

מוריה כהן-בקשי: זה בין שישים יום במקרה של היעדר התנגדות לשלושה חודשים במקרה שיש התנגדות.

זאב אלקין: זאת תשובה לשאלה שנשאלה.

מוריה כהן-בקשי: עד הרישום.

זאב אלקין: יש כמה חברי כנסת שמבקשים להעיר הערות קצרות.

זאב אלקין: אני נרשמתי אצל היושב-ראש הקבוע בדיוק ברגע שהוא רצה לצאת, אני אשתמש באפשרות הזאת ואני אומר כמה מלים ולאחר מכן אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת להמשך הסבב.

יוחנן פלסנר: מה סדר היום שהולך להיות עכשיו?

זאב אלקין: תכף יחזור היושב-ראש הקבוע ותדע מה סדר היום.

יוחנן פלסנר: אני רוצה שתיקח פיקוד מלא.

זאב אלקין: אתה בטוח?

זאב אלקין: כמה חודשים ניסית לשכנע אותי שזה לא טוב.

יוחנן פלסנר: לפי העמדה שלך בעבר, התשובה היא כן, אני בטוח, אלא אם כן שינית את עמדתך.

זאב אלקין: זה לא טוב שאני לוקח פיקוד מלא והנה, שמעתי בעצתך והעברתי את הפיקוד בוועדה למישהו אחר.

יוחנן פלסנר: כל עוד נשארת דבק בעקרונותיך, התשובה היא כן.

זאב אלקין: דווקא לאור דעותיי, אני רוצה להתייחס למה שנאמר כאן ולהעיר כמה הערות.

זאב אלקין: אני חושב שכל מי שבא לבקר את החוק הזה במספרים, עושה תרגיל מסוים של הטעיה כי תסתכלו מה אומרים.

זאב אלקין: אומרים שהחוק ייתן מענה ל-200 משפחות בשנה ויש 300 אלף אנשים.

זאב אלקין: כולנו יודעים ש-300 אלף האנשים לא מתחתנים אלא מתחתן מספר הרבה יותר קטן.

זאב אלקין: בא מישהו ואומר שיש 200 משפחות בשנה ותסתכלו כמה משפחות יוצאות לקפריסין, אבל כולנו יודעים שהמשפחות שיוצאות לקפריסין, חלקן הגדול, כנראה הרוב, אלה אנשים ששניהם יהודים והם עושים את זה מסיבות אחרות לגמרי.

זאב אלקין: לכן, מי שרוצה לבוא ולבקר את החוק הזה בסטטיסטיקה, כדאי שיניח עוד מספר.

זאב אלקין: כמה משפחות שאחד מבני הזוג הוא חסר דת יוצאים לקפריסין?

יוחנן פלסנר: קפריסין זה רק סימבול.

זאב אלקין: לפי הנתון של מי שיושב לידך, המסמך שלהם מדבר על 420 משפחות בשנה.

זאב אלקין: אחרי ששמנו את המספר הזה, עכשיו אנחנו רואים את המספרים בפרופורציה.

יוחנן פלסנר: זה יכול לקרות גם בעוד מדינות ולא רק בקפריסין.

זאב אלקין: אני מניח שגם מספר של 200 הוא הערכה בדיוק על אותו מקום.

זאב אלקין: אנחנו מדברים על כך שיש כאן שלוש קבוצות אוכלוסייה.

זאב אלקין: בואו נשים דברים על השולחן כי קל מאוד להטעות כאן במספרים של 300 אלף, אבל זה מספר מדומה לסוגיה הזאת.

זאב אלקין: יש 200 משפחות שהחוק הזה אולי ייתן להן מענה, אם הם ירצו בו.

זאב אלקין: מי שלא ירצה, לא ישתמש בו.

זאב אלקין: יש עוד כ-200 ומשהו משפחות שהחוק הזה לא ייתן להם מענה והחוק הקיים היום במדינת ישראל לא נותן להם שום מענה, ויש סוגיה אחרת של שני אנשים שהחוק הקיים במדינת ישראל נותן להם מענה והם לא מעונינים להשתמש בו, או ששניהם יהודים אבל מסיבות אחרות שכרגע אני לא נכנס אליהן, הם לא יכולים להינשא, שהם מה שנקרא פסולי חיתון ולא מנועי חיתון.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, לא עשית חישוב נכון.

יוחנן פלסנר: החישוב שלך לא נכון.

יוחנן פלסנר: כתוב כאן 470 לפחות רק בקפריסין.

זאב אלקין: גם 200 זה רק בקפריסין.

יוחנן פלסנר: לא.

יוחנן פלסנר: 470 מעורבים רק בקפריסין.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: זה כולל את ה-200.

יוחנן פלסנר: לא, זה לא כולל את ה-200.

קריאה: זה לא כולל את ה-200.

קריאה: ה-200 הם חסרי דת.

קריאה: הם כאלה שהם לא יהודים.

יוחנן פלסנר: אלה רק מעורבים וזה רק בקפריסין.

יוחנן פלסנר: הרי קפריסין זה סימבול.

יוחנן פלסנר: 470 בקפריסין ועוד כמה מאות בכל מיני מקומות אחרים.

זאב אלקין: אני אשאל אותך חבר הכנסת פלסנר, לפי הערכתך, אם אנחנו לוקחים רק את הזוגות שאחד מבני הזוג שהוא לא יהודי, לאיזה אחוז מהם החוק נותן מענה?

30807: יש את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יוחנן פלסנר: לאפס.

30807: על פי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שמתייחסים לשנת 2000 עד 2005, יש כאן רישום רטרואקטיבי, נישאו בשנים האלה כ-10,696 ישראלים חסרי סיווג דתי בחוץ לארץ, בכל המדינות.

30807: 10,696.

זאב אלקין: זוגות או אנשים?

30807: לא.

30807: בודדים.

30807: 10,696 ישראלים חסרי סיווג דתי נסעו בין 2000 ל-2005 להתחתן בארצות זרות, חזרו לארץ ונרשמו אקטיבית במרשם.

30807: מתוכם 58 אחוזים מהאנשים האלה התחתנו עם יהודים, עם ישראלי שמוגדר כיהודי, שהחוק לא רלוונטי לגביהם.

30807: עוד 29 אחוזים מהם התחתנו עם בן זוג זר לא ישראלי שהחוק גם לא רלוונטי לגביו.

30807: רק 12.8 אחוזים מהישראלים חסרי הסיווג הדתי שנסעו בשש השנים האלה להתחתן בחוץ לארץ, התחתנו עם ישראלי שהוא גם חסר סיווג דתי.

30807: אלה המספרים.

30807: זאת אומרת, החוק הזה הולך לעזור ל-12 אחוזים מהישראלים חסרי הסיווג הדתי שהם פחות מ-4 אחוזים מסך הישראלים שמתחתנים בחוץ לארץ.

קריאה: אלה אותם מספרים שיש במרכז המידע והמחקר.

קריאה: אלה אותם 200 אנשים בשנה.

זאב אלקין: זכות לקריאות ביניים שמורה רק לחברי הכנסת.

זאב אלקין: אדוני, אני מעביר אליך את הניהול.

זאב אלקין: אני הייתי באמצע זכות דיבור שנתתי לעצמי ואני אשמח אם תשאיר לי אותה.

דוד רותם: קיבלת.

דוד רותם: אתה רוצה להצביע עכשיו?

רוברט טיבייב: בכל מקרה אנחנו בעד, כי צריך לתת מענה לקבוצה הזאת, אבל הציבור צריך לדעת איזה מענה אתם נותנים ואתם לא נותנים.

קריאה: זה חוק גרוע.

דוד רותם: חבר הכנסת אלקין, אתה ברשות הדיבור.

זאב אלקין: אני חושב שמהמספרים שנתן לנו גלעד קריב, הרי זה ברור לך ולי שיש שם קבוצה אחת שהיא לא רלוונטית ואני מתייחס לאלה שמתחתנים עם אזרחים זרים, שזה סיפור בפני עצמו.

זאב אלקין: אם תיקח רק את האזרחים הישראלים, אתה תראה שהחוק הזה נותן מענה לא ל-12 אחוזים אלא נותן מענה נניח למשהו בסדר גודל של כ-20 אחוזים מכלל הקבוצה.

30807: אתה מדבר על הישראלים.

זאב אלקין: אתה דיברת על כך.

דוד רותם: עם כל הכבוד, אין כאן דו-שיח.

זאב אלקין: אתה דיברת על כך ש-58 אחוזים מתחתנים, חסר דת ישראלי עם מי שהוא לא חסר דת ישראלי, ו-12 אחוזים מתחתנים, מי שהוא חסר דת ישראלי עם חסר דת ישראלי.

זאב אלקין: כאשר אני מחבר את שני המספרים האלה, אני רואה שיש לי כאן קבוצה, 12 אחוזים מתוך 70 אחוזים, ואלה הם אזרחים ישראלים.

קריאה: במונחים אבסולוטיים, אלה אותם 200 אנשים.

יוחנן פלסנר: לפי החוק הזה יוכלו להתחתן הרבה פחות וזה בגלל המגבלות שלא יכירו במעמדם כחסרי דת.

זאב אלקין: אתה מדבר כאן על תוצאה של מערכת שעוד לא ניסית אותה.

זאב אלקין: אתה יכול להיות פסימי יותר ואתה יכול להיות פסימי פחות.

זאב אלקין: לעצם העניין.

זאב אלקין: אחרי שאנחנו שמים בצד את המספרים.

זאב אלקין: אפשר, וזה לגיטימי, להיאבק על כך שתהיה אפשרות של נישואים אזרחיים כאן במדינת ישראל, ואז בכלל כל פתרון של ברית זוגיות והיה כאן מי שאמר שהוא לא רלוונטי והוא לא נכון אלא כדאי בלעדיו.

זאב אלקין: אפשר להמשיך במאבק הזה, וזה מאבק שמתקיים שנים רבות ולהערכתי ימשיך להתקיים עוד שנים רבות עם תוצאה בערך דומה למה שהייתה עד עכשיו.

זאב אלקין: אפשר.

זאב אלקין: אפשר להיאבק על כך שברית הזוגיות תחול על כולם.

זאב אלקין: גם זה אפשר.

זאב אלקין: בהחלט מאבק לגיטימי.

זאב אלקין: הוא לא עונה על הציפיות של הקבוצה הראשונה שטוענת שזה בכלל רע ברית הזוגיות, אבל בהחלט אפשר להיאבק על זה כאיזשהו מסלול אלטרנטיבי לשני ישראלים יהודים שלא רוצים בנישואים הדתיים.

זאב אלקין: גם זה מאבק לגיטימי אבל סיכוייו להצלחה גם לא נראים לי גדולים מדיי, אבל אפשר.

דוד רותם: הם יותר גדולים.

זאב אלקין: נכון, אתה צודק, אבל נכון להיום לצערי זה נראה לי רחוק מאתנו.

זאב אלקין: יש מצב מאוד בעייתי במדינת ישראל, וכאן אני מסכים עם שחר לגמרי, שהוא מצב שערורייתי שיש קבוצה גדולה של אנשים שהמדינה לא נותנת להם שום מסלול.

זאב אלקין: היא אומרת להם שאין לקבוצה הזאת פתרון.

זאב אלקין: זה מצב שנמשך כבר למעשה שנים רבות, מאז שהוקמה המדינה, אבל הוא הלך והחמיר עם גל העלייה האחרון ועם אותם 300 אלף אנשים.

זאב אלקין: לבעיה הזאת חייבים לחפש פתרון.

זאב אלקין: חיפוש הפתרון לבעיה הזאת, אפשר להוביל בשתי דרכים.

זאב אלקין: אפשר להוביל את זה בשיטת הכל או לא כלום.

זאב אלקין: הזכירו כאן את ועדת בר-און.

זאב אלקין: היו חברים באותה ועדת בר-און שמאוד אהבו את השיטה של הכל או לא כלום.

זאב אלקין: אנחנו יודעים איפה הוועדה, אנחנו יודעים איפה הפתרון, ואנחנו יודעים בדיוק איפה התוצאה.

זאב אלקין: לשם זה הוביל.

זאב אלקין: כל מי שהלך לפתור את בעיית ברית הזוגיות בשיטה של הכל או לא כלום, קיבל את הכלום וזה מוכח לאורך עשרים השנים שהמאבק הזה מתקיים.

זאב אלקין: עשרים שנים בכנסת היו אנשים – אני זוכר בקדנציה הקודמת, כאשר חבר הכנסת דוד רותם העלה את החוק שלו, ומי הצביע נגדו?

זאב אלקין: לא רק אנשי קדימה בגלל ההסכמים עם ש"ס וכולי, אלא גם אנשי מרצ הצביעו נגדו, למה?

זאב אלקין: כי הוא היה לא מספיק רחב, הוא לא כלל זוגות חד-מיניים, אז למה שנצביע בעד זה ולכן הם הצביעו נגד.

זאב אלקין: כל מי שהלך על השיטה הכל או לא כלום, התוצאה הייתה בטוחה, וזה הוכח.

זאב אלקין: אני מציע שפעם אחת כל הארגונים שעמלים על פתרון של הבעיה הזאת ינסו לתת סיכוי לשיטה אחרת שאומרת שנלך בשיטת השלבים.

זאב אלקין: נעבור שלב אחד, ננסה אחר כך לעבור את השלב השני כי השיטה הקודמת לא הוכיחה את עצמה וזה מוכח בתוצאות.

זאב אלקין: עשרים שנים, התוצאה היא אפס.

זאב אלקין: תמשיכו לצעוק לא צריך את זה, לא יהיה את זה, לא יהיה כלום.

זאב אלקין: אני מבטיח לכם שלא יהיה כלום.

זאב אלקין: אני בטוח שאם יהיה את זה, בסופו של דבר כך או אחרת יבוא גם הפתרון היותר רחב.

זאב אלקין: לכן אני הייתי ממליץ לכל מי שנאם כאן בהתלהבות עד כמה זה רע, עדיף לנו שתיקחו את זה בחזרה ולא רוצים את זה, להזיק, זה לא יזיק.

זאב אלקין: אם אתם חושבים שלא יהיו לזה דורשים, אז כולנו כאן ביחד בזבזנו את זמננו לריק וחוקקנו חוק שאין לו הרבה דורשים.

זאב אלקין: נראה.

זאב אלקין: אחרי כמה שנים נראה.

זאב אלקין: אבל תאמינו לי שאם מישהו רוצה אי פעם להתקדם לפתרון של הבעיה הזאת, זאת הדרך.

זאב אלקין: מי שרוצה לטרפד אותה היום, יקבל גם בעוד עשרים שנים כלום.

זאב אלקין: תודה רבה.

נחמן שי: אני רוצה להמשיך את מה שאמר חבר הכנסת אלקין.

נחמן שי: אני מבין אותך.

נחמן שי: אני חושב שיש הגיון מסוים בזה שאתה אומר קחו את מה שאפשר.

נחמן שי: ראשית, אני כמובן מתנגד.

נחמן שי: אני מתנגד.

נחמן שי: אני חושב שזה מוקיע מתוך הציבור הישראלי קבוצה מאוד גדולה ויוצר לה איזה סטטוס משל עצמה, וזה לחלוטין לא מקובל עלי.

נחמן שי: זה חטא גדול, מה שאנחנו הולכים לעשות כאן.

נחמן שי: אני אומר את זה בכנות, אבל אחרי שהשמעת את ההצהרה, עכשיו בוא תהיה מעשי ותלך אתי.

נחמן שי: יכול להיות שיש פה סיכוי מסוים, אבל אני לא רואה את התוכנית הכוללת.

נחמן שי: אני לא רואה את התוכנית הגדולה.

נחמן שי: אם היית אומר לי שיש לנו ארבע שנים בכנסת, נעביר עכשיו את התיקון הזה, מיד אחריו אני הולך לעשות את השינוי, יש לי רוב בקואליציה, האופוזיציה תתמוך בי, רובה תתמוך בי, אני על קרקע בטוחה, אז יכול להיות שהיה בזה הגיון, אבל אומר לך מה מפחיד אותי.

נחמן שי: נעשה את זה, לא נעשה יותר.

נחמן שי: אני אומר לך שלא נעשה יותר.

נחמן שי: נעצור כאן ולא נעשה יותר.

דוד רותם: על פי הסכם הקואליציוני הוקמה ועדה של סיעות הקואליציה.

נחמן שי: כן, אבל החברים שיושבים לידי יכשילו את זה.

דוד רותם: הוועדה היא בראשותו של יעקב נאמן והיא עוסקת בהרחבה של החוק הזה.

דוד רותם: הוועדה הזאת מתכנסת אחת לשבועיים ויש בה התקדמות.

דוד רותם: בוועדה חברים יעקב נאמן, אני, יצחק הרצוג.

נחמן שי: יש משהו בקסם של יעקב נאמן שמבטיח לי שארבע שנים זה לא יעבור ועדיין נחייך אליו כל פעם שנראה אותו במליאה ונאמר יעקב ידידי.

דוד רותם: יש התחייבות של סיעות הקואליציה שתוך 15 חודשים מיום כינונה של הממשלה תובא הצעת פתרון כוללת.

נחמן שי: זאת סיבה טובה לתמוך 15 חודשים בממשלה.

דוד רותם: אני רוצה לומר לך משהו.

דוד רותם: אני שומע את מה שאתה אומר ואתה מתנגד.

דוד רותם: אני יכול לומר לך רק דבר אחד.

דוד רותם: תהיה גם משמעת אופוזיציונית לדעתי בחוק הזה וכל קדימה, כולל אתה, תצביעו בעד החוק.

נחמן שי: החוק הזה?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: אל תצהירו הצהרות כי בסופו של יום אתם כולכם תתמכו בחוק הזה כי אתם לא יכולים להרשות לעצמכם אפילו את הסיכוי הקטן הזה להרוס.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, לגבי תפקודה של הוועדה, אפשר לשאול את יושב-ראש סיעת ש"ס אם הוא חושב שבאמת אכן תוך 15 חודשים מיום הקמת הממשלה יהיה פתרון לכל מנועי החיתון?

קריאה: לשם כך הוקמה הוועדה.

דוד רותם: אתה יכול לשאול את יושב-ראש סיעת ש"ס.

דוד רותם: אני יכול לומר לך יותר מזה.

דוד רותם: גם סיעת ש"ס וגם סיעת יהדות התורה, החל מאתמול בבוקר, מנסים להפעיל כל מיני לחצים כדי שהדיון הזה לא יתקיים היום.

אברהם מיכאלי: לא, זה לא מדויק.

דוד רותם: מאוד מדויק.

אברהם מיכאלי: ביקשו לקיים דיון רחב ומהותי, כדי לספק את כולם.

נחמן שי: אני דווקא חושב שברמה ההצהרתית כולם אמרו את דעתם.

נחמן שי: אתה אומר שבתוך 15 חודשים אתה מצפה שהוועדה הזאת תסיים את דיוניה.

דוד רותם: בתוך 15 חודשים יובא לכנסת חוק שייתן פתרון הרבה יותר רחב.

נחמן שי: הוועדה כבר התכנסה?

דוד רותם: בוודאי.

נחמן שי: למה אני לא מאמין?

נחמן שי: אגב, זה לא שייך.

דוד רותם: אתה לא מאמין כי אתה בקדימה ואתם כל הזמן חושבים בראש של קדימה.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: עזוב את זה.

נחמן שי: אני בכלל לא חושב שזה עניין פוליטי.

דוד רותם: מותר גם לומר אמת לפעמים.

נחמן שי: אני רוצה לומר לך שאני בכלל לא חושב שזה עניין פוליטי.

נחמן שי: אני חושב שזה עניין קודם כל אנושי ממדרגה ראשונה.

נחמן שי: זאת הגישה שלי.

נחמן שי: אני חושב שיש פה בעיה אנושית שצריך לפתור אותה.

נחמן שי: אני לא רוצה להוקיע מתוך עם ישראל – אני לא יודע אם חלק חושבים שהם עם ישראל בכלל – ולהוציא קבוצה של 300 אלף אנשים.

מיכאל בן-ארי: אתה אומר דבר והיפוכו.

דוד רותם: אני רוצה לומר לך שאני ממש מתפלא עליך.

דוד רותם: אתה מסתכל על דברים אנושיים ואתה קצת שוכח שאתה יושב בבית פוליטי.

נחמן שי: בבית פוליטי לא שוקלים שיקולים של אוכלוסייה, של פלח כל כך חשוב באוכלוסייה הישראלית?

דוד רותם: בוודאי ששוקלים.

נחמן שי: לא שוקלים איך הם מרגישים כאן ואיך הם חיים כאן?

דוד רותם: בוודאי שכן ואני אראה לך איך שוקלים את זה.

נחמן שי: תראה לי.

דוד רותם: הייתה הצבעה על חוק ברית הזוגיות הרחב.

דוד רותם: בוא אני אומר לך מי הצביע נגד.

יוחנן פלסנר: עוד פעם?

דוד רותם: מה זה עוד פעם?

דוד רותם: אל תדברו אתם אנשי קדימה.

יוחנן פלסנר: הייתה מערכת בחירות, אמרנו מה שאמרנו.

דוד רותם: אתם הכנסתם את זה בהסכם הקואליציוני הקודם שלכם.

יוחנן פלסנר: אתם אמרתם משהו לציבור והוא עוד בחר בכם, ויצאתם נגד.

דוד רותם: אמרתם את זה לציבור שלכם.

יוחנן פלסנר: תגלה מנהיגות.

יוחנן פלסנר: יש כאן הזדמנות.

זאב אלקין: זה נכון.

זאב אלקין: אמרנו משהו לציבור ואני הצבעתי בעד.

זאב אלקין: אתה הצבעת נגד.

דוד רותם: הכנסתם את זה בקווי היסוד של הממשלה שלכם וכשזה הגיע להצבעה, הצבעתם נגד.

זאב אלקין: אני הצבעתי בעד.

זאב אלקין: הוא הצביע נגד.

יוחנן פלסנר: הדגל שלנו בבחירות האחרונות היה שינוי.

דוד רותם: חבר הכנסת אלי אפללו, זאב בוים, מנחם בן-ששון, רוני בר-און, אמירה דותן, אבי דיכטר, הירשזון.

יוחנן פלסנר: מי הצביע נגד לפני חודש?

יוחנן פלסנר: דודו רותם.

דוד רותם: כי קלקלתם את החוק שהגשתי.

יוחנן פלסנר: אם אני מגיש את החוק שלך, אתה מצביע בעד?

דוד רותם: כן.

יוחנן פלסנר: הנה, נפתרה הבעיה.

מיכאל בן-ארי: למה ההתכתשות הזאת עכשיו רלוונטית?

יוחנן פלסנר: היא רלוונטית כי אנחנו רוצים לפתור בעיה שאתה לא מעונין לפתור אותה, אבל הוא כן רוצה.

מיכאל בן-ארי: אבל אתם לא פותרים בעיה אלא אתם רבים בין קדימה וישראל ביתנו.

דוד רותם: אני אפתור את הבעיה גם כשאני בקואליציה וגם כשאני באופוזיציה.

דוד רותם: אתם רוצים לפתור את הבעיה רק כשאתם באופוזיציה.

יוחנן פלסנר: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה ברגע הכי מכריע, ברגע שעושים משא ומתן על הקמת הממשלה.

יוחנן פלסנר: אז רצינו לפתור את הבעיה.

דוד רותם: כנראה שהאור באופוזיציה הכניס לכם שכל.

יוחנן פלסנר: אנחנו רצינו לפתור במשא ומתן וזה היה התנאי שלנו.

נחמן שי: חבר הכנסת פלסנר, זה מאוד לא יפה שצועקים כאן כל הזמן.

יוחנן פלסנר: הוא רגוע.

נחמן שי: ברור שהוא רגוע, כי בעוד 15 חודשים אלי ישי ייכנס לביבי ותהיה שיחה קצרה והם יסכמו שבתוך 15 חודשים הוועדה תגיש את מסקנותיה וירוויחו עוד 15 חודשים.

נחמן שי: חבר הכנסת רותם, זה מה שיהיה.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: זה יהיה הרבה יותר גרוע ואני אומר לך מה יהיה.

דוד רותם: אלי ישי ייכנס לביבי ויגיד לו שיש לו הסכם עם ציפי שהיא תצביע נגד החוק הזה והוא הולך אתה לקואליציה.

דוד רותם: מה שיקרה זה שכמו שחבר הכנסת יוחנן פלסנר הצביע בפעם הקודמת נגד החוק הזה, הוא יצביע גם הפעם נגד החוק הזה.

נחמן שי: ביבי ישתכנע וייתן לו עוד 15 חודשים.

יוחנן פלסנר: כמו שהיא לא נכנעה פעם אחת וביבי כן.

נחמן שי: אפשר להיות ציניים בעניין הזה, אבל באמת מפריע לי שאת ההזדמנות הראשונה הזאת שקיימת ושאתה מוביל אותה, הזדמנות לעשות כאן שינוי מהותי בעניין הזה, אתה – סליחה – מבזבז על תיקון קטן.

נחמן שי: אני לא מאמין שאחרי התיקון הקטן הזה יבוא התיקון הגדול שהוא כל כך חיוני ודרוש כדי פעם אחת לשנות את השיטה.

נחמן שי: אני מאמין בכנות שלך.

נחמן שי: אני אומר לך, אני מאמין בזה ודיברנו על זה כמה פעמים.

נחמן שי: אני מאמין שאתה באמת רוצה לעשות כאן שינוי, אבל אני לא מאמין שבאילוצים הקואליציוניים אתה תצליח לעשות את השינוי וזה מה שחורה לי מאוד, שאנחנו בסוף נלך כולנו לדרכנו ולא נעשה את הדבר שהוא כל כך מתבקש מבחינה ציבורית.

יוחנן פלסנר: הוא מתבקש ובסוף יקרה כי למאות אלפים אין פתרון.

יוחנן פלסנר: זה יקרה.

נחמן שי: אל תשכח את הדמוגרפיה.

נחמן שי: מדובר ב-300 אלף אנשים שאנחנו רוצים להכניס אותם בסופו של דבר לקהל ישראל.

נחמן שי: אנחנו צריכים אותם ורוצים שהם יחיו כאן כיהודים, יהיו יהודים ויקימו דורות של יהודים.

נחמן שי: חבר הכנסת בן-ארי, אני יודע שאתה לא רוצה אותם.

מיכאל בן-ארי: אני לא רוצה שנטשטש מושגים.

נחמן שי: אתה באמת לא רוצה אותם.

מיכאל בן-ארי: עם ישראל הוא עם ישראל, קהל ישראל הוא קהל ישראל.

מיכאל בן-ארי: אתה רוצה לצרף אותם לאזרחי ישראל, בבקשה, אבל קהל ישראל?

מיכאל בן-ארי: מי אתה?

נחמן שי: לא, אני רוצה שהם יתגיירו ואני רוצה שהם יתחתנו כאן ויחיו כאן חיים של יהודים.

מיכאל בן-ארי: אני מדבר בשם ההלכה.

דוד רותם: לא, אתה לא מדבר בשם ההלכה.

מיכאל בן-ארי: גם אתה לא.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, אני רשמתי את התחייבותך שתוך 15 חודשים תובא לממשלה ולכנסת חקיקה שתאפשר נישואים במעגל היותר רחב.

דוד רותם: נכון.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, מה הפרוצדורה שאתה מתכוון ללכת בה?

דוד רותם: אחרי שכולם יסיימו לדבר, אנחנו נתחיל לקרוא את החוק ונתחיל להצביע.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, בתקופה הקצרה שאני מכיר אותך, כל העסקים שעשיתי אתך יצאו טוב, ואדוני יודע למה אנחנו מתכוונים.

דוד רותם: אדוני מבין שעכשיו אתה צריך לפרט כי עוד שבע דקות תהיה פה חקירת משטרה ומבקר המדינה על העסקים שאנחנו עושים.

זאב בילסקי: אנחנו מוכנים שנינו לעמוד בחקירה.

מיכאל בן-ארי: כל זמן היותי בכנסת, לא שמעתי מחבר הכנסת בילסקי מילה רעה על אף אחד.

דוד רותם: הנה הנשמה היהודית הטובה.

זאב בילסקי: אני באתי לכאן באופן מיוחד היום, לא כל כך כדי להיכנס לדקויות של החוק אלא להביא לוועדה הנכבדה את ניסיון העבר של השנים האחרונות שלי בתפקיד שקירב אותי מאוד לנושאים האלה.

זאב בילסקי: לפי דעתי אולי לא כדאי להתאמץ כל כך בעניין הזה כי עוד מעט אין בשביל מי.

זאב בילסקי: תראה מה אנחנו עשינו.

זאב בילסקי: אנחנו מדברים על עם יהודי שאיבדנו שליש ממנו בשואה.

זאב בילסקי: הלא כל אחד שיבוא מכוכב חיצוני ויסתכל מה קרה לעם הזה יאמר שבטח העם הזה עושה כל מאמץ כדי לאחד את שורותיו וכדי להביא לכאן את מי שרוצה.

זאב בילסקי: אם אדוני היושב-ראש היה יודע כמה פעמים אני הייתי מתאמץ כדי לנסות ולהתווכח עם כל מיני דיינים וכל מיני רבנים, הלוואי שיעקב נאמן היו לו 10 שקלים עבור כל פעם שהוא קם ב-6 בבוקר כדי לבוא לוועדת אחדות העם היהודי בסוכנות היהודית וביחד אתנו לנסות ולפתור את כל הבעיות האלה בגינן אחר כך חטפנו סטירת לחי כאשר יום אחד שרמן, ואחר כך מגיע הרב דרוקמן.

זאב בילסקי: תראה מה קורה אדוני היושב-ראש.

זאב בילסקי: אנחנו מתווכחים בינינו אבל בסופו של דבר אנחנו מאבדים את העם היהודי.

זאב בילסקי: אנחנו מאבדים אותו יום יום, גם בארץ וגם בחוץ לארץ.

זאב בילסקי: אנחנו הפכנו דבר כל כך יפה של אלפי שנים, הפכנו אותו למסחרה, לפוליטיקה, לחוסר אפשרות להביא את הדבר היפה ולשמור אותו.

זאב בילסקי: זה מה שאנחנו עושים כאן.

זאב בילסקי: לכן אני רוצה לבקש ממך אדוני היושב-ראש – ואני חוזר עכשיו לפתיח של דבריי ואני לא אומר עסקים כי אדוני אומר שזאת מילה יפה אבל אזכיר את כל הנושאים הציבוריים שאדוני ואני עשינו ביחד עלו יפה – בוא נעשה כך שגם הדבר הזה יעלה יפה.

זאב בילסקי: עוד קצת מאמץ, עוד קצת שכנוע.

זאב בילסקי: החכמה בעם ישראל היא לנסות ולשכנע את כולם כדי לקבץ כמה שיותר.

זאב בילסקי: אי אפשר מאה אחוזים אבל לפחות סיעה כמו שלנו, אנשים כמונו, תן לנו את האפשרות להיות יחד אתך.

זאב בילסקי: הלוואי שהיית מביא את הצעת החוק המקורית שלך כי כולנו ביחד אתך.

זאב בילסקי: אני מבין שזה קשה, אבל אדוני יפעיל את כל אותם דברים שהוא הפעיל והביא לכך שאני אברך אותו בפתיח של דבריי, וזה לא קורה כל יום לכל ראש ועדה, בוא, תצדיק את זה גם כאן ותנסה לקרב את רוב האנשים שיושבים כאן להצעת חוק שכולנו נוכל לתמוך בה.

קריאה: זה לא חוק שלו.

יוחנן פלסנר: הוא לא סתם הגיע לכנסת.

יוחנן פלסנר: לוועדה יש סמכות לשנות.

דוד רותם: אני יודע מה הן סמכויותיי כיושב-ראש ועדה.

בתיה כהנא-דרור: אני מארגון מבוי סתום.

בתיה כהנא-דרור: חשוב לומר שבהצעת החוק יש צעד של יצירת משפחה חילונית.

בתיה כהנא-דרור: זאת אומרת, באמת מסלול שלראשונה יהיה במדינת ישראל מסלול לא דתי ליצירת משפחה.

בתיה כהנא-דרור: חשוב לומר שאם אנחנו נבחר בהצעה הזאת מתוך מחשבה על הרחבתה, אם לפסולי חיתון ואם לכלל האוכלוסייה, אנחנו בעצם משאירים בחוץ את רוב האוכלוסייה שמתחתנת כדת משה וישראל כי ברית הזוגיות לא נותנת מענה לאנשים שבוחרים את המסלול הדתי, שבוחרים להתחתן כדת משה וישראל אלא ההפך.

בתיה כהנא-דרור: ברית הזוגיות הרחבה אומרת שמי שבוחר במסלול הדתי, אסור לו להתחתן בברית הזוגיות.

דוד רותם: נכון.

בתיה כהנא-דרור: אני חושבת שזה מאחד כאן את כולם, הרצון שהמדינה תשמור על זהותה היהודית וכולי, וגם מי שבעד נישואין אזרחיים, וכולנו בעד, אנחנו רוצים שמי שרוצה יוכל להתחתן כמו שצריך בנישואין של כדת משה וישראל וברית הזוגיות לא מטפלת בזה.

בתיה כהנא-דרור: לכן נישואין אזרחיים הם עדיפים על ברית הזוגיות וברית הזוגיות היא בעצם הצעה שהיא לא טובה ולא מתייחסת לרוב האזרחים במדינת ישראל, האזרחים היהודים, שרוצים להתחתן כדת משה וישראל והיא משאירה אותם עם בתי הדין הרבניים ועם הבעיות שלנו ועם הבעיות של מסורבות הגט.

דוד רותם: את רוצה שאדם יוכל להתחתן גם בנישואין דתיים וגם בנישואין אזרחיים?

בתיה כהנא-דרור: בוודאי.

בתיה כהנא-דרור: אני רוצה שתהיה כאן זכות בחירה.

דוד רותם: מה שיקרה אז זה שהוא יתחתן בשניהם ואז הוא יצטרך פעמיים להתגרש.

בתיה כהנא-דרור: יש מספיק שיטות.

בתיה כהנא-דרור: אפשר שתהיה בחירה של נישואים קונסרבטיביים ורפורמים כדת משה וישראל, ונישואים אזרחיים.

בתיה כהנא-דרור: שתהיה כאן בחירה.

דוד רותם: איפה גלעד קריב?

דוד רותם: הוא יאמר לך שגם הנישואים הרפורמים זה כדת משה וישראל.

בתיה כהנא-דרור: זה מה שאמרתי.

בתיה כהנא-דרור: לכן חשוב לדעת את הנקודה הזאת.

אברהם מיכאלי: את יודעת מה יקרה במדינת ישראל?

בתיה כהנא-דרור: בוודאי.

בתיה כהנא-דרור: אנחנו חרדים מאוד לזהותה היהודית של המדינה ואנחנו רוצים שיבחרו בנישואים כדת משה וישראל ושלא יכפו עלינו, וזה מתוך אחריות לזהותה היהודית של המדינה וזהותה הדמוקרטית.

דוד רותם: הם רוצים שיוכלו גם להתגרש ולא רק להתחתן.

בתיה כהנא-דרור: בהחלט.

בתיה כהנא-דרור: צוין כאן הנושא של האפליה.

בתיה כהנא-דרור: החוק הזה באמת מפלה בענייני זכויות בין פסולי החיתון, אזרחים טובים שלא יוכלו להמשיך ולהתחתן, לבין אזרחים חסרי דת שכנראה שהחוק יאפשר להם להתחתן.

כלב מאיירס: אני מדבר מטעם מכון ירושלים לצדק.

כלב מאיירס: אני מזכיר כאן את הצעת החוק שאתה הגשת השנה ביחד עם חבר הכנסת אילטוב.

כלב מאיירס: אנחנו רוצים לחזק את ידיך לא להתפשר וכן ללכת על פתרון כוללני.

כלב מאיירס: אנחנו לא רואים בהצעת החוק שמונחת על השולחן היום כצעד אחד קדימה אלא כשני צעדים אחורה.

כלב מאיירס: כבר נאמר כאן שנבדיל בין אזרח ואזרח על בסיס האמונה שלו, אפליה וגזענות, ואנחנו חושבים שכל הצעה גזענית לא ראויה שהיא תונח על שולחן הוועדה המכובדת הזאת ועדיף לא לחוקק שום דבר מאשר לחוקק את הדבר שמדברים עליו עכשיו.

כלב מאיירס: דווקא בגלל שיש התחייבות קואליציונית להגיע לפתרון תוך 15 חודשים, אני חושב שאסור לחוקק את החוק הזה.

כלב מאיירס: אני מוכן גם להבהיר למה אני חושב שמדובר בחוק גזעני.

כלב מאיירס: אני משווה את הדבר למצב שהיה לפני שישים-שבעים שנים בארצות-הברית, כאשר המדינות שם לא הכירו בנישואין בין שחורים ללבנים.

כלב מאיירס: זאת גזענות.

כלב מאיירס: כאן אנחנו אומרים שנעשה צעד אחד קדימה ונכיר בנישואים בין שחורים לשחורים.

דוד רותם: מה המצב היום?

דוד רותם: קראתי את הנייר שלכם.

דוד רותם: אתם בעצם אומרים שהמצב היום הוא יותר טוב כי היום המצב הוא לא גזעני, המצב היום הוא לא אפליה, ולכן אתם מעדיפים להשאיר את המצב הקיים.

כלב מאיירס: גם בגלל שאנחנו יודעים שממילא אם מישהו לא יכול להתחתן היום, הוא נוסע לחוץ לארץ, כך שיש לו פתרון למרות שהפתרון הוא לא טוב ועולה כסף ומבזבז כסף.

דוד רותם: החוק הזה לא ישנה את המצב.

דוד רותם: מי שירצה, ימשיך לנסוע לחוץ לארץ.

כלב מאיירס: נכון.

כלב מאיירס: לכן אני שואל למה לחוקק חוק גזעני כאשר יש פתרון לא טוב ולא ראוי כאשר ממילא נוסעים לחוץ לארץ ומסדירים את זה בצורה אחרת?

כלב מאיירס: בואו נלך על הסדר כוללני, כדי שכל אחד במדינה הזאת יוכל להתחתן עם כל אחד.

כלב מאיירס: אני חייב לומר שזה קצת מצחיק שהנציגים של משרד המשפטים השוו את החוק הזה למצב בקנדה ובשוויצריה.

כלב מאיירס: אני חייב לומר שמדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם המודרני המתקדם והנאור שלא כל אזרח יכול לבחור עם מי להתחתן ולמסד את ברית הנישואין.

כלב מאיירס: לכן אנחנו מתנגדים לחוק ומעודדים אותך לא להתפשר וללכת על פתרון כוללני.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה הבהרה מהאדון הנכבד.

מיכאל בן-ארי: הבנתי שיש גזענות בין כושים לבין לבנים.

מיכאל בן-ארי: זאת גזענות.

מיכאל בן-ארי: אבל האם בין יהודים לאלה שאינם יהודים, לשיטתך גם זאת גזענות?

מיכאל בן-ארי: האם עצם ההגדרה של המדינה כמדינה יהודית זאת גם גזענות לשיטתך?

כלב מאיירס: ברגע שאני לוקח קבוצה ואני קובע שאנחנו ניתן פתרון חוקי לקבוצה הזאת ולא לקבוצה אחרת, זאת גזענות.

כלב מאיירס: היום יש 300 אלף אנשים שאין להם פתרון.

מיכאל בן-ארי: אפליה כן, אבל גזענות?

מיכאל בן-ארי: למה קשורה כאן המילה גזענות?

מיכאל בן-ארי: אני אומר לך למה אני מוטרד.

מיכאל בן-ארי: אני שומע כאן כל מיני מלים כמו קהל ישראל, עם ישראל, משתמשים כאן במושגים וזורקים אותם אל חלל החדר הזה ללא אחריות.

מיכאל בן-ארי: עושה לי רושם שאתה מישהו שלמד כמה דברים בחיים שלו.

מיכאל בן-ארי: בוא נשתמש במינוחים נכונים.

מיכאל בן-ארי: בוא נשתמש במינוחים מדויקים.

מיכאל בן-ארי: למה להשתמש במינוחים כאלה שאמורים ליצור אווירה?

כלב מאיירס: יש אנשים שמגדירים את העם היהודי כגזע, יכול להיות שזה נכון או לא נכון, אבל התפקיד של המחוקק הוא לא לשמור על טוהרת העם היהודי באמצעות חקיקה אזרחית.

כלב מאיירס: לדעתי זאת אפליה.

כלב מאיירס: אתה לא רוצה לומר גזענות, תאמר אפליה.

כלב מאיירס: למה נעביר חוק שהוא מפלה?

כלב מאיירס: אני חושב שזה דבר שלילי ולא ראוי.

אדי פיינמן: אני סטודנט באוניברסיטה העברית בירושלים ואני עומד להתחתן.

אדי פיינמן: אני יודע מה קורה לאנשים בני גילי ואני אומר לכם שהחוק הזה לא עונה על צרכים רבים של אנשים רבים בגילי, אנשים צעירים, שרבים לצערי בוחרים לנסוע לחוץ לארץ, לקפריסין, ולהינשא שם.

אדי פיינמן: יש כבר התבוללות באמצעות הנישואים בקפריסין.

אדי פיינמן: נוצר מצב שאדם יכול להיות חייל, נלחם בצבא ישראל, יכול להיפצע, יכול להילחם למען עם ישראל, אבל בעצם לא יכול להתחתן כאן.

אדי פיינמן: החוק הזה לא עונה על הבעיה הזאת.

אדי פיינמן: אני מבין את הבעיות הקואליציוניות, אבל אדוני היושב-ראש, אתם מפספסים כאן את רוב האנשים.

אדי פיינמן: מי שחושש מהתבוללות ומי שדיבר כאן קודם על האנשים בחוץ לארץ, בארצות-הברית וכולי, אלה שמתבוללים, אנחנו מחמיצים גם אותם.

אדי פיינמן: אנחנו מרחיקים מעצמנו גם בנושא הזה וגם בנושא של גיורים, לא מקרבים את האנשים ללאומיות היהודית ולא מקרבים אנשים ללאום היהודי ולעם ישראל אלא מרחיקים אותם.

אדי פיינמן: אנחנו מנסים להציל את העם, אבל בעצם מה שאנחנו עושים זה שאנחנו הורגים אותו.

דוד רותם: אתה צודק במאתיים אחוזים.

אברהם מיכאלי: למה אנחנו מרחיקים אותם?

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, אתה יודע שאנחנו בחילוקי דעות בנושא הזה.

דוד רותם: אתה צודק, לדעתי לפחות, במאתיים אחוזים, ולדעת חבר הכנסת מיכאלי אתה צודק ב-10 אחוזים.

אברהם מיכאלי: אם הסבא שלו והאבא שלו היו חושבים אותו הדבר, מזמן לא היינו עם יהודי.

אדי פיימן: אני חושב שבחוק הישראלי לא צריך לבדוק את הדם של האדם.

אדי פיימן: החוק הישראלי צריך גם לבדוק אם הוא שייך ללאום היהודי.

אדי פיימן: לדעתי אם אדם בוחר להילחם בצבא ישראל ולתת את נפשו למען עם ישראל וארץ ישראל, המדינה גם צריכה ללכת לקראתו ולהכיר בו כיהודי.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: בזה אתה טועה.

דוד רותם: אני מכיר כמה אנשים שהיו חיילים מצטיינים בצבא ואפילו נפצעו וישבו בשבי, ואחר כך הם באו ואמרו שהם רוצים להיות עורכי-דין.

דוד רותם: אמרו להם שהם צריכים לעבור בחינות, צריכים לעשות סטג' וללמוד.

דוד רותם: הם שאלו מה פתאום, היינו בשבי, אנחנו גם צריכים לעבור בחינות של לשכת עורכי הדין?

דוד רותם: תעזבו אותנו, תנו לנו תעודה של עורך דין.

דוד רותם: המדינה אמרה להם שהיא לא תיתן להם תעודה של עורך דין כי יש תנאים.

דוד רותם: לעם היהודי יש תנאים איך מתקבלים אליו.

דוד רותם: המדינה, מכיוון שהיא לא האפוטרופוס על העם היהודי, לא יכולה לקבוע את התנאים האלה.

דוד רותם: לכן צריך להפריד.

דוד רותם: המדינה צריכה לדאוג שאנשים, גם אם הם לא התקבלו לעם היהודי, יוכלו להתחתן ויוכלו להקים משפחה אבל את הנושא של איך מתקבלים לעם היהודי, לא צריכה המדינה להתעסק בו כי זה עניין דתי ולא עניין מדיני פוליטי.

אדי פיימן: לכן היא לא צריכה להקים בתי דין ממלכתיים לגיור, אבל היא צריכה לעזור לאנשים שרוצים להתקרב לעם הזה כך שיוכלו להתקרב אליו באמצעות גיור.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: אני בהחלט מסכים אתך, אבל אלה חילוקי הדעות שבין גלעד קריב לחבר הכנסת מיכאלי, איך מתקרבים לעם היהודי.

אברהם מיכאלי: מי שרוצה היום להתגייר במדינת ישראל, אפשר להתגייר.

אדי פיימן: אתה טועה.

אדי פיימן: אני מכיר מקרים של אנשים שהתגיירו ולאחרונה כל האנשים שהתגיירו משנת 2000 על ידי הרבנות הראשית, על ידי רב מסוים, הוגדרו כולם, רובם ככולם, כלא יהודים.

דוד רותם: לא, זה לא נכון.

אברהם מיכאלי: אתה לא מכיר את המצב ואתה מדבר בסיסמאות.

אנדרו סאקס: אני מהתנועה המסורתית בישראל.

אנדרו סאקס: אני לא רוצה להיכנס לעניין המספרים אבל חבל שמדברים על 300 אלף אנשים כי אנחנו יודעים שנולדו כ-40 אלף ילדים לאותם אנשים והבעיה הולכת וגדלה.

אנדרו סאקס: אנחנו יודעים שמתוך ה-340 אלף האנשים האלה, רק כ-10 אחוזים מגדירים את עצמם כמשתייכים לדת אחרת ורובם מזדהים עם היהדות.

אנדרו סאקס: אנחנו היום במצב שיש עשרות ומאות אנשים שבמשרד הפנים לא מצליחים להחליט אם הם יהודים או אינם יהודים, לא יודעים איזה דת יש להם, לא נותנים להם לעבוד ומעכבים את הדברים האלה.

אנדרו סאקס: במשרד הפנים יש בעיות והוא מתקשה להחליט.

אנדרו סאקס: אז אנחנו פונים במקרים אלה לבית הדין הרבני שאנחנו ניתן להם את הכוח להחליט מיהו יהודי ואז כל הגרים הרפורמים והקונסרבטיבים בארץ ובחוץ לארץ, אלה שמגיעים לבית הדין הרבני ומקבלים מעשה בית דין כדי לתת גט, ויוצא שהם מספיק יהודים כדי לקבל את הגט, אבל לא נותנים להם רשות להתחתן שוב כי לא רואים בהם מספיק יהודים להתחתן.

דוד רותם: ואז מה יגיד עליהם בית הדין?

דוד רותם: שהם לא יהודים.

אנדרו סאקס: יש לי בתיקים שלי כמה וכמה מעשי בית דין כאשר בית הדין החליט שהם מספיק יהודים לקבל את הגט, אבל הם לא מספיק יהודים כדי להתחתן שוב במדינה.

אנדרו סאקס: אתה רוצה לתת לבתי הדין שפוסל גרים של רבנים אורתודוכסים, שפוסל גרים של צה"ל, אתה רוצה לתת לבית הדין הזה עוד יותר כוח.

מיכאל בן-ארי: המגמה שלכם ברורה.

אנדרו סאקס: אני ברשות הדיבור.

אנדרו סאקס: אתה רוצה לתת למשרד הפנים שמעכב את העלייה של עשרות, אם לא מאות, אנשים.

אנדרו סאקס: להם אתם רוצים לתת להחליט למי אין סיווג דת.

אנדרו סאקס: איזה בדיחה אנחנו עושים מעצמנו כאן.

עידית מילמן: אני משדולת הנשים.

עידית מילמן: אני חושבת שהדיון קצת הוסט.

עידית מילמן: דיברנו כאן על הסכמים קואליציוניים, עם נאמנות, על מספרים, על מיהו יהודי, אבל הלכה למעשה אנחנו מדברים על דיני נפשות ועל דבר מאוד בסיסי, על בחירה חופשית וזכות בסיסית לנישואין.

עידית מילמן: אני רוצה לומר שזה חשוב מאוד לדבר על זה וצריך למצוא באמת פתרון שייתן מענה למצוקה שקיימת הלכה למעשה בשטח, אבל הפתרון המוצע כרגע לא נותן מענה לא לכלל האוכלוסייה וגם לא לאותם בני זוג חסרי דת ואני אסביר למה.

עידית מילמן: מבחינת כלל האוכלוסייה, יש כבר נישואים אזרחיים.

עידית מילמן: דיברה חברת הכנסת חוטובלי על זה שהיא לא רוצה לבטל את הנישואים הדתיים ואנחנו לא באים ומבקשים לבטל את מוסד הנישואים הדתיים אלא אנחנו מבקשים לתת פתרון לאותן מצוקות בשטח.

עידית מילמן: הלכה למעשה כרגע בשטח יש ואקום ונוצרו תחליפים.

עידית מילמן: יש נישואים אזרחיים, יש ידועים בציבור, יש פתרונות משפטיים שנבנים פסיקה במקום בחקיקה.

עידית מילמן: צריך לבוא ולהסביר את העניין ולתת יכולת בחירה חופשית.

דוד רותם: אחד הגופים כאן ביקש שישאירו את נושא הידועים בציבור.

דוד רותם: הוא ביקש לא לפגוע בנושא הידועים בציבור.

עידית מילמן: אני אסביר לך למה.

דוד רותם: הידועים בציבור הוקמו על ידי השופט חיים כהן כאשר הוא הגיע למסקנה שאין פתרון חוקי.

דוד רותם: אם יש פתרון חוקי, אין ידועים בציבור כי מדינה מסודרת יש בה רישום.

עידית מילמן: צריך להיות פתרון חוקי לכלל האוכלוסייה.

דוד רותם: יהיה פתרון חוקי לכלל הציבור.

עידית מילמן: נכון להיום אין פתרון.

דוד רותם: אנחנו מדברים עכשיו על חוק ספציפי ולא על הפתרון הכללי.

דוד רותם: החוק הספציפי הזה לא פותר את בעיית כלל הציבור.

עידית מילמן: גם החוק הספציפי הזה לא נותן מענה לאותה אוכלוסייה מדוברת מכיוון שאנחנו יוצרים גטו משפטי.

עידית מילמן: אנחנו אומרים לאנשים שאתם לא שייכים למגזר הדתי, אבל אנחנו נעביר אתכם בחבלי המוסד הדתי שייתן לכם את החותמת שאתם לא בעלי דת כזאת או אחרת ותלכו לקבל נישואים במוסד סוג ב' או כמו שאמר ידידי, סוג ז'.

עידית מילמן: גם אחרי שהם יקבלו את אותה חותמת ויבואו בהסכם של ברית הזוגיות, הם לא יקבלו את אותן זכויות.

עידית מילמן: יש בכך אמירה שאומרת שאנחנו לא סומכים עליהם ואנחנו חושבים שהם עושים את זה לשם אחיזת עיניים.

עידית מילמן: גם מי שרוצה לעשות אחיזת עיניים יעשה את זה בנישואים כדת וכדין, ויעשה את זה באפשרויות אחרות העומדות בפניו.

עידית מילמן: לוקחים כאן אוכלוסייה, מבדלים אותה, מפחיתים את האמון כלפיה ונכון להיום אותם תחליפים בשטח שדיברנו עליהם לפני כן, נותנים מענה יותר מכובד לאותם אנשים.

דוד רותם: מי שירצה להמשיך בפתרונות הקיימים היום ולנסוע לקפריסין, יוכל לעשות את זה.

דוד רותם: אף אחד לא מונע את זה ממנו.

עידית מילמן: אני מסכימה אתך, אבל הפתרון הזה שכרגע עומד על הפרק יסתום את הגולל על פתרונות אחרים ויהווה עצימת עיניים לומר שנתנו פתרון חלקי כאשר לא נתנו כלום, והעניין ירד מעל סדר היום הציבורי כמו שנאמר כאן לפני כן.

דוד רותם: את שמעת מה שאמר חבר הכנסת אלקין.

דוד רותם: בגישה שלכם כבר שישים שנים אתם מנסים להנהיג נישואים אזרחיים במדינת ישראל וזה יהיה הכל או לא כלום.

עידית מילמן: זה לא הצליח בחקיקה.

דוד רותם: בפסיקה יש נישואים אזרחיים?

עידית מילמן: אין נישואים אזרחיים, אבל ניתנו תחליפים אחרים.

דוד רותם: אז יהיה הכל או לא כלום ויישאר הלא כלום.

גלי עציון: השאלה אם הצעת החוק שמובאת היום – ואני בהחלט משתתפת בדילמה של היושב-ראש כי אנחנו הרבה פעמים משתפים פעולה ותמיד אומרים שהטוב ביותר הוא האויב של הטוב ולפעמים צריך רגל בדלת וזה גם נכון – האם אנחנו מדברים על רגל בדלת או אנחנו מדברים על קומקום רותח שאנחנו מאפשרים לו פה עכשיו יציאה קצת של לחץ שתיתן אפשרות לוועדה לומר שקצת שחררנו, אז בואו נשב עוד 15 חודשים.

גלי עציון: בפועל זה לא נותן מענה לאיש.

גלי עציון: זאת אומרת, גם הקבוצה של אותם 200 אנשים – ותסלחו לי על הציניות, אבל מעט מרגיש שההפרטה הגיעה גם לכנסת כי זה קצת חדש לי שמחוקקים חוקים לקבוצה מאוד מצומצמת של אנשים – למעשה אם אנחנו בוחנים אחד לאחד את המצב הקיים היום, הן מבחינת פסיקה, הזכויות של ידועים בציבור והן מבחינת יכולת לפנות למדינות זרות, תקבל מענה יותר נכון ויותר נוח במצב הקיים היום.

גלי עציון: זאת שאלה אמיתית ליושב-ראש והיא במה יועיל החוק יותר מהמצב הקיים היום.

דוד רותם: אם אני פתרתי בעיה לשני אנשים במדינת ישראל ועל זה חוקקתי חוק, דייני.

קריאה: השאלה באיזה מחיר.

דוד רותם: בכל מחיר.

דוד רותם: המחיר הוא שאני לא אעסוק בחוק אחר.

דוד רותם: אני לא אעשה את החוק הרחב.

דוד רותם: אני מודיע לכם שהיום החוק הרחב, אין לו סיכוי לעבור בבית הזה ולצערי הרב בכנסת חוקים עוברים ברוב.

דוד רותם: אין לי סיכוי.

דוד רותם: כאשר קדימה הייתה בשלטון, לא היה לי סיכוי, וכאשר הליכוד בשלטון, אין לי סיכוי.

דוד רותם: יש רק סיכוי אחד.

30807: כבודו, אמרו את זה על חוק יחסי ממון, והנה בקונסטלציה פוליטית יש אותו.

דוד רותם: ואדוני יודע טוב מאוד כמה אנחנו נאבקנו על חוק יחסי ממון ואיך החזיקו את זה עד הדקה ה-90 ובמקרה זה עבר.

דוד רותם: אדוני יודע טוב מאוד שזה היה מאוד במקרה כי אדוני יודע שהעברנו את זה בוועדה והקפיאו את זה אחר כך.

דוד רותם: אני מודיע לכם דבר אחד.

דוד רותם: רבותיי, השיטה של הכל או לא כלום, עלי איננה מקובלת.

גלי עציון: זאת לא שיטה של הכל או לא כלום.

דוד רותם: זה הכל או לא כלום.

דוד רותם: כי אתם אומרים או שתעביר את החוק הרחב, או אל תעביר כלום.

גלי עציון: על הרצף הזה יש עוד אפשרויות.

דוד רותם: אתם חושבים דבר מאוד פשוט ובנושא הזה אני מוכרח לומר שאני פשוט נהנה לראות את שיתוף הפעולה ההדוק בין הגופים שלכם, בעיקר הרפורמים יחד עם הרב גפני, וחבר הכנסת מיכאלי לא דיבר, כך שאני לא אזכיר אותו.

30807: מצדנו תמיד נשמח לשתף פעולה.

דוד רותם: אתם תשמחו מאוד לשיתוף פעולה, אבל אתם בנושא הזה משתפים אתו פעולה משום שאתם אומרים בדיוק כמוהו: בוא נפיל את החוק הזה.

דוד רותם: אתם מאמינים שיבוא חוק אחר והוא מאמין שלא יבוא כלום והמצב יישאר כמות שהוא.

30807: זאת דמוקרטיה.

דוד רותם: אתה מאמין שכאשר לא יעבור כלום, אתה תצליח להעלות את זה על סדר היום ולשנות.

דוד רותם: אני מודיע לך שהלחץ הציבורי ואותו שסתום וכל הדברים שאמרת, לא יועילו דבר מסיבה אחת פשוטה: ממשלה עובדת על פי כללים קואליציוניים ואף אחד לא רץ נגדה.

דוד רותם: גם אם יביאו חוקים על ידי האופוזיציה, הם ייפלו בקואליציה.

30807: הנה הלחץ שלך הביא אותנו למקום שעל פניו מי האמין שהמפלגות החרדיות יסכימו להיות בו.

דוד רותם: הלחץ שלי הביא אותך למקום שהצלחנו להביא אותם לנקודה מסוימת.

דוד רותם: אני חולק על כולכם כי אני אומר שהפתח הזה, אני יודע מה תהיה התוצאה שלו.

דוד רותם: ידידי שחר אילן אמר את זה הבוקר נדמה לי, מה יקרה אחרי שהחוק הזה יעבור, אבל אל תחזור על זה כאן כי אתה רק תזיק.

דוד רותם: לכן אני אומר לכם שזה סדק חשוב.

לודמילה אויגנבליק: אני מייצגת עמותה למשפחות מעורבות.

לודמילה אויגנבליק: אני חושבת שהצעת החוק הזאת היא לא טובה.

לודמילה אויגנבליק: אנחנו מתנגדים להצעת החוק.

לודמילה אויגנבליק: אתם באופן רשמי רוצים ליצור קבוצה חדשה בארץ, קבוצת אנשים שהם חסרי דת.

דוד רותם: הצעת החוק הזאת לא מתייחסת למשפחות מעורבות.

לודמילה אויגנבליק: לא, לחסרי דת.

לודמילה אויגנבליק: מי הם חסרי הדת?

לודמילה אויגנבליק: חסרי דת הם ילדים לאבות יהודים.

לודמילה אויגנבליק: אני לא יודעת על עוד מדינה אחרת שסירבה לתת זכויות לזרע של ארצנו.

לודמילה אויגנבליק: לפי ברית הזוגיות, מתחתנת רבינוביץ עם שפירא והם לא יהיו נשואים אלא יהיו בברית זוגיות.

לודמילה אויגנבליק: אחר כך הם נמצאים בשולי החברה.

דוד רותם: למה זה קשור לשולי החברה?

לודמילה אויגנבליק: זה קשור כי הם לא נשואים, הם בברית זוגיות והילדים שלהם לא יהיו מנישואים נורמליים.

לודמילה אויגנבליק: זה כאילו נישואים.

דוד רותם: את שמעת כאן שהארגונים מדברים – ארגוני הנשים – על כך שהם רוצים שיישאר נושא הידועה בציבור.

לודמילה אויגנבליק: אם ירצו להתחתן אפילו עשרים אנשים, אני לא חושבת שהחוק מאפשר להם לחיות כאן כמו כולם.

לודמילה אויגנבליק: המדינה נותנת זכויות לקבוצה כל כך קטנה ושוללת את הזכות הזאת מכל העם, והשאלה מה זה אומר.

לודמילה אויגנבליק: על פי לאום ודת, רק קבוצה קטנה מקבלת זכויות.

כלב מאיירס: יש לי הצעה לתיקון ההצעה שמונחת על השולחן שלפי דעתי היא פשרה מסוימת בין הסדר כוללני למה שיש היום וזה לקחת את הסמכות להחליט מיהו חסר דת מבתי הדין הדתיים ולתת אותו לאזרח הפשוט כך שכל אזרח יוכל לבוא ולהצהיר על עצמו כחסר דת, אם הוא רוצה להתחתן עם חסר דת.

כלב מאיירס: לפי דעתי זאת פשרה מסוימת שאפשר לשקול אותה.

אדם אבזק: אני היועץ המשפטי של בתי הדין השרעים.

אדם אבזק: אני מבין שאחר כך נתייחס לסעיפים עצמם.

אדם אבזק: בין הגרוע והרע, אפילו אם בוחרים את הרע, זה עדיף על הגרוע.

אדם אבזק: אם זה יהיה צעד אחד קדימה שיפתור גם בעיות אחרות כפי שאתה אומר, אני חושב שגם זה טוב.

אדם אבזק: אם זה פותר בעיה של אדם אחד, גם זה טוב.

אדם אבזק: המצב הזה קיים.

אדם אבזק: כמו שאומר כבודו, הידועים בציבור חיים בלי שום דבר כתוב.

אדם אבזק: לפחות החוק הזה קובע מסגרת מסוימת ותנאים מסוימים.

אדם אבזק: אולי עבור הידוע בציבור זה רע, אבל יותר טוב מהגרוע.

אדם אבזק: מהבחינה הזאת אני חושב, גם כדי לפעול לתיקון האפליה, פותרים בעיה לקבוצת מיעוט קטנה ולא פותרים את הבעיה הגדולה של למשל זוגות מעורבים שיש לנו קשר אתם כבית דין שרעי.

אדם אבזק: אם זה בא כדי למנוע אפליה, אפליה זה דבר גרוע בכל מדינה דמוקרטית ששומרת על זכויות האדם, ואם זה יהיה פתח לתיקונים נוספים, אני חושב שהדבר הזה יועיל.

אדם אבזק: כפי שכבודו אמר יש לזה סיכוי, אם נפעל צעד אחר צעד ולא נעצור בנקודה הזאת.

דוד רותם: עורכת הדין בקשי, את מוכנה להתחיל לקרוא את החוק?

מוריה כהן-בקשי: אלעזר יקרא אותו.

23591: הצעת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התשס"ט-2009 1.

23591: הגדרות בחוק זה – "בית דין דתי" – בית דין רבני או בית דין שרעי, בית דין של העדה הנוצרית ובית דין דתי דרוזי.

23591: "בית המשפט" – בית המשפט לענייני משפחה.

23591: "בני זוג" – בני זוג שהם איש ואישה.

23591: "בקשה ליישוב סכסוך" - פתיחת הליך בבית המשפט בבקשה ליישוב סכסוך בין בני זוג לפי תקנות סדר הדין האזרחי.

23591: "ברית זוגיות" – הסכם בין בני זוג לחיות יחד ולקיים חיי משפחה ומשק בית משותף.

23591: "דיין" – כל אחד מאלה לפי העניין – (1) לעניין יהודים – דיין כהגדרתו בחוק הדיינים המכהן בבית הדין הרבני הגדול.

23591: (2) לעניין דרוזים – קאדי-מד'הב כהגדרתו בחוק בתי הדין הדתיים הדרוזים המכהן בבית הדין הדתי הדרוזי לערעורים.

23591: (3) לעניין מוסלמים – קאדי, כהגדרת בחוק הקאדים המכהן בבית הדין השרעי לערעורים.

23591: (4) לעניין בני עדה נוצרית – דיין של ערכאת הערעור בישראל של אותה עדה נוצרית.

23591: "חוק מרשם האוכלוסין" – חוק מרשם האוכלוסין התשכ"א-1965.

23591: "חסר דת" – מי שאינו יהודי, מוסלמי, דרוזי או בן העדה הנוצרית ובית דין דתי לא קיבל החלטה אחרת בעניינו בהתאם להוראות סעיף 6.

23591: "מרשם האוכלוסין" – מרשם אוכלוסין המתנהל לפי חוק מרשם האוכלוסין.

23591: "מרשם הזוגיות" – מרשם של בני זוג שבאו בברית הזוגיות הנערך על פי הוראות חוק זה.

23591: "עדה נוצרית" – עדה דתית נוצרית כמשמעותה בסימן 54 לדבר המלך במועצה לארץ ישראל, 1922 עד 1947.

23591: "ראש בית דין דתי" – כל אחד מאלה לפי העניין: (1) לעניין יהודים – נשיא בית הדין הרבני הגדול.

23591: (2) לעניין דרוזים – ראש בית הדין הדתי הדרוזי לערעורים.

23591: (3) לעניין מוסלמים – נשיא בית הדין השרעי לערעורים.

23591: (4) לעניין בני עדה נוצרית – ראש ערכאת הערעור בישראל של אותה עדה נוצרית.

23591: "רושם נישואין" – הרשות הרושמת כהגדרתה בפקודת הנישואין והגירושין(רישום).

23591: "רשם הזוגיות" – מי שמונה לפי הוראות סעיף 4.

23591: "השר" – שר המשפטים.

23591: "תושב ישראל" – מי שהתגורר בישראל במשך תקופה של שלוש שנים מתוך חמש השנים שקדמו ליום הגשת הבקשה לרישום במרשם הזוגיות לפי סעיף 5 שהוא אחד מאלה: (1) אזרח ישראלי.

23591: (2) מי שניתנה לו אשרת עולה או תעודת עולה לפי חוק השבות.

23591: (3) מי שניתן לו רשיון לישיבת קבע לפי חוק הכניסה לישראל.

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, הערות?

אברהם מיכאלי: זה בסדר.

אדם אבזק: הערה.

אדם אבזק: בהגדרת רשם הנישואין לגבי המוסלמים, ההגדרה לא מתאימה משום שהפסיקה קבעה שהפקודה הזאת אינה חלה אם כי רק סעיף 37 לחוק המשפחה העותמנית.

אדם אבזק: בהגדרת רשם הנישואין לגבי מוסלמים, הפקודה עצמה אינה חלה לגבי מוסלמים כי הפסיקה קבעה שמה שחל זה סעיף 37 לחוק המשפחה העותמנית.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: אנחנו נוסיף.

אדם אבזק: כן.

אדם אבזק: צריך לתקן את זה.

מוריה כהן-בקשי: מה אתה מציע להוסיף?

אדם אבזק: קאדי.

אראל גלבוע: מה קורה עם עדה נוצרית שאין לה מערכת משפטית והיא אינה מוגדרת בסימן 54 לדבר המלך?

דוד רותם: אז היא לא עדה דתית.

דוד רותם: אז הוא חסר דת.

אראל גלבוע: זאת אומרת שאני נוצרי חסר דת.

דוד רותם: אתה לא נוצרי אלא אתה חסר דת.

אראל גלבוע: זה כבר אבסורד יותר גדול ממה שהיה עד עכשיו.

דוד רותם: בסדר, זה אבסורד.

דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי, יש לך הערות?

מיכאל בן-ארי: כרגע לא.

23591: רציתי לשאול את משרד המשפטים לגבי הגדרת תושב ישראל.

23591: למה נדרש פרק הזמן המינימלי של שלוש שנים במקום חמש שנים?

23591: לא מדובר כאן על אדם שהזדמן לכאן אלא מדובר על אדם שהוא או אזרח או עולה או שניתן לו רשיון לישיבת קבע.

מוריה כהן-בקשי: במדינת ישראל ברגע שמגישים את הבקשה, אתה הופך להיות אזרח והכוונה היא שכן תהיה שייכות מסוימת.

23591: האלטרנטיבה היא לא לקבוע פרק זמן מינימלי.

23591: האלטרנטיבה היא לקבוע שהוא מתגורר בישראל.

23591: אני רוצה להזכיר שבהצעות חוק ממשלתיות קודמות זאת הייתה ההצעה.

מוריה כהן-בקשי: נכון.

23591: בלי פרק זמן מינימלי.

מוריה כהן-בקשי: אני מסכימה שזה אפשרי.

מוריה כהן-בקשי: העניין הוא שכאשר יושב רשם ורוצים שכמה שיותר זה יהיה חד משמעי, להתחיל לעשות מין בירור מרכז חיים והיכן הוא מתגורר, זה יכול לסבך אתהעניין.

23591: להפך, מתגורר זה הרבה יותר פשוט מאשר להתחיל לבדוק כמה מתוך תקופה של חמש שנים הוא היה או לא היה בישראל.

מוריה כהן-בקשי: אבל זה נותן לו אפשרות לדעת אם הוא יצא מהארץ.

דוד רותם: הוא יצא וחזר.

מוריה כהן-בקשי: אנחנו בעולם בו דברים ניידים.

דוד רותם: בסדר.

מוריה כהן-בקשי: ברשות היושב-ראש, לנושא הזה של הגדרת קאדי, אני חושבת שזה נכון לכתוב קאדי אבל אני אבקש לעשות בירור בנקודה הזאת, אם זה ניסוח מספיק נכון לקאדי.

דוד רותם: סעיף מספר 1 – אושר.

23591: 2.

23591: הזכאים לערוך ברית זוגיות ולהירשם במרשם הזוגיות זוג חסרי דת המסכימים לבוא בברית הזוגיות רשאים לערוך ברית זוגיות בפני רשם הזוגיות ולהירשם במרשם הזוגיות בהתקיים התנאים המפורטים להלן ובכפוף להוראות סעיפים 5 עד 8. (1) הם בני 18 שנים לפחות.

23591: הם תושבי ישראל.

23591: (3) הם רשומים במרשם האוכלוסין כחסרי דת.

23591: (4) הם אינם קרובי משפחה.

23591: לעניין זה - "קרוב משפחה של אדם" – הורהו, הורה של הורהו, צאצאיו, בן זוג או מי שהיה בן זוג של כל אחד מהם, וכן אח או אחות ובני זוגם, והכל אף אם הייתה הקרבה תוצאה של אימוץ.

23591: "בן זוג של אדם" – מי שנשוי לאותו אדם וכן מי שרשום כבן זוגו של אותו אדם במרשם הזוגיות.

23591: (5) הם אינם נשואים זה לזו ואינם רשומים במרשם האוכלוסין כנשואים זה לזו.

23591: (6) אף אחד מהם אינו נשוי לאחר, אינו רשום במרשם האוכלוסין כנשוי לאחר, ואינו רשום כבן זוגו של אחר במרשם הזוגיות או במרשם דומה המתנהל על פי דין במדינה אחרת.

23591: (7) היה אחד מהם פסול דין או מי שמונה לו אפוטרופוס, בית המשפט אישר שהוא מסוגל לתת הסכמה מדעת לבוא בברית הזוגיות.

דוד רותם: הערות.

מוריה כהן-בקשי: אעיר לסעיף (5) ו-(6).

מוריה כהן-בקשי: המטרה של סעיף (5) הוא למנוע את הכפל של נישואין וברית זוגיות.

מוריה כהן-בקשי: המטרה של סעיף (6) שמונה גם את אף אחד מהם לא רק שהוא לא נשוי אלא שהוא לא רשום בברית זוגיות, היא באמת לתת מעמד שווה ערך מבחינה זאת לברית הזוגיות כמו הנישואים ואי אפשר לעשות שתי בריתות זוגיות במקביל.

אדם אבזק: אני מבין שקרובי המשפחה כאן זה לפי הדין העברי.

דוד רותם: לא.

מוריה כהן-בקשי: לא לגמרי, כי נגיד יש דוד ודודה בדין העברי, וכאן זה משהו שהוא יותר מקובל בעולם.

אדם אבזק: כי אחרת, קרוב משפחה רחב יותר לגבינו.

אדם אבזק: עכשיו אין לי את ההרחבה, אבל לפעמים יש איסור חיתון מסוים רחב יותר מההגדרות האלה.

דוד רותם: אם הם מוסלמים.

אדם אבזק: כן.

דוד רותם: כאן אנחנו מדברים על כך שהם לא מוסלמים אלא הם חסרי דת.

דוד רותם: גם לגבי היהודים יש עוד נושאים שאסור להם להתחתן, אבל אני לא יכול להכניס אותם כי מדובר בחסרי דת.

דוד רותם: בוא לא נהפוך אותם לדתיים כשהם ברוך השם לא דתיים.

דוד רותם: הם ברחו מהדת ואתם רוצים להחזיר אותם לדת.

דוד רותם: עזבו אותם.

אדם אבזק: רציתי לדעת לאיזה כיוון זה הולך.

נובאל רסלאן: מבחינת ההגדרות אמרת שהכל יהיה מובן מבחינת כל הדתות, מבחינת היחס לדת.

דוד רותם: מבחינת חסרי הדת, אבל מבחינת קרוב משפחה אין בעיה כי ברגע שהוא חסר דת, אני לא הולך לדין המוסלמי לבדוק עם מי הוא יכול להתחתן ועם מי לא, כי הוא לא מוסלמי.

אדם אבזק: אם הוא קבע.

דוד רותם: רק אם הוא קבע.

דוד רותם: אם הוא לא קבע, הוא לא יכול להירשם.

דוד רותם: אם לא נקבע שהוא חסר דת מוסלמית, הוא לא יכול להירשם.

אדם אבזק: ההתייחסות היא התייחסות שלילית.

אדם אבזק: הוא איננו מוסלמי.

אדם אבזק: זה לא לקבוע אם הוא מוסלמי או לא.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: הוא לא מוסלמי.

שחר אילן: בן זוג או מי שהיה בן זוג של כל אחד מהם?

שחר אילן: כלומר, מישהו היה נשוי לילד?

דוד רותם: הוא לא יכול להתחתן עם גיסתו.

שחר אילן: אחרי שהיא התגרשה?

שחר אילן: למה?

מיכאל בן-ארי: לא הבנתי הקטע של המאומץ.

מיכאל בן-ארי: מאומצים הם לא אחים.

מוריה כהן-בקשי: חוק אימוץ ילדים קובע שלכל דבר ועניין רואים ילד מאומץ כילדו של אדם.

דוד רותם: אני לא רוצה שאדם יתחתן עם הגרושה של אבא שלו.

שחר אילן: למה?

דוד רותם: עדיף שזה לא יקרה.

דוד רותם: אלה סעיפים שקיימים בכל העולם.

דוד רותם: לך אין בעיה עם זה, אבל לי יש בעיה עם זה.

23591: שאלה למשרד המשפטים לגבי תושבי ישראל.

23591: מדוע שני בני הזוג צריכים להיות תושבי ישראל?

23591: בהצעות חוק קודמות, גם בהצעת החוק של הממשלה, היה די בכך שאחד מבני הזוג הוא תושב ישראל.

מוריה כהן-בקשי: התפיסה כאן הייתה לתת מענה לתושבי ישראל.

מוריה כהן-בקשי: התשובה היא לא תשובה משפטית.

מוריה כהן-בקשי: משפטית אפשר היה לעשות כך ואפשר היה לעשות אחרת אבל המחשבה הייתה שזאת הקבוצה שהמדינה מחויבת כלפיה.

דוד רותם: יש הערות נוספות לסעיף 2?

מוריה כהן-בקשי: אני רוצה להשלים את התשובה לעניין האימוץ.

מוריה כהן-בקשי: כיוון שהתפיסה האזרחית רואה אחים מאומצים, הורים ובן מאומץ, כאחים והורים לכל דבר, למרות שתפיסה דתית יכולה אולי – ספק אם יעשו את זה – להתיר נישואין בין אח ואחות מאומצים, לא יכול להיות שייתנו לזה מקום בחוק הזה.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר מקרים כאלה.

מוריה כהן-בקשי: אבל זה לא נכון בחוק אזרחי ליצור מצב כזה.

דוד רותם: יש עוד הערות לסעיף 2?

דוד רותם: אנחנו מצביעים על סעיף 2.

דוד רותם: ה צ ב ע ה סעיף 2 – אושר.

23591: 3.

23591: סמכות ייחודית של בית המשפט.

23591: לבית המשפט סמכות ייחודית לדון בעניינים שבחוק זה למעט קביעת היותו של אדם חסר דת לעניין חוק זה.

23591: אני מבהיר שמדובר בבית המשפט לפי ההגדרה של סעיף 1, בית המשפט לענייני משפחה.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: ה צ ב ע ה סעיף 3 – אושר

23591: 4.

23591: רשם זוגיות (א) השר ימנה אדם הכשיר להתמנות לשופט בבית המשפט לרשם זוגיות ורשאי הוא למנות כמה רשמי זוגיות אם מצא לנכון לעשות כן.

23591: מינה השר כמה רשמי זוגיות, ימנה אחד מהם לרשם זוגיות ראשי.

23591: (ב) רשם הזוגיות ינהל את מרשם הזוגיות.

23591: מינה השר כמה רשמי זוגיות, יפקח רשם הזוגיות הראשי על פעולתם של רשמי הזוגיות ויהיה אחראי על ניהולו התקין של המרשם.

23591: (ג) לצורך מילוי תפקידו יהיו לרשם הזוגיות סמכויות חקירה לפי סעיפים 9 עד 11 לחוק ועדות חקירה.

דוד רותם: לא צריך לקבוע שגם הרשם הזה הוא חסר דת?

דוד רותם: כדי שהוא יבין את אלה שבאים אליו.

דוד רותם: ה צ ב ע ה סעיף 4 – אושר

מיכאל בן-ארי: אני נגד.

דוד רותם: אתה כל הזמן נגד.

דוד רותם: אני יודע.

דוד רותם: הכל התקבל ברוב דעות, בניגוד לדעת.

מיכאל בן-ארי: לצורכי הפרוטוקול.

דוד רותם: לכל הסעיפים עד עכשיו, חבר הכנסת בן-ארי מתנגד.

דוד רותם: יש רוב למרות התנגדותו.

23591: 5.

23591: בקשה לעריכת ברית זוגיות ולרישום במרשם הזוגיות (א) בני זוג המבקשים לערוך ברית זוגיות לפני רשם הזוגיות ולהירשם במרשם הזוגיות, יגישו לרשם הזוגיות בקשה לכך (להלן – הבקשה לרישום).

23591: בקשה כאמור תוגש בטופס שקבע השר בצירוף תצהיר של בני הזוג כי מתקיימים בהם התנאים שבסעיף 2 ובצירוף מסמכים אחרים שקבע השר.

23591: (ב) הוגשה בקשה לרישום לפי הוראות סעיף קטן (א) ומצא רשם הזוגיות כי מתקיימים בבני הזוג התנאים שבסעיף 2, לאחר שבדק את פרטי הרישום של בני הזוג במרשם האוכלוסין, לרבות פרטי הרישום לעניין הדת והמצב האישי, יפרסם הודעה לציבור על הגשת הבקשה לרישום ויעביר העתק מן הבקשה לכל ראש בית דין דתי או למי שראש בית הדין הדתי הסמיך לכך לפי הוראות סעיף 6(ה).

23591: מצא רשם הזוגיות כי לא מתקיים אחד מהתנאים שבסעיף 2, ידחה את הבקשה לרישום וימסור הודעה על כך לבני הזוג.

רוברט טיבייב: אם אני אתנגד לסעיף הזה, מה תהיה התוצאה?

דוד רותם: יש לנו רוב להעביר את זה בניגוד לדעתך.

דוד רותם: אתה יכול להצביע ביחד עם חבר הכנסת בן-ארי ואנחנו נצביע על זה.

רוברט טיבייב: בכל מקרה אני רוצה להגיש הסתייגות.

דוד רותם: להגיש הסתייגות אתה יכול.

דוד רותם: מה ההסתייגות שלך?

רוברט טיבייב: אני צריך לנסח אותה.

דוד רותם: אין בעיה.

23591: (ג) ראש בית דין דתי רשאי להודיע לרשם הזוגיות בהודעה כללית כי אין צורך להעביר אליו את העתקי הבקשות לרישום לפי הוראות סעיף קטן (ב) לשם רישום במרשם הזוגיות.

רוברט טיבייב: אני מתנגד.

מיכאל בן-ארי: תרשום שיש לי הסתייגות.

דוד רותם: אתה מתנגד כל הזמן.

מיכאל בן-ארי: לא, שירשום שיש לי הסתייגות.

דוד רותם: מה ההסתייגות שלך?

מיכאל בן-ארי: אני אנסח אותה.

דוד רותם: אני רוצה להצביע נגד ההסתייגות שלך.

מיכאל בן-ארי: כתוב כאן שרשאי להודיע כי אין צורך להעביר אליו.

מיכאל בן-ארי: נגיד שהוא לא רשאי לעשות דבר כזה ובכל מקרה צריך להגיש.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: אם אב בית הדין אומר שאצלו אין בעיות כאלה?

מיכאל בן-ארי: זכותי להביע הסתייגות.

מוריה כהן-בקשי: אני אסביר.

מוריה כהן-בקשי: המטרה היא לגבי דתות בהן אין בעיה לא בנישואין אזרחיים ואלה פלגים מסוימים בקרב הנוצרים, שאין להם בעיה עם הדבר הזה והם לא רוצים כל פעם שישלחו אליהם והם יאמרו שאין להם התנגדות.

מוריה כהן-בקשי: הכוונה היא לאפשר לאותה דת קטיגורית לומר שהם מבחינתם מוכנים שלא יבקשו את הסכמתם והאיש יינשא גם אם הוא בעל הדת שלהם.

מוריה כהן-בקשי: זה כאשר הדת מקבלת את ההחלטה הזאת וזה נשיא בית הדין של אותו בית דין.

23591: (ד) השר יקבע הוראות לעניין אופן פרסום ההודעה על הגשת בקשה לרישום לפי סעיף קטן (ב) והפרטים שייכללו בה.

דוד רותם: אנחנו מצביעים על הסעיף.

אופיר פינס-פז: רגע.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול.

אופיר פינס-פז: לגבי זה שהשר יקבע הוראות – מתי?

אופיר פינס-פז: תוך כמה זמן?

אופיר פינס-פז: מתי יהיו תקנות?

אופיר פינס-פז: אני מציע תוך שישה חודשים.

דוד רותם: למה שישה חודשים?

מרינה סולודקין: שלושה.

רוברט טיבייב: שבועיים.

אופיר פינס-פז: צריך לתת לו גם זמן סביר.

דוד רותם: שישה חודשים זה המון זמן.

מרינה סולודקין: שלושה חודשים.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי, כמה זמן לפי דעתך דרוש?

אופיר פינס-פז: הם אומרים שלושה חודשים.

אופיר פינס-פז: למה להשאיר את זה פתוח?

מיכאל בן-ארי: יש לי הסתייגות.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה שזה יהיה חודשיים.

רוברט טיבייב: יש לי הסתייגות.

רוברט טיבייב: אני רוצה שזה יהיה שבועיים.

אופיר פינס-פז: האם מדובר רק בהתנהלות טכנית או ההוראות האלה תהיינה להן גם השפעות מהותיות?

מוריה כהן-בקשי: לא, זה אופן הפרסום.

אופיר פינס-פז: אם תהיה לזה משמעות מהותית, אולי נביא את זה לוועדת החוקה לאישור.

אופיר פינס-פז: אם זה רק טכני, אפשר להשאיר את זה.

מוריה כהן-בקשי: זה טכני.

מוריה כהן-בקשי: אופן הפרסום, באיזה עיתונים.

אופיר פינס-פז: משום שמדובר על אנשים שהם חסרי דת, חשוב שזה יפורסם גם בעיתונים לא בשפה העברית.

אופיר פינס-פז: זה צריך להיות כתוב כי אחרת אתם תפרסמו במקום שאף אחד רלוונטי לא יראה את זה.

דוד רותם: משרד המשפטים והרבנות יפרסמו את זה רק ב"יתד נאמן" וב"המודיע" .

דוד רותם: תאמין לי שיש כאן מספיק גופים שיפרסמו את זה בכל עיתון אחר.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: אני שואל אותך ברצינות.

מוריה כהן-בקשי: אין לי התנגדות אבל זה רק מסרבל.

אופיר פינס-פז: שיהיה ברור שזה צריך להיות מפורסם בעיתונים לא בעברית.

מוריה כהן-בקשי: אני יכולה לכתוב את זה לעצמנו.

מוריה כהן-בקשי: זה גם מובן מאליו כמעט.

אופיר פינס-פז: זה יהיה גם באינטרנט של משרד המשפטים?

דוד רותם: כן, היום יש חובה.

מוריה כהן-בקשי: אלה הכללים שייקבעו.

אופיר פינס-פז: אני שואל.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע.

רוברט טיבייב: מה כתוב כאן על בודהיסטים, סינים ואחרים?

דוד רותם: אין להם בית דין כאן.

דוד רותם: זה אושר קודם.

דוד רותם: לאיש הזה אין בית דין, אז הוא נחשב לחסר דת.

דוד רותם: ההגדרה היא שלילית.

רוברט טיבייב: זאת אפליה.

דוד רותם: אנחנו מצביעים על סעיף 5.

אופיר פינס-פז: אני לא מצביע נגד.

דוד רותם: מישהו מתנגד?

מיכאל בן-ארי: אני.

דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי מתנגד.

דוד רותם: שניים נמנעים.

דוד רותם: סעיף 5 – אושר

23591: 6.

23591: התנגדות בית הדין לרישום במרשם הזוגיות (א) סבר ראש בית דין דתי כי אחד מבני הזוג שהגיש בקשה לרישום הוא בן העדה הדתית שענייני הנישואים שלה בסמכות השיפוט של בית הדין הדתי, או התעורר אצלו ספק ביחס להשתייכותו של אחד מבני הזוג לעדה הדתית האמורה, יעביר את העניין להכרעתו של בית הדין הדתי ויודיע על כך לרשם הזוגיות בתוך שישים ימים מיום קבלת העתק הבקשה.

23591: הודיע ראש בית הדין הדתי כאמור, ישהה רשם הזוגיות את החלטתו בבקשה לרישום עד להחלטת בית הדין הרבני בעניין לפי הוראות סעיף זה.

דוד רותם: גברת בקשי, אני רוצה להבין מה זה התעורר ספק ביחס להשתייכותו של אחד מהם.

דוד רותם: אני יודע שאישה יכולה להיות בהריון או לא להיות בהריון.

דוד רותם: אין שליש הריון ואין ספק בהריון.

דוד רותם: או שהאיש הוא יהודי או שהוא לא יהודי.

דוד רותם: הנושא של הספק צריך לרדת.

דוד רותם: אם הוא החליט שהוא יהודי, אז הוא יהודי.

דוד רותם: אם הוא החליט שהוא לא יהודי, הוא לא יהודי ואותו דבר לגבי כל דת אחרת.

דוד רותם: ספק, זה להקל.

מוריה כהן-בקשי: אני מסכימה לגבי הקביעה הסופית שהיא צריכה להיות ודאית.

מוריה כהן-בקשי: העניין הוא שלא רצינו לשלוח את כולם לבית הדין שידון ולכן מה שעשינו זה שיש כאן את ראש בית הדין הדתי כמיפוי ראשוני שהוא יוכל לומר לגבי הרוב הגמור שאין לגביהם ספקות ולהוריד את זה מעל סדר היום מיד.

מוריה כהן-בקשי: ברגע שיש איזושהי שאלה, הגיור כן טוב או לא טוב, רק את המקרים האלה.

אופיר פינס-פז: עד קץ הדורות.

מוריה כהן-בקשי: אני אסביר.

אופיר פינס-פז: רק את ההודעה תוך 60 ימים.

דוד רותם: תקרא מה כתוב בסעיף (ג).

אופיר פינס-פז: כאשר נגיע ל-(ג), נקרא את (ג).

מוריה כהן-בקשי: תנו לי להסביר.

דוד רותם: אם יש ספק, הוא מעביר ובית הדין הרבני צריך לתת החלטה תוך 60 ימים.

מוריה כהן-בקשי: ושלושה חודשים נמנים מהיום שמתחילים ה-60 ימים.

דוד רותם: ה-60 ימים נמנים מיום שהוא הגיש את הבקשה לרשם.

מוריה כהן-בקשי: כן.

דוד רותם: רבותיי, תקראו את הסעיף.

דוד רותם: רבותיי, הואיל ואנחנו צריכים לסיים את הדיון, אנחנו נביא את החוק הזה להמשך דיון בזמן הקרוב ביותר.

דוד רותם: מי שרוצה להגיש הסתייגויות - חברי הכנסת, תקשיבו טוב, כי אני לא חוזר על זה עוד פעם – יגיש את ההסתייגויות בתוך עשרה ימים מהיום.

דוד רותם: דהיינו, עד יום חמישי, ה-22 בחודש בשעה 13:00.

אברהם מיכאלי: לא כולל שבתות.

דוד רותם: זה כולל שבתות, חגים וגם לילות.

דוד רותם: אני לא אתן לכם למשוך את החוק הזה.

דוד רותם: אחרי ה-22 בחודש בשעה 13:00, גם אם תהיינה פניות של חברי כנסת שלא הספיקו, הרשימה לא תיפתח.

דוד רותם: תודה לך חבר הכנסת פינס.

דוד רותם: אני לומד ממך כל הזמן.

דוד רותם: תודה לכם.

דוד רותם: הישיבה נעולה.