ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 33, 2009-10-26 12:00

ליה שמטוב: צהריים טובים לכל המשתתפים.

ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

ליה שמטוב: הנושא היום הוא: פרוייקט ה"הישג הציוני" שמיועד לסיוע לעולים צעירים ששרתו כחיילים בודדים.

ליה שמטוב: עולים צעירים שמגיעים אלינו מכל רחבי העולם באים למדינת ישראל, משרתים בצבא, הם תורמים למדינת ישראל מתוך ציונות, מתוך תרומה לעזור לכולנו, ולהפוך את המדינה שלנו למדינה משגשגת וחזקה יותר.

ליה שמטוב: כמובן שהצבא עוזר להם, אבל בכל זאת הם עולים, עולים בודדים שמגיעים בלי הורים, בלי חברים.

ליה שמטוב: אני לא צריכה להסביר כמה קשה פה להיקלט בארץ, במיוחד אנשים צעירים ובודדים.

ליה שמטוב: אבל בכל זאת, משתחררים מהצבא ונשארים בודדים, הם צעירים בגילאי 20 פלוס.

ליה שמטוב: אני שמחה מאוד שהיום בוועדה שלנו נציג את הפרוייקט המיוחד שנקרא "ההישג הציוני".

ליה שמטוב: מטרת הפרוייקט לסייע לחיילים בודדים שמשתחררים מהצבא ורוצים להשתלב בחברה הישראלית.

ליה שמטוב: אני מבקשת ממנהל הפרוייקט דניאל בן צור, להציג לנו את הפרוייקט.

דניאל אבן צור: צהריים טובים לחברי הוועדה הנכבדים.

דניאל אבן צור: אנחנו מודים לכם מאוד שהזמנתם אותנו היום, ושיש לנו הזכות להציג בפניכם את הפרוייקט "הישג ציוני".

דניאל אבן צור: סליחה שאני מאוד מתרגש, אבל הנוכחות פה היא פעם ראשונה בחיים שלי.

דניאל אבן צור: חבריי הנכבדים, אני מאוד מעריך אתכם ואת כל העבודה שלכם.

ליה שמטוב: אנחנו גם מתרגשים.

דניאל אבן צור: אני בן 28 נולדתי באוקראינה, עם סיום בית הספר התיכון בהצטיינות יתרה.

דניאל אבן צור: עליתי במסגרת תכנית סל"ע לפני כעשר שנים.

דניאל אבן צור: לאחר מכן התגייסתי לצה"ל, שירתי כמפקד מדור אופרטיבי באוגדת איו"ש, לאחר סיום הצבא, התחלתי את הלימודים בתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בסטטיסטיקה, חקר ביצועים וחשבונאות, וסיימתי בהצטיינות.

דניאל אבן צור: כיום אני עובד בחברת דה-לויט במסגרת ההתמחות, ואני מתחיל את הלימודים לקראת התואר השני באוניברסיטת תל אביב, בפקולטה לניהול.

דניאל אבן צור: פרוייקט "הישג ציוני" נולד מהלב ומהרצון להחזיר לאותם גורמים ולאותם אנשים שעזרו לנו במהלך החיים שלנו פה בארץ.

דניאל אבן צור: למשל, הסוכנות היהודית שעזרה לנו לעלות ארצה, ולצה"ל שנתן לנו זכות להגן על מדינת ישראל, וגם לקרן "הישג" שתמכה בנו רבות במהלך הלימודיים האקדמיים.

דניאל אבן צור: חברי פרוייקט "הישג ציוני" עלו ארצה מכל קצות התבל, ואתגרים רבים שהיו בפנינו רק חיזקו אותנו והביאו אותנו לאותם ההישגים שעוד מעט תשמעו מחברי הפרוייקט.

דניאל אבן צור: אני מאמין שביכולתנו כקבוצה להחזיר ולתרום לחברה להגשים את הרעיון הציוני במאה ה-21.

דניאל אבן צור: לבנות פה בית בארץ ישראל, ולסייע לעיצוב קהילה הישגית.

דניאל אבן צור: אני גם משקיע ואמשיך להשקיע את כל המאמצים על מנת להמשיך ולשאוף למצויינות, ולהוביל את מדינתנו להישגים החדשים.

דניאל אבן צור: כי החוק הכלכלי והחברתי של המדינה הם גם הגורמים הדומיננטיים ביציבות הביטחונית.

דניאל אבן צור: כרגע אני מבקש את יבגני שיציג את הפרוייקט.

יבגני מנום: שלום, צהריים טובים.

יבגני מנום: אני עליתי ארצה לפני שש שנים במסגרת הסוכנות היהודית.

יבגני מנום: לפני שעליתי ארצה, גם הייתי פעיל בסוכנות היהודית.

יבגני מנום: הייתי רכז נוער וגם בארגון נוסף - במרכז לתרבות הישראלי.

יבגני מנום: שירתתי כחייל בודד, כבר שנתיים וחצי אני עובד בקרן לרווחה לנפגעי השואה.

יבגני מנום: בנוסף לכך, אני סטודנט לתקשורת וניהול.

יבגני מנום: ברצוני להתחיל את דבריי בקטע שנלקח מהאתר של המכון הישראלי לדמוקרטיה שפירסם מאמר של פיליפוב מיכאל בתאריך 2 למרץ 2008.

יבגני מנום: בו נאמר כך: "על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 48% מהיורדים מישראל הם עולי ברית המועצות – משכילים וצעירים שאינם מצליחים לממש את הפוטנציאל שלהם כאן בארץ ישראל.

יבגני מנום: "זה לא מפתיע אותי, הרי הם לא ציונים" אמר רובי ריבלין בדיון ועדת הקליטה והעלייה בנושא זה.

יבגני מנום: ואני שואל – האמנם?

יבגני מנום: הפרוייקט "הישג ציוני" - - -

מרינה סולודקין: אתה בטוח?

יבגני מנום: אלה דברים שנלקחו ממאמרו של פיליפוב מיכאל.

יבגני מנום: אני הדגשתי את זה.

מרינה סולודקין: מר פיליפוב בהרבה מאמרים שלו כותב דברים שבין האמת לדברים האלה אין שום דבר.

דנה גורדון: גם היה חבר פעיל בוועדה הזאת.

מרינה סולודקין: גם חבר פעיל.

מרינה סולודקין: ומי שיודע את השקפת העולם שלו, הציוני - אני ממפלגה אחרת.

מרינה סולודקין: בגלל זה, לקחת באופן מוגבל את מר פיליפוב.

יבגני מנום: בעצם כל הדברים שציינתי - בסופו של דבר את הפרוייקט "הישג ציוני" אותו אני הולך להציג בפניכם, אני מבקש לאתגר את הטענה הזאת, ובעצם להראות שזה מצב לא קיים.

יבגני מנום: זה לא משנה אם זה באמת הדברים שנכתבו על ידיו, והם הדברים הנכונים או הלא נכונים.

יבגני מנום: אבל בסופו של דבר, אני רוצה לאתגר ולהראות שפרוייקט "הישג ציוני" שהוקם לפני שנה וחצי, ומשתתפים בו כרגע כ-50 מלגאים של קרן הישג, קרן המעניקה מלגות לחיילים בודדים.

יבגני מנום: מלגאי הישג נבחרו על סמך הישגיהם בשירות הצבאי ומעורבותם במימוש הרעיון הציוני.

יבגני מנום: רובנו סיימנו שירות צבאי ביחידות קרביות.

יבגני מנום: חלק מאיתנו כבר סיים לימודים גבוהים, וחלק מאיתנו עדיין סטודנטים במגוון רחב של מקצועות במוסדות להשכלה גבוהה בכל רחבי הארץ.

יבגני מנום: כל אחד מאיתנו לוקח חלק פעיל בהתנדבות בקהילה בה הוא חי.

יבגני מנום: בשלב זה אנו נמצאים ומעוניינים בהקמת בית ומשפחה בארץ ישראל.

יבגני מנום: סוגייה זו אינה רק רצון לממש מהוויים אישיים, אלא רצון להקים בית יהודי בארץ ישראל, ומתוך אמונה ומחוייבות לרעיון הציוני.

יבגני מנום: מתוך כך נוצר הפרוייקט הציוני, שתכליתו הקמת קהילה בתוך יישוב קיים באזורי פיתוח ופריפריה, תוך מעורבות בחיי הקהילה שתתבטא בפעילויות התנדבותיות שלנו למען הקהילה הקיימת אליה אנחנו ניכנס.

יבגני מנום: בבחירה להתיישב בפריפריה אנו מעוניינים להיות חלק ממגמה שמבקשת לחזק את הפריפריה ברמה החברתית קהילתית והכלכלית.

יבגני מנום: וזאת לאור הפער הקיים בין מרכז לפריפריה.

יבגני מנום: כידוע, הפריפריה סובלת מחוסר תשתיות ומשאבים בהשוואה למרכז.

יבגני מנום: בנוסף לכך, ריכוז האוכלוסייה היהודית בפריפריה הוא נמוך לעומת המרכז.

יבגני מנום: אנו מבקשים לעשות זאת תוך יישום מספר עקרונות כגון: חיזוק הקהילה הקיימת – חוגים לילדים ונוער על בסיס התנדבותי, ארועי ספורט משותפים של כלל האוכלוסייה, עזרה לאוכלוסייה הבוגרת בקהילה וכל זאת בהתאם לצרכי הקהילה והיישוב.

יבגני מנום: בנוסף לזה, אנחנו רוצים לייצר מוקד משיכה למעסיקים ויזמים עסקיים.

יבגני מנום: בניית איכות חיים גבוהה במקביל לשמירה על הסביבה – למעשה, מניעת פגיעה במרקם אקולוגי קיים שנובע מבנייה חדשה ובנוסף לכך ישנה תכנית אקולוגית ליישום הפרוייקט הזה.

יבגני מנום: על ידי כל זאת, אנו מקווים להוות דוגמה אטרקטיבית שתמשוך אנשים נוספים אל הפריפריה מהמרכז.

יבגני מנום: כרגע אנחנו נמצאים בשלב של איתור מקום להתיישב בו.

יבגני מנום: ביקרנו ביישובים בדרום וכרגע אנו עורכים סיורים ביישובים בצפון.

יבגני מנום: נפגשנו עם ראשי מועצות אשר הביעו רצון ונכונות למימוש הפרוייקט.

יבגני מנום: כמו כן, אנו פועלים לגייס אנשים נוספים אשר ייקחו חלק פעיל בפרוייקט.

יבגני מנום: אנו מעוניינים עם הזמן להוסיף נקודה נוספת של התיישבות, ובכך להפוך פרוייקט הזה לתנועה שנוכל במסגרת זאת לעזור לחיילים בודדים להשתלב בחברה הישראלית תוך מתן מענה לצורך ורצון לחזק את הפריפריה.

יבגני מנום: בימים אלה, קיבלנו מהסוכנות היהודית מדריכים מקצועיים, שבעצם כבר הצליחו להפעיל גרעין והם ילוו אותנו בגיבוש הקבוצה ובחיזוק היכולות של הקבוצה לפעול כגוף אחד ולהשגת מטרתנו.

יבגני מנום: אלה הדברים המרכזיים שאיתם אנחנו באנו לכאן.

דניאל אהרון: שלום, אני בן 26, עליתי מווילנה שבליטא.

דניאל אהרון: אני בוגר תואר ראשון של אוניברסיטת תל אביב כלכלה וחשבונאות.

דניאל אהרון: מתמחה שנה שנייה בפירמת קסלמן וקסלמן.

דניאל אהרון: לאחר שירותי הצבאי בעצם התחלתי להתנדב בסוכנות עד היום.

דניאל אהרון: במסגרת התנדבות זאת הקמתי מועדון לחיילים בודדים בשיתוף הסוכנות.

דניאל אהרון: זה היה מודיעין ייחודי מסוגו בארץ שהיו חברים בו 150 חיילים בודדים במרכז קליטה כפר סבא.

דניאל אהרון: כיום, במסגרת הפרוייקט של "הישג ציוני" אנחנו בעצם, כמו שיבגני התחיל לומר בעיצומה של הקמת קהילה.

דניאל אהרון: הקהילה הזאת תהווה רשת ביטחון לחברים בה מחד, ומנוף להנעת תהליכים חברתיים מאידך.

ליה שמטוב: על כמה אנשים צעירים מדובר?

דניאל אהרון: גרעין ראשוני אנחנו מדברים על 20, 25 אנשים, יותר מזה זה כבר פתיחת גרעין נוסף.

דניאל אהרון: כאשר הרעיון הוא כמובן לא רק על גרעין אחד, אלא כפרוייקט המשכי.

דניאל אהרון: כי אנשים באים ארצה, חיילים בודדים חדשים תמיד יש.

יבגני מנום: אני רק רציתי להוסיף, כבר נרשמים וכבר פעילים כ-50 חברים אצלנו.

יבגני מנום: לפי הסקרים שעשינו בתוך קרן הישג שתומכת בכ-600 חיילים, הביעו נכונות ורצון להשתתף ולהתיישב באותם מקומות במקום שאנחנו מציעים, מדובר כבר ב-200 אנשים.

דניאל אהרון: לצורך העניין, רק ביום חמישי האחרון עשינו כנס הסברה לחברי הישג והגיעו 30 חברים חדשים להתעניין.

דניאל אהרון: זאת אומרת, יש התעניינות ויש אנשים שרוצים בפרוייקט.

דניאל אהרון: רק אסכם ואומר, אנחנו רוצים שהקהילה שאנחנו רוצים להקים תהווה משפחה לחבריה הוותיקים, וגם תהווה כתובת לעולים חדשים שמגיעים לארץ, מתוך הרצון שלנו לעזור להם להחזיר להם מתוך הנסיון שלנו כעולים חדשים פעם.

נדיה מולקובה: אני בת 26, לומדת בבן-גוריון.

נדיה מולקובה: אני גרה שם חמש שנים, לומדת רוקחות שנה ד', מתנדבת שלוש שנים בבית אבות עירוני.

נדיה מולקובה: עליתי בפרוייקט נעל"ה לפני 10 שנים.

נדיה מולקובה: למדתי בתיכון בצפון.

נדיה מולקובה: לאחר מכן שירתתי שנתיים בצבא בתור מורה חיילת.

נדיה מולקובה: מאז התחלתי לימודים.

נדיה מולקובה: רציתי להוסיף, משהו מאוד אישי.

נדיה מולקובה: לפני עשר שנים שמעתי משפט אחד, זה היה בשנה הראשונה, שהיו געגועים, וגם המון קשיים כמו ששמעתם.

נדיה מולקובה: שמעתי משפט אחד מבן אדם מאוד מבוגר, משפט שמלווה אותי לאורך כל הדרך.

נדיה מולקובה: שאמר: "אם איבדת חבר, איבדת חצי מעצמך.

נדיה מולקובה: אם איבדת כסף, לא איבדת שום דבר.

נדיה מולקובה: אם איבדתי תקווה ואמונה, אז איבדתי הכל".

נדיה מולקובה: מה שאני רוצה להגיד, שמה שמוביל אותנו, הפרוייקט שלנו, זה אמונה חזקה ותקווה שזה המקום, זו המדינה שלנו, ואנחנו רוצים לבנות בית כאן במדינה הזאת.

נדיה מולקובה: לשתול עץ ולהוליד ילדים.

יהונתן ארז: עליתי מצרפת לפני שבע שנים, בן 26.

יהונתן ארז: אני כמובן עליתי דרך הסוכנות היהודית.

יהונתן ארז: גם בצרפת הקמתי בעזרת הסוכנות היהודית את התאחדות התיכוניסטים, יהודים של צרפת, ותיכונים לא יהודים, שזה היה משימה לא פשוטה בכלל.

יהונתן ארז: עליתי מלפני שבע שנים, השתחררתי לפני לא הרבה זמן מחיל מודיעין, הייתי בקבע כמה זמן.

יהונתן ארז: כרגע אני לומד מדעי המוח בבר-אילן.

יהונתן ארז: זה נמצא כרגע בפרוייקט "הישג ציוני" שאני מאוד מאמין בו, דרכנו נפגשו במקרה, כי אני בתור יחיד, זו מחשבה של כמה מאיתנו.

יהונתן ארז: היה לי את החזון שלי שיום אחד אני אקים את היישוב שלי, או אצטרף לאיזה יישוב.

יהונתן ארז: אני אעשה איזו שכונה או משהו באזור הפריפריה, ואיכשהו שמעתי על זה.

יהונתן ארז: אמרתי לעצמי אני לא אעשה את זה בגיל 70, עכשיו, הבית הראשון שלי, הבית האמיתי שלי, שאני כבר לא שוכר, שזו החלקה האישית שלי, איפה שאני אקים את המשפחה שלי וכו' - אני יכול לעשות את זה עכשיו.

יהונתן ארז: בלי "הישג ציוני", זה אולי אחרי הפנסיה, גיל 40, 50.

יהונתן ארז: זה פרוייקט שנתן לי הרבה מאוד אמונה.

יהונתן ארז: גם אני עליתי לבד, במצב הנוכחי, במצב שכנראה יילך וימשיך מבחינת לקנות דירה, להרגיש בעל בית במדינה הזאת, זה משהו שלהרבה אנשים שהם עולים לא הגיוני עד גיל מאוד מאוחר.

יהונתן ארז: כאן זאת ההזדמנות הראשונה והתקווה הראשונה וכרגע היחידה שלי, להקים בית בארץ ישראל.

כרמלה פוגל: עליתי לפני כעשר שנים מדרום אפריקה.

כרמלה פוגל: הייתי שנתיים וחצי בצבא, הייתי לוחמת והחובשת הקרבית הראשונה והיחידה שלי.

כרמלה פוגל: סיימתי תואר בספרות אנגלית, ועכשיו אני בשנה שנייה של תעודת הוראה לתיכון באנגלית.

כרמלה פוגל: אני גרה בבית שמש, אני לומדת באוניברסיטה העברית.

יונתן לוין: עליתי לפני שמונה שנים ממוסקבה, כל החיים שלי גדלתי בסוכנות היהודית, כחניך, מדריך, יליד הסוכנות.

יונתן לוין: עליתי במסגרת תכנית סל"ע, וניצנה.

יונתן לוין: שירתתי חמש שנים בצבא כקצין.

יונתן לוין: השתחררתי, היום אני לומד תואר ראשון במדעי מחשב ומינהל עסקים שנה שנייה.

יונתן לוין: אני גם רכז העיר בפרויקט של ניצולי שואה.

הלנה דוניץ: עליתי לפני עשר שנים, במסגרת פרוייקט נעל"ה בצפון.

הלנה דוניץ: סיימתי את התיכון, התגייסתי לצה"ל, שירתתי 3 שלוש.

הלנה דוניץ: השתחררתי בדרגת סגן, עכשיו אני קצינת מילואים בקצין העיר.

הלנה דוניץ: כיום אני גרה ברחובות, ולומדת הנדסת מכונות באוניברסיטת תל אביב.

דימה בולט: עליתי מקישינב לפני עשר שנים.

דימה בולט: זה היה דרך פרוייקט סל"ע.

דימה בולט: שירתתי שש שנים, היום אני סרן במילואים, הייתי מ"פ בחטיבת גולני, חטיבה לוחמת.

דימה בולט: היום אני עושה תפקידים במילואים, תפקידים רבים.

דימה בולט: סיימתי תואר ראשון במכללת וינגייט במגמת ניהול ספורט ותואר שני בנושא הוראה.

דימה בולט: כיום עובד כמורה ומחנך בבית ספר מיוחד, בית ספר למנהיגות ותרבות.

דימה בולט: כל הנושא של הוראה, ושל חינוך וקידום הנוער זה משהו שמאוד מדבר אליי.

דימה בולט: כמו ששמתם לב, יצא לי שאני האחרון בסבב.

דימה בולט: אני רוצה שתשימו לב ליופי של הצבעים, שלא מדובר רק על עולי ברית המועצות, אבל הצבע, היופי, האופי של האנשים שיושבים פה, זה משהו שמאוד מחזק אותנו.

דימה בולט: זה משהו שתומך בכל אחד מאיתנו.

דימה בולט: אנחנו כל כך מאמינים, וכל מפגש, אני אומר את זה מכל הלב.

דימה בולט: כל מפגש שלנו זה הרבה רעיונות, הרבה אנרגיה, הרבה חיובי, שפשוט צריך לקחת את זה ולהעיף את זה, מכיוון שאנחנו די מאמינים שזאת הסיבה למה אנחנו פה.

דימה בולט: זאת הסיבה שאנחנו מאמינים בכם שאתם מאלה שיידעו לפתוח לנו את הדלתות, לשבור את הקירות שאנחנו בחלקם מהם נתקענו, ותשתמשו במה שיש לנו.

דימה בולט: גרתי בוינגייט כמה שנים, היום אני גר בנתניה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: מה עם המשפחות שלכם?

דימה בולט: חלק כבר משפחות.

דימה בולט: המשפחה שלנו לפני שנה, זה אחרי עשר שנים שהייתי לבד.

דימה בולט: חלק כן וחלק לא.

יבגני מנום: יש לנו מישהו שרק ביום חמישי האמא שלו עלתה ארצה לקיבוץ בצפון, לכן הוא גם לא הצליח להשתתף בוועדה הזאת.

ליה שמטוב: זאת אומרת, לכבוד זה שאתם הגעתם גם ההורים הגיעו.

דימה בולט: אנחנו כבר בגיל שאנחנו כבר נקים משפחה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: אני מאוד שמחה שאתם הגעתם היום לכאן.

ליה שמטוב: אני לא יודעת אם זה צירוף מקרים, אבל כשהתחלנו את הקדנציה וקיבלתי את המינוי להיות יושבת ראש הוועדה, נודע לי שהסוכנות היהודית מתכוונים לסגור את מרכזי הקליטה, ודווקא מרכזי קליטה בפריפריה.

ליה שמטוב: נורא כאב לי - להגיד לכם את האמת, הזמנתי לפה לוועדה את הסוכנות היהודית, דיברנו הרבה על זה.

ליה שמטוב: אני מבינה שאין תקציבים, ואני מבינה שהיום זה קליטה ישירה, אנשים עולים חדשים כאשר הם מגיעים לארץ, הם יכולים לבחור לעצמם את העיר איפה שהם רוצים לגור.

ליה שמטוב: זאת אומרת, להיות עצמאיים לכל דבר.

ליה שמטוב: כשאנחנו הגענו לארץ, אנחנו לא בחרנו את העיר.

ליה שמטוב: לנו אמרו אתם מגיעים לעיר מסויימת.

ליה שמטוב: למדנו את השפה קצת, זאת אומרת, היינו במרכזי הקליטה.

ליה שמטוב: לשמוע היום שהמדינה שכל השנים מקבלת את העלייה, פתאום רוצים לשנות את הייעוד של מרכזי הקליטה.

יהודה שרף: גברתי היושבת ראש, בדברים כאלה הם נסגרים - לקלוט קהילות צעירות בפריפריה.

ליה שמטוב: דיברתי עם יושב ראש הסוכנות, עם נתן שרנסקי, על פרוייקטים משותפים.

ליה שמטוב: פרוייקטים של צעירים ותיקים, וצעירים עולים חדשים.

ליה שמטוב: כמו שאתם הצגתם את הפרוייקט, תוכלו להקים בית בפריפריה.

ליה שמטוב: גם עולים חדשים כשהם מגיעים, אז לעזור להם למשפחות וגם לבודדים להיקלט יותר טוב ויותר מהר במדינה שלנו.

ליה שמטוב: אשמח מאוד לשמוע גם מהסוכנות היהודית וגם ממשרד הקליטה וממשרד השיכון, ואם יש פה מישהו ממשרד גליל והנגב, גם הייתי שמחה לשמוע מה אתם חושבים על הפרויקט הזה ואיך אפשר לשלב את זה עם הפרויקטים של העולים החדשים, ומהסוכנות אם יש פוטנציאל שרוצה להגיע לפה ואיך אפשר להביא אותם לפה.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיש לנו כבוד לקבל קבוצה כל כך מעניינת – צעירים בודדים שהגיעו גם לסל"ע, אחר כך לצבא, אחר כך לאוניברסיטה עם תכניות ותובנות.

מרינה סולודקין: אתם עשיתם כבוד לנו, לא רק אנחנו לכם.

מרינה סולודקין: מאוד חשוב לעבוד ביחד.

מרינה סולודקין: כל הכבוד לאלה שתיכננו את התכנית הזאת.

מרינה סולודקין: אנחנו רוצים לשמוע מה הבעיות, של אלה שמנהלים את הפרוייקט.

מרינה סולודקין: אולי כוועדת עלייה וקליטה אנחנו נוכל לעזור.

מרינה סולודקין: בכנסת, בדרך כלל אנחנו שומעים לא על הישגים, אלא על הבעיות.

מירה קידר: בתוך האגף שלנו מתבצע קשר לפעילות בקרב חיילים עולים בודדים.

מירה קידר: בראש דבריי, אני רוצה להתייחס לנושא של מרכזי צעירים.

מירה קידר: חשוב לי להרחיב את היריעה.

מירה קידר: בשנה הזאת הנוכחית, בספטמבר, קלטנו בירושלים במרכז למשפחות, הסבנו אותו לצעירים - 260 צעירים עולים בודדים מכל העולם.

מירה קידר: מרכז קליטה רעננה – אנחנו קולטים שם תכנית לצעירים.

מירה קידר: יש שם 40 אקדמאים מחבר העמים.

מירה קידר: מרכז קליטה בבאר שבע, מרכז למשפחות כנ"ל יש 46 חבר'ה מחבר העמים, ואני לא אפרט עוד.

מירה קידר: זאת אומרת, נעשו שינויים אבל בוודאי מהתייחסות ומהמון רצון טוב לסייע בקליטה של צעירים עולים בודדים.

מירה קידר: קטונתי, לעומת הדברים שנאמרו כאן, שאנשים שהגיעו ממקומות רחוקים ובונים כאן חיים טובים עם הרבה אידיאל ואמונה.

מירה קידר: אנחנו בתוך המחלקה כבר מזה זמן מבינים שהקליטה של צעירים עולים בודדים לא יכולה להתקיים מבחינתנו רק בשלבי הקליטה הראשונית.

מירה קידר: אנחנו בקרב אוכלוסיית העולים הבודדים עושים מזה כמה שנים תכנית שנקראת "כנפיים" שהיא הכנה לשחרור מצה"ל, כדי שיוכלו לממש פוטנציאל, ולהגיע ללימודים גבוהים, מכיוון שמדובר על פוטנציאל מאוד גבוה.

מירה קידר: אני לא אפרט את התכנית, התכנית היא מורכבת וגם עם משאבים.

מירה קידר: היא יקרה ומשתתפים בה – אנחנו מדברים על 2008, 700 חיילים עולים בודדים שהשתחררו מצה"ל, 680 מתוכם היו בתוך התכנית שלנו, שהיא יותר מאשר מפגש אחד.

מירה קידר: לגבי הנושא עצמו, אתן ליהודה שרף לתת התייחסות בהקשר של גרעינים וצעירים בודדים.

מירה קידר: אבל אני חושבת שהיוזמה היא מרגשת, היא ברוכה.

מירה קידר: נשמח להתחבר.

מירה קידר: יישר כוח.

יהודה שרף: גברתי היושבת ראש, אנחנו עובדים כמו מרוץ שליחים במחלקה לעליה.

יהודה שרף: היא קולטת אותם, ואחרי שהם משתחררים הם מגיעים לדבר כזה שזה החלום הרטוב של הסוכנות היהודית.

יהודה שרף: אנחנו משתדלים ללכת ולהמשיך ולעזור.

יהודה שרף: ראשית, ברשותך לגבי מרכזי קליטה שנסגרים, הם לא נסגרים.

יהודה שרף: הם בפירוש הופכים לשנות ייעוד.

יהודה שרף: בנצרת עילית – מרכז הקליטה הולך לקלוט גם עולים חדשים וגם קהילה צעירה שתעסוק בנושא של חינוך בפריפריה בנצרת.

יהודה שרף: נתייחס לגבי החבר' האלה.

יהודה שרף: כבר יש להם ליווי של אנשי הסוכנות היהודית.

יהודה שרף: הכוונה שלנו – מאחר והם עדיין לא מגובשים במקום אחד, איפה שהם רוצים לגור.

יהודה שרף: יש כאן אחת שלומדת בבאר שבע, כרגע הם בשלבי גיבוש.

יהודה שרף: אנחנו יודעים למה הם רוצים לבוא לכן אנחנו כרגע בשלב הליווי.

יהודה שרף: אנחנו נקבע פגישה.

יהודה שרף: זאת העשייה של הסוכנות היהודית, המחלקה לישראל תחבק אותם בחיבוק דב חיובי, לא חיבוק דב שלילי, ונשתדל לעזור ולוות אותם, ולהעביר אותם אחרי זה לחטיבה להתיישבות של הסוכנות היהודית, כדי לעזור, לא לומר להם איפה להיות, אלא לעזור להם אחרי שהם יבחרו סופית איפה שהם רוצים להיות.

יהודה שרף: שאנחנו גם נלך לתקצב אותם באיזשהו סכום שאני כרגע לא יכול לומר אותו לשנת התקציב 2009-2010.

ליה שמטוב: תודה רבה.

יעקב דנון: משום מה, מרגש לראות את כל הקבוצה הנכבדה הזאת, כולם כמו שכתוב במצגת, ללא מדים עם מוטיבציה בשמיים, זה בהחלט מרגש, אני מצטרף לברכות.

יעקב דנון: במהלך השירות הצבאי שלכם, המשרד תומך בכל חייל בודד בסך 352 שקלים מדי חודש בחודשו, ודואג גם לכל יתר המצוקות שקיימות במהלך השירות.

יעקב דנון: זה דבר שחשוב להזכיר, המשרד תומך במשהו כמו 3,500 חיילים בודדים מדי שנה בשנה, אתם חלק מהקבוצה הזאת.

יעקב דנון: כמוכם כן ירבו.

יעקב דנון: באשר ליוזמה שמוצגת כאן על ידי קבוצת הצעירים, אני מבין שהם כרגע בשלבי סקירה, סיור, האם להתיישב ביישוב שהוא קיים, או להרחיב, להגיע לאיזושהי התיישבות קהילתית, משהו מהסוג של המצפים בגליל או במקומות אחרים.

יעקב דנון: זה דבר שעדיין לא מגובש.

יעקב דנון: הם מצפים היום לתמיכה של המערכת שתעטוף אותם בסיועים שונים במהלך הפרוייקט.

יעקב דנון: אני חייב לומר, שדווקא משרד הקליטה במבנה שלו, שבו קיים האגף לתעסוקה, והאגף ליזמות עסקית, והאגף לקליטה בקהילה, יוכלו ללוות פרוייקט כזה – כמובן כל אגף על פי הנהלים והפרוצדורות המקצועיות המתבקשות.

יעקב דנון: יוכלו ללוות פרוייקט כזה ולתמוך בו.

יעקב דנון: הייתי מוסיף פרט נוסף.

יעקב דנון: ברחבי הארץ היום יש מה שנקרא מרכזי צעירים שזה מסד קליטה שהיוזמים לו אלה משרדי הממשלה וג'ויינט ישראל.

יעקב דנון: אני מוצא לנכון לציין שדווקא מרכז צעירים במקום סמוך למקום שיבחרו להתיישב בו, יוכל ללוות כל פרט בקבוצה, ואת הפרוייקט בכללותו, יחד כמובן עם משרדים אחרים.

יעקב דנון: אני אביא את הדברים שנשמעו כאן היום, בפני מנכ"ל המשרד, על מנת לבחון אפילו דרך ייחודית אחרת שונה כדי לא להלאות את הפרטים השונים בתוך הקבוצה, אלא לראות את המכלול, את הפרוייקט הזה בכללותו ולסייע לו, והכל יהיה תלוי ביכולת ובקצב של הקבוצה, כי אנחנו כמשרד, לא יכולים לבוא עם המוטיבציה שיש לכם.

יעקב דנון: אנחנו יכולים להיענות לה, ונשמח לעשות את זה.

יעקב דנון: מאחר והחומר שמונח כאן לפנינו כולל את הפרטים האישיים של האנשים, נוכל לקיים איזשהו מפגש אחרי הדיון הזה, ולראות את ההתנהלות של הדברים.

יעקב דנון: אותי מעניין כבוד היושבת ראש, בסקר שנעשה עד היום, האם נתגבשו או קשיים מסוימים, או בחירות, העדפות מסויימות לאחד המקומות שאליהם רוצים ללכת ולהתיישב.

יעקב דנון: תודה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: יכול להיות שהם רוצים להגיע לאיזשהו מקום, אבל לא תמיד כששואלים את המשרדים, במיוחד למשרד האוצר, אז אומרים שאין לנו תקציבים.

ליה שמטוב: יכול להיות שצריך לחשוב על הערים והמועצות שכבר קיימות, ומוכנות לקלוט את הצעירים.

ליה שמטוב: כי, מה לעשות, בערי הפריפריה הצעירים דווקא עוזבים את הערים, ועוזבים למרכז ולא להיפך.

ליה שמטוב: אם קבוצה כזאת מגיעה לעיר פריפריה - אני מנצרת עילית, ואני מעוניינת שיגיעו לנצרת עילית.

מרינה סולודקין: או לאשקלון...

ליה שמטוב: אני רואה איך הצעירים שלנו לצערי הם עוזבים את העיר וזה מהמון סיבות.

ליה שמטוב: זה גם תעסוקה, גם בילוי, ועוד סיבות אחרות.

ליה שמטוב: נמצאת אצלנו נציגה ממשרד הנגב והגליל.

ליה שמטוב: בבקשה.

דליה בודינגר: אני מצטרפת כאן לברכות.

דליה בודינגר: מאוד התרגשתי לשמוע אותם, ומאוד התרשמתי מהאיכות של הקבוצה.

דליה בודינגר: שמחתי לגלות בניירת שאתם בדיוק נמצאים בשלב הראשוני של לגשש את דרכיכם בגליל, אז אני אומרת, אנחנו נגרום לכם למצוא כן את המקום.

דליה בודינגר: המשרד לפיתוח נגב גליל נמצא בשלבים מאוד מתקדמים לקראת ההבאה להחלטת ממשלה לתמיכה בגרעינים קיימים, וגרעינים בהתהוות.

דליה בודינגר: אני מקווה שתוך סדר גודל של שבועיים ההחלטה תובא בפני הממשלה.

דליה בודינגר: בעצם, זה בסיס להתחיל לעבוד.

דליה בודינגר: מצד אחד לחזק את הגרעינים הקיימים, טוב שתכירו את הגרעינים הקיימים, תזהו את הייחוד שלכם.

דליה בודינגר: אנחנו ננסה ליצור לכם את החיבורים והמקומות שאנחנו מאמינים שלא תלכו לאיבוד.

דליה בודינגר: כי באים עם רעיון ועם אנרגיה כל כך חיובית, ורוצים לעשות ולקדם, ופתאום אתה בחלל, לא משנה אם זה גליל או הנגב, איך אני מתחיל.

דליה בודינגר: אנחנו כרשות לפיתוח גליל כאן כדי ללוות אתכם, פשוט צעד אחר צעד, הן במפגשים עם ראשי הרשויות, הן במפגשים עם גרעינים קיימים.

דליה בודינגר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הסוכנות, עם משרד הקליטה, עם הג'ויינט.

דליה בודינגר: פשוט תבואו, ואנחנו נעשה את הכל כדי לעזור.

דליה בודינגר: בכל מה שקשור גם לסיוע ליזמויות שלכם, ראיתי שכל הנושא של היזמות העסקית – אנחנו יכולים לסייע למי שהתיישב בליווי בכל מה שקשור - - -

מרינה סולודקין: בגליל...

דליה בודינגר: זה קיים גם בנגב.

דליה בודינגר: כל מה שקשור לליווי על ידי יועצים, לתכניות עסקיות, לזיהוי פוטנציאל של עסק כזה או אחר, כדי שבכל זאת תמצאו כמה עוגנים כלכליים.

דליה בודינגר: זה על קצה המזלג.

דליה בודינגר: אנחנו נשמח לאמץ.

ליה שמטוב: תודה.

שחר סולר: אני רוצה לברך על מה שהוצג כאן.

שחר סולר: אני רוצה להגיד שמה שיפה בפרוייקט - באמת כל הכבוד, אין מה להגיד.

שחר סולר: זה השילוב והחשיבה, עברתי על כל החומר לפני.

שחר סולר: איזושהי חשיבה קצת יותר רחבה.

שחר סולר: ראייה חברתית וקצת יותר מתקדמת.

שחר סולר: אנחנו רוצים במיוחד, בשביל זה באתי הנה, לברך על החלופה הזאת שמוצגת, של כניסה ליישובים קיימים ולקהילות קיימות, ולחזק אותן.

שחר סולר: זה נכון לא רק חברתית, אלא כמובן סביבתית.

שחר סולר: כי הקמה של יישובים חדשים, זה מן חלופה נוצצת כזאת במרכאות, שכל אחד רוצה עוד יישוב חדש ועוד נקודה, זה נראה יופי.

שחר סולר: בסופו של דבר, זה פוגע במהות של כל הרעיון ובכל הדבר היפה הזה.

שחר סולר: זה גם מרים קירות מכל הכיוונים, פשוט מצויין.

שחר סולר: גם ההטמעה של האלמנטים של פיתוח ובנייה, זה משהו שהיום מאוד עולה לכותרות, גם בהיבט של ההתחממות הגלובלית.

שחר סולר: זה פשוט טוב, ואנחנו מברכים על זה.

שחר סולר: כל הכבוד.

אריאלה רבדל: אנחנו יחד עם משרד הנגב והגליל העברנו החלטת ממשלה לפני 3 שנים, והיא עברה לפני החלטה נוספת, החלטה המשכית לפני כחודשיים על השתתפות של משרד נגב גליל ומשרד הבינוי והשיכון בפעילות של קבוצות, בדיוק מהסוג שלכם שבאות להתיישב ביישובים משכונות קיימים, ולהשתלב בפעילות חברתית שם.

אריאלה רבדל: עברו שתי החלטות ממשלה.

אריאלה רבדל: החלטת ממשלה אחת מדברת על גרעינים קיימים שכבר פועלים, התארגנו ומתיישבים לסייע להשתתף בפעילות שלהם.

אריאלה רבדל: החלטת ממשלה שנייה שעברה ביוזמת השר שלום, זה סיוע לקבוצות שבתהליך של התארגנות לקראת עלייה להתיישבות.

אריאלה רבדל: אתם בדיוק נופלים בקטגוריה הזאת.

אריאלה רבדל: זה נושא שהוא חדש, הממשלה לא עסקה בו.

אריאלה רבדל: הוקמה ועדה משותפת לממשלה למספר משרדי ממשלה, שאמורה לסכם את ההמלצות שלה ולהגיש את זה לממשלה כהמלצה מורחבת.

אריאלה רבדל: במסגרת הזו, ואז גם נגדיר איזה סוגים של דברים, במה נסייע, איך נסייע, אם בפעילות, אם בדיור, אם בתקציבים של התארגנות, תלוי על מה אנחנו מדברים.

אריאלה רבדל: אנחנו נפרסם את התוצאות של הדבר הזה.

אריאלה רבדל: אני מאוד מבקשת, שתצרו איתנו קשר ישיר, אשיר לכם את כרטיס ביקור שלי.

אריאלה רבדל: אני חושבת שמאוד חשוב שנשב ביחד, נגדיר את התהליכים, משום שאולי תהיו הקבוצה הראשונה שתהיה הדוגמה שממנה נלך הלאה לקבוצות חדשות שמתארגנות, במיוחד שזה קבוצת עולים זה מרגש במיוחד, זה באמת עונה על כל החלומות הכי ורודים הציוניים החדשים.

אריאלה רבדל: אני ממש מתרגשת ומתפעלת מהדבר שאתם עושים אותו.

אריאלה רבדל: אני בטוחה שאנחנו נמצא דרך מאוד מסודרת לעזור לכם בכל התהליכים של ההתארגנות.

אריאלה רבדל: אני חושבת שאולי תצטרכו עזרה קצת יותר מאחרים, כי בדרך כלל קבוצות שמתארגנות הן באות מאיזשהו גוף שמארגן אותן, שעושה להם את כל העבודה.

אריאלה רבדל: פה אתם עושים את העבודה לבד, זה מאוד קשה ומאוד מורכב, אנחנו בדיוק יודעים מה זה.

אריאלה רבדל: אנחנו בהחלט נפעל לסייע לכם גם בתחום הזה כדי שהתהליכים של הפעילות שלכם יהיו יותר קלים.

אריאלה רבדל: זו דרך מאוד קשה שבחרתם, אבל היא פנטסטית.

אריאלה רבדל: באמת, הרבה הצלחה.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: הועדה שאת מדברת עליה - - -

אריאלה רבדל: כן, היתה לנו כבר ישיבה ראשונה בשבוע שעבר, במשרד נגב גליל.

אריאלה רבדל: אנחנו בתהליכים של גיבוש של הקריטריונים.

אריאלה רבדל: אנחנו לא ידענו, אין בישראל קבוצות כאלה שמתארגנות מיוזמת עצמם לעשות את זה.

אריאלה רבדל: בדרך כלל הם עושים דרך תנועת התיישבות כזאת, תנועת התיישבות אחרת.

אריאלה רבדל: הרוב זה קבוצות התיישבות דתיות, אבל גם עכשיו הולך מתרחב קבוצות התיישבות של תנועות נוער, הנוער העובד והלומד, השומר הצעיר, וכדומה.

אריאלה רבדל: קבוצה כזאת שמתארגנת מכוחות עצמה לא קיימת.

אריאלה רבדל: זה חידוש בשבילנו, אני לוקחת על עצמי באופן אישי את האחריות לפעול לעזור להם כדי שהתהליך שלהם לא יתקל בכל הביורוקרטיה, אתה יודעת יפה איך היא יודעת להרוג יפה דברים טובים שזה לא יקרה להם.

מרינה סולודקין: - - - לשעבר של פורום ציוני, את מבינה את העניין.

אריאלה רבדל: אם אני לא אבין, אז מי?

אריאלה רבדל: אבל כן, נפעל לעזור להם.

אריאלה רבדל: אני חושבת שזה משהו מאוד חדשני.

ליה שמטוב: אחרי הישיבה, אנחנו נבקש את ההחלטות שהתקבלו.

אריאלה רבדל: תקבלו דיווח מלא תוך כדי לאורך כל הקו נשתף אתכם מה שאנחנו עושים.

אריאלה רבדל: אפילו אם תרצו להעביר איזושהי החלטת כנסת, כי אני חושבת שזה באמת משהו שהוא הציונות החדשה, הדבר הכי טוב שיכול לקרות במדינת ישראל.

אריאלה רבדל: אנחנו נתמוך בזה בכל הכוח.

מרינה סולודקין: ישיבת מעקב בעוד חצי שנה.

יעקב דנון: אני אבקש להציע הצעה, שתוך כדי הדיון, ברשותך, שיהיה איזשהו פורום של נציגי משרדים שהתכנס כוועדה משותפת ללוות את המיזם הזה, כי ההצלחה שלו או הכישלון שלו יעידו לגבי הבאים אחריו.

יעקב דנון: אנחנו רוצים בהצלחות כאלה, ולכן חשוב שדווקא בפרוייקט חדשני כזה הוא יקבל את הליווי כבר מההתחלה.

אריאלה רבדל: אנחנו מבינים שהסוכנות היהודית היא בינתיים הגוף, הגורם הגדול – לפי מה שהצגתם פה אתם מעורבים.

דימיטרי בולט: בסוכנות היהודית יש מחלקת צעירים, ימית אזולאי.

יעקב דנון: במחלקה לישראל יש גוף שמתעסק בקהילות צעירות.

אריאלה רבדל: אני מציעה שלצורך הקבוצה שלכם, נקים ועדה משותפת גליל נגב, שיכון, נצרף את קליטה ונוסיף את המחלקה לישראל בסוכנות היהודית או נפנה לסוכנות היהודית והם יחליטו מי לשלוח, כדי שתהיה ועדה שתעשה את כל הפעילות ואת כל הגורמים המעורבים בתהליך כדי שיפעלו בעניין הזה.

ליה שמטוב: יהודה, הפוטנציאל של עולים חדשים קיים היום, משפחות צעירים, תכניות כמו סל"ע?

יהודה זרצקי: סל"ע כן, ומשפחות צעירות יש עכשיו רוח חדשה במדינות חבר העמים, ויש גם הנחייה לסוכנות היהודית להעמיק את הפעילות במדינות חבר העמים.

יהודה זרצקי: אנחנו אפילו מברכים על הדבר הזה.

יהודה זרצקי: הולכות להתארגן עכשיו מספר משפחות צעירות שאמורות כקבוצה עם הגיבוש, בגלל שגברתי היושבת ראש היא מעיר מסויימת בצפון, יש כוונה לארגן קבוצה, היא בהתהוות, עדיין אין את המאסה שהיינו רוצים להגיע למרכז קליטה מסויים בצפון.

אריאלה רבדל: לא נגיד את השם.

יהודה זרצקי: מרכז קליטה שעשה שינוי ייעוד, וזה הכוונה.

יבגני מנום: מה שרציתי להוסיף, בדיוק כמו שאמרתם.

יבגני מנום: כאשר חשבנו מה אנחנו רוצים להביא איתנו, זה בדיוק הציונות של המאה העשרים ואחד.

יבגני מנום: זאת אומרת, לא לבוא מסכנים ולבקש, לא, למה?

יבגני מנום: כי באנו, גדלנו פה.

יבגני מנום: הבנו על מה אנחנו מדברים, קיבלנו את הקליטה והתמיכה, ואנחנו באים כחזקים.

יבגני מנום: כואב להגיד את זה, אבל כחייל בודד, כל פעם היית צריך להציג משהו פחות טוב שאתה מסכן כדי לקבל איזושהי עזרה.

יבגני מנום: אמרנו שאנחנו באים דווקא מכיוון אחר - מציונות חדשה.

יבגני מנום: נקודה שנייה, לגבי הנקודות במדינה שלנו באיזור הפריפריה.

יבגני מנום: אנחנו היינו בנגב, ועכשיו אנחנו בסיורים בגליל.

יבגני מנום: ישנן כמה נקודות שאנחנו כבר ראינו בהן כפוטנציאל, כי ראינו את כבר את ההישג הזה, והכרנו את הקהילה כדי באמת לראות איפה אנחנו יכולים לתרום.

יבגני מנום: זאת אומרת, בשלב אחד טיפה יותר קדימה ממה שנראה, אבל עדיין אני חושב שהפרוייקט שלנו כפי שאתם רואים פה, 10, 8 אנשים אבל יש עוד כאלה עשרות ומאות שיושבים פשוט בבית ומחכים עד שניתן אור ירוק.

יבגני מנום: ההצלחה של הפרוייקט שלנו, אם אנחנו נתקדם כמו שרצינו פה והיו רעיונות, היופי והחוזק פשוט ימשכו קבוצות לא רק בנקודה אחת, אלא גם בדרום וגם בצפון.

יבגני מנום: אני חושב שזה יכול להיות איזושהי תנועה מה שלא תארנו ורק יכולנו לחלום עליה.

מוטי שגיא: גם אני נרגש, אני מסיר בפניכם את הכובע.

מוטי שגיא: איש צבא ותיק לשעבר, בהחלט גאה ברקע הצבאי שלכם יפה מאוד.

מוטי שגיא: אני חושב שגם האגף שלנו צריך להצטרף לעשייה, אמנם בשלב כזה או אחר, כי אני חושב שבית ותעסוקה זה המפתחות - המפתח להצלחת הנושא, ואין גם תעסוקה ללא הכשרה מקצועית, כך שהכשרה זה חלק בלתי נפרד מהתהליך.

מוטי שגיא: אנחנו בהחלט יכולים להירתם ולהיות חברים באותו צוות אם תקימו, או ועדה שתעקוב אחר הנושא הזה.

מוטי שגיא: יש לנו מרכזי הכשרה בכל רחבי הארץ.

מוטי שגיא: אפשר להתאים קורס עם מסגרות להכשרה הן לאקדמאים, כי אני מבין כולכם או חלקכם יהיו אקדמאים בעתיד.

מוטי שגיא: בהרבה מאוד תחומים הנדרשים אפשר לבנות, גם בתחום המחשוב וכן הלאה וכן הלאה, אפשר לחשוב על הרבה מאוד רעיונות יצירתיים.

מוטי שגיא: אני רוצה לזרוק פה עוד רעיון.

מוטי שגיא: אני מלווה עמותה שנקראת "גוונים".

מוטי שגיא: משרד הרווחה, משרד הקליטה, לא.

מוטי שגיא: זה יוצאי קיבוצים דווקא הפוך, אנשי קיבוצים עוטף עזה, שהקימו מה שנקרא קיבוץ בעיר, אם אתם מכירים, בשדרות.

מוטי שגיא: הם החליטו לעשות מעשה, לקהילה לחברה בישראל, אז זה עוד נדבך שאני חושב שכדאי לפתח אותו, ואני מוכן לעזור לכם לתרום לקהילה.

מוטי שגיא: הם מטפלים בצעירים עם מוגבלויות, שמבצעים שרות לאומי אזרחי כשרות צבאי, חלקם גם עושים בהתנדבות שרות צבאי, והם מלווים אותם, מפתחים אותם.

מוטי שגיא: הם מביאים אותם לעולם החברה והתעסוקה, עבודה בישראל.

מוטי שגיא: אנחנו כמשרד התמ"ת, מלווים אותם בתהליך, עשינו איתם עבודת מטה עם הרבה שלבים, זה מורכב.

מוטי שגיא: וכרגע זה בשלב של גיבוש.

מוטי שגיא: זו דוגמה של תרומה לקהילה.

מוטי שגיא: אז מעבר להתיישבות, לפרנסה שלכם, כמובן גם לתרום מעבר לזה, כך שאפשר בהחלט ללוות אתכם בתהליך.

מוטי שגיא: וכפי שאמרתי, אני מתנצל שלא הכרתי ולא ידעתי קודם.

מוטי שגיא: תבורכו.

יהודה זרצקי: אני הגעתי לכאן כי התבקשתי לפני חודשיים בערך, וכבר עשיתי מעשה, הם אפילו לא יודעים שעבורם.

יהודה זרצקי: יועץ הנשיא להתיישבות יצור קשר עם ידידינו שיושב כאן.

יהודה זרצקי: מכיוון שהוא יודע שזמני לא בידי, אני עוסק קצת באותה אג'נדה ישראל תפוצות ונושא חינוך ערכי, אמרתי לו כיוון שלפני שנה נכנסה לאג'נדה שלנו משבצת מאוד חשובה של קשר בין קהילות בארץ - קהילות בעולם, לבין יחידות לוחמות בצה"ל וחיילים עולים בודדים.

יהודה זרצקי: משולש.

יהודה זרצקי: אגב, אנחנו הולכים להציג את זה ב-G.A.

יהודה זרצקי: בעזרת השם בעוד עשרה ימים, משלחת מאוד מכובדת.

יהודה זרצקי: ישבתי איתם, הצעתם להם 2 עזרות שנתבקשתי על ידי בית הנשיא.

יהודה זרצקי: האחת - לקשור אותם, דיברו כאן – אנחנו יודעים על תקציבים נופלים דברים.

יהודה זרצקי: יש כאן הרבה רצונות טובים, יש כאן ציונות באוויר, בכל פינה ופינה.

יהודה זרצקי: יושבים כאן הרבה משרדים, סוכנות יהודית, משרד הקליטה שעושים עבודת קודש, משרדים אחרים, פיתוח הגליל וכו', שיכולים לתת יד.

יהודה זרצקי: אבל הכל עולה ונופל על תקציבים.

יהודה זרצקי: אני הלכתי להציע להם משהו מאוד מעניין, יכול להיות שזה יכול לצאת לפועל.

יהודה זרצקי: ערבות הדדית של קהילה כלשהי, כמו שהסוכנות היהודית עושה שותפות 2000, אצלנו זה נקרא ערבות הדדית היום.

יהודה זרצקי: גשר של זהב יש לזה ביי-פרוג'קט נוסף, הגברת סולודקין היתה איתנו בוועדה הקודמת, היא מכירה אותנו כבר שנים.

יהודה זרצקי: סליחה, חבל שיש רק שני חברי כנסת, מתוך הרבה חברי כנסת מוועדת הקליטה.

יהודה זרצקי: זה נושא ציוני מובהק.

יהודה זרצקי: מן הראוי אגב, שזה יעבור הלאה לאחרים.

יהודה זרצקי: אנחנו רוצים להציע 2 דברים, אחד בכובע האישי שלי.

יהודה זרצקי: הצעתי להם בגלל שבבית הנשיא פנו עליי, ייעוץ משפטי חינם.

יהודה זרצקי: אני 26 שנה עורך דין, הצעתי ללוות אותם לכל אורך הדרך, כי מגיע להצדיע להם.

יהודה זרצקי: הם באו, עשו מעשה, הם רוצים להוות דוגמה לאחרים, לכן הם יקבלו את המתנה הזאת ממשרדי, בלי שום אגורה.

יהודה זרצקי: דבר שני, נשדך אותם, וכבר יכול להיות שאם אנחנו נסכם, זה תלוי גם בהם יותר.

יהודה זרצקי: אחרי הישיבה הזאת נשדך אותם אולי לגורם כלשהו במסגרת ה-G.A. כבר.

יהודה זרצקי: אני מדבר על עוד כעשרה ימים, על קהילה כלשהי בתפוצות.

יהודה זרצקי: יש לי כמה קהילות כאלה שמוכנות ללוות חיילים בודדים בארץ.

יהודה זרצקי: אז יכול להיות שיהיה להם מקור תקציבי ועזרה מעבר לים.

יהודה זרצקי: מישהו כאן אמר והעלה שכדאי שיהיה כאן פורום כלשהו, ועדה כלשהי, כדי שבאמת יהיו שיניים להחלטות של הוועדה.

יהודה זרצקי: כדי שייצא אחר כך לשדה האופרטיבי.

יהודה זרצקי: חשוב שמכאן תצא קריאה להערכתי לכמה משרדי ממשלה שאני מבין שהנציגים שלהם יושבים כאן, כדי שיקחו את זה כהישג ציוני של ציונות בימינו.

יהודה זרצקי: הם, עם העזרה של כולם, והם צעירים יחסית בארץ, יעזרו להם כאן להרים את הנושא הזה, זה יכול להיות ציונות במיטבה.

יהודה זרצקי: יכולה להיות דוגמה לאחרים.

יהודה זרצקי: אתן, שתיכן חברות הכנסת, מייצגות את הדרום והצפון.

יהודה זרצקי: הם הולכים לשני הכיוונים, שני מקומות, המרכז לא צריך אותם.

יהודה זרצקי: אבל צפון ודרום צמא לאנשים כאלה.

יהודה זרצקי: אני מקווה בעזרת השם, שעם ההמלצות שלכם במשרדים השונים, בהקמת פורום אמיתי, ומישהו כאן העלה קודם, שאולי אפילו החלטת ממשלה, לא רחוק.

יהודה זרצקי: אפשר לעשות גם דבר כזה בנושא של עשייה של חיילים בודדים, זה אח ורע ודוגמה לאחרים כמותם.

יהודה זרצקי: רק לומר לכולכם ולכולנו, בהצלחה ויישר כוח לכם.

ליה שמטוב: תודה רבה.

עמוס יוסף: אם הבנתי נכון את המצגת, החבר'ה גם מדברים בהיבט הקרקעי על איזשהו סוג של יישוב שהוא צמוד ליישוב קיים כשאין קהילה, סוג של קהילה עצמאית שצמודה, אם זה הובן נכון.

עמוס יוסף: היום בכלים שיש, כל השיווק שלנו, אם זה בפריפריה, ואם זה במרכז הוא בהליך של מכרזים.

עמוס יוסף: זאת אומרת, שאם ישנה איזושהי הצעה לממשלה, צריך לנסות לרתום את האוצר ואת שאר הגופים כדי לנסות ולבדוק האם ישנה דרך לאפשר לקבוצות מהסוג הזה לקבל הקצאת קרקע ופטור ממכרז, מה שאין היום.

עמוס יוסף: בלי המהלך הזה, אני חושב שחלק גדול ממה שהם מבקשים לא יקרום עור וגידים, ולא ייצא לפועל.

עמוס יוסף: מה שקורה למשל במושבים ובקיבוצים בארץ, בקטע של הרחבות, ישנן ועדות קבלה.

עמוס יוסף: אם זה מרכז הארץ, קרקע מאוד יקרה, ואף אחד לא יתן אותה - שום גוף כזה של יישוב או קיבוץ לא התנדב לתת קרקע זו יקרה בחינם לאף אחד, כך נראה לי.

עמוס יוסף: בפריפריה יש לנו מכרזים.

עמוס יוסף: יש איזשהו אלמנט של יוצאי צבא קבע שישנה החלטת ממשלה ספציפית שמאפשרת להם פטור מסויים.

עמוס יוסף: לכן אם רוצים לאפשר מצב שהם מקבלים קרקע מסוימת להקמה או ליישום הרעיון שלהם, צריך לשלב את הדבר הזה בהחלטות הממשלה, אחרת הם לא יוכלו לקבל קרקע, הליך של מכרז.

עמוס יוסף: או בנוסף, לכתוב מכתב למנהל המינהל, כמו שהתחילו בבדיקה שלהם, לבקש קרקע באזור ובמקום מסויים, וכנראה שבאזורים שאין ביקוש ואנשים לא מגיעים לזה, אז יהיה מכרז, וכנראה שהם יהיו היחידים שיציעו עבורה, אלא אם תהיה החלטת ממשלה שתאפשר מהלך כזה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: נחמד לקבל קרקע ולבנות את הבית.

ליה שמטוב: אנחנו ראינו לפני כמה שנים, בשנות התשעים, כשכן הפשירו את הקרקעות בגליל, אני לא יודעת איך בנגב, הקימו יישובים קהילתיים.

ליה שמטוב: אני חושבת שהרעיון ההתחלתי היה טוב.

ליה שמטוב: רצו שאנשים צעירים ממרכז הארץ יגיעו לפריפריה.

ליה שמטוב: יצא בדיוק הפוך, הצעירים מהפריפריה, הם קנו שם את הקרקעות ובנו את הבתים.

ליה שמטוב: זאת אומרת, בערים נשארו עולים חדשים, אנשים מבוגרים, ויצא שיותר טוב שקבוצה צעירה תשתלב בתוך הערים, כדי למשוך את הצעירים להגיע לפריפריה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: אנחנו רוצים לסיים את הוועדה.

ליה שמטוב: לסיכום.

ליה שמטוב: הוועדה מברכת את פרוייקט ה"הישג הציוני", ורואה חשיבות גדולה בסיוע לחיילים בודדים העולים המשתחררים מהצבא.

ליה שמטוב: שמחה לשמוע על נכונות הסוכנות היהודית ומשרדי הממשלה, ללוות ולסייע לגרעין ההתיישבות של ה"ההישג הציוני".

ליה שמטוב: הוועדה קוראת לממשלה להעביר החלטה בנוגע לסיוע להתיישבות של הצעירים, בדגש על סיוע לעולים חדשים בודדים.

ליה שמטוב: הוועדה מבקשת מהנוגעים בדבר, לסייע ככל שניתן לחברי הקבוצה, ולעדכן את הוועדה בהתפתחויות עד השלמת התהליך.

ליה שמטוב: תודה רבה.