ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 71, 2009-09-30 11:00

זבולון אורלב: שלום לכולם.

זבולון אורלב: קיבלתי טלפון לפני זמן קצר מחבר הכנסת ברכה, שקיווה להגיע כבר בעשר וחצי והוא תקוע בפקקים והוא מתנצל על כך.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מסעוד גנאים פנה כבר כמה וכמה פעמים כדי לקיים דיון יסודי ומקיף בנושא החינוך במגזר הערבי.

זבולון אורלב: נשאלתי אם השר או מנכ"ל המשרד כאן, אז כפי שנמסר לי הובאו לכאן שני אנשים בכירים ממשרד החינוך, דוקטור דקלו ומר צרפתי, וככל שיהיה צורך בדיון נוסף בהשתתפות שר או מנכ"ל – בהחלט נקיים את הדיון הזה.

זבולון אורלב: זהו הדיון הראשון וכדאי לקיימו.

זבולון אורלב: אני רוצה לברך את דוקטור דראוושה - -

קריאות: הוא לא נמצא.

זבולון אורלב: מה זאת אומרת?

זבולון אורלב: מה עם הממונה על החינוך הערבי?

זבולון אורלב: יעל ביקשתי לבדוק מדוע הוא לא הגיע, הוא לא הודיע לנו.

זבולון אורלב: זה לא מקובל עלינו ואני מבקש לקבל הסברים משני האנשים הללו.

מוחמד אלהיב: הוא התקשר בלילה ואמר שלא יוכל להגיע בגלל משהו אישי.

זבולון אורלב: אני לא מקבל זאת וגם אוציא מכתב.

זבולון אורלב: הודענו הרבה זמן לפני על הדיון הזה.

זבולון אורלב: יעל הם היו בישיבת הכנה אצל המנכ"ל ואמרו שיגיעו.

זבולון אורלב: זה רק מחמיר את הבעיה.

זבולון אורלב: הדבר הזה לא מקובל.

זבולון אורלב: אני לא מוכן לעבור לסדר היום ואנחנו נכתוב על כך ונודיע מחאתנו בפני מנכ"ל המשרד בכדי שיערוך אתם בירור על היעדרותם.

זבולון אורלב: ההיעדרות הזאת לא יכולה לעבור.

זבולון אורלב: לכן, אם יש צורך להראות איזה שהוא כבוד כלפי הכנסת, בעיקר ברשות המבצעת.

זבולון אורלב: ..

זבולון אורלב: הם לא עושים לנו טובה, זאת חובתם על פי סדר וחוק, על פי אתיקה.

זבולון אורלב: לפני כן אומר שהתכוונתי לפתוח את הדיון בשעה 11:00 בדיוק אך בגלל שהיו מאחרים רבים פתיחת הישיבה התאחרה ועלי לצאת בסביבות השעה 12:30.

זבולון אורלב: על כן אבקש מחבר הכנסת גנאים להחליף אותי ולהמשיך את הישיבה.

זבולון אורלב: אנחנו ניתן לחבר הכנסת גנאים לפתוח את הדיון.

מסעוד גנאים: שלום לכולם וחג שמח.

מסעוד גנאים: הייתי רוצה שבדיון הזה יהיה נוכח לפחות המנכ"ל, עם הכבוד לכל האורחים ונציגי משרד החינוך שהגיעו לכאן.

מסעוד גנאים: היה מן הראוי שהמנכ"ל יבוא או לפחות דוקטור עבדאללה כי דיברתי אתו לפני יומיים והוא אמר שיבוא לדיון.

מסעוד גנאים: הדיון חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: ניסינו לערוך אותו לפני תחילת שנת הלימודים כדי להציג את הבעיות של החינוך הערבי בישראל.

מסעוד גנאים: בקשר למערכת החינוך הערבית, אנחנו יודעים וגם השר מודע למחסור שיש, אם זה בכיתות לימוד ואם זה בשעות הלימוד.

מסעוד גנאים: לאור תוצאות מבחני הבגרות והפער בין התלמיד היהודי והערבי, אני חושב שהחינוך הערבי צריך תכנית חירום.

מסעוד גנאים: צריך לבוא לידי ביטוי הנרטיב הייחודי שלי, כערבי במדינת ישראל.

מסעוד גנאים: אני ערבי, אני פלסטיני ואני גם אזרח מדינת ישראל.

מסעוד גנאים: אז למה לא אלמד גם את הנרטיב ההיסטורי שלי?

מסעוד גנאים: למה לא ללמד גם את הנכבה?

מסעוד גנאים: ואני אומר פה בפני כולם: אני הייתי מורה להיסטוריה לכיתות י"א.

מסעוד גנאים: לפי תכנית הלימוד שם שהיא לבגרות, יש חלק מהספר שאנחנו מלמדים שהוא ההיסטוריה של המזרח התיכון, ששם יש על סוגיית פלסטין.

מסעוד גנאים: שם יש מלחמת 48, ואי אפשר כמורה ערבי לא להזכיר את המושג "נכבה" שם, למרות שהוא איננו בספר הלימוד.

מסעוד גנאים: למה לראות בזה איום?

מסעוד גנאים: בגלל זה אני חושב שהחינוך הערבי בישראל, כל הדברים שאמרתי נכונים, אבל בעיקר צריך לעבוד מהפכה בקונספציה ובראיה, וזה חלק מראייתה של המדינה, של הממשלה לאוכלוסייה הערבית שלה, אזרחי מדינת ישראל, שצריך לראות אותם בעין אזרחית, דמוקרטית והומאנית ולא בעין ביטחונית.

מסעוד גנאים: לא כל דבר הוא איום ביטחוני, למרות שזה מושג.

מסעוד גנאים: הייתי אומר בראיה, בחזון של השר, ששמענו אותו לפני חודש או חודשיים, הוא דיבר על העמקת הערכים הציוניים וכל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: אמרתי שם ואומר פה, שהחינוך במדינת ישראל, שהיא חברה פלורליסטית, חברה רב-תרבותית, צריך לשים את הדגש על הלימוד לרב-תרבותיות ולכבד את האחר.

מסעוד גנאים: זה יתחיל בהכרה במיעוט הערבי בישראל שהוא מיוחד, שיש לו ייחוד לאומי ותרבותי.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

זבולון אורלב: תודה רבה לך על הדברים.

זבולון אורלב: אתה יודע, אני כרגע מתלבט האם להתייחס לדבריך ולהיכנס אתך לפולמוס וככה נעביר את השעה הקרובה, והבניינים יישארו במקום שהיו לפני הדיון, והשעות יישארו במקום שהיה לפני הדיון - -

מסעוד גנאים: זה לא ישפיע על זה שאני אהיה היו"ר במקומך, נכון?

זבולון אורלב: לא, אתה יודע שלא.

זבולון אורלב: אני סומך עליך שברגע שאבקש ממך להיות יו"ר, אתה תהיה יו"ר ממלכתי.

זבולון אורלב: זה מה שאני משתדל לעשות גם בתפקידי, אבל אם הייתי יו"ר, כמו שאני יו"ר תנועה פוליטית, ברור לגמרי שהייתי מקיים את הדיון באופן אחר, אם בכלל מקיים את הדיון.

זבולון אורלב: כולנו נמצאים גם במסגרת אזרחית וממלכתית, והכנסת צריכה לשקף את מגוון הדעות שיש בתוך הבית הזה ולכן, אני רואה חובה לעצמי לקיים דיון על החינוך הערבי מתוך מטרה ברורה ומוצהרת, שראוי מאוד שהחינוך הערבי יהיה שווה בכל דבר וענין בהישגיו ובתנאיו לכל החינוך הממלכתי האחר במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אבל בכל זאת, פטור בלא כלום אני לא יכול.

זבולון אורלב: אעשה זאת בשני משפטים, אם חבר הכנסת אחמד טיבי, שהוא כידוע פחות סבלני ממני ביכולת האיפוק שלו להיכנס לפולמוסים ימשיך, אני גם אצטרך להמשיך למרות שעכשיו נכנס חבר הכנסת ברכה.

זבולון אורלב: התנצלתי שאתה מאחר - -

מוחמד ברכה: אני מאוד מודה לך, אדוני, שאחרת את פתיחת הישיבה.

זבולון אורלב: קבילת דיווח על הכל?

מוחמד ברכה: 47 דקות בדיוק עמדתי כדי לעבור 10 מטרים.

זבולון אורלב: זה לא בגלל שזה דיון על החינוך הערבי?

מוחמד ברכה: לא, לא.

מוחמד ברכה: זה בגלל הפגנה של אופנוענים.

מוחמד ברכה: ..

זבולון אורלב: רק לומר שלצערי שרת החינוך הקודמת, יולי תמיר, אני חושב שבאמת שחררה שד מהבקבוק עם כל סוגיית הנכבה במערכת החינוך.

זבולון אורלב: על פי השקפתי, בהחלט ערביי ישראל יכולים לראות בניצחונו של העם היהודי, בכך שהצליח להקים מדינה יהודית כאן, בארץ ישראל, בהחלט פגיעה בשאיפות שלהם כולל לא רק פגיעה לאומית אלא בוודאי גם פגיעות אישיות.

זבולון אורלב: כמו בכל מלחמה יש גם מחירים אישיים.

זבולון אורלב: אבל מכאן ועד נכבה, אני חושב שהמרחק רב עוד שמערכת החינוך תחנך לכך, כי אני לא מאמין שאדם יכול להתחנך בעת ובעונה אחת גם לנכבה וגם להיות אזרח נאמן למדינת ישראל, כמדינה יהודית ודמוקרטית.

זבולון אורלב: אלא אם מערערים על העובדה שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית.

זבולון אורלב: אם מערערים על כך, זה לא במערכת החינוך.

זבולון אורלב: מערכת החינוך חייבת לקיים על פי החוק, חוק מטרות החינוך, וגם על פי חוקים אחרים שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, ואני, כאיש חינוך, לא רואה איך אפשר לחנך אדם לדבר והיפוכו.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, ואני לא אומר שהדבר הוא קל, אני לא אומר שהדבר פשוט ואני לא אומר שאני מקנא במחנך הערבי.

זבולון אורלב: אלה דברים מאוד מורכבים וצריך לומר דברים אמיתיים בענין הזה.

זבולון אורלב: אבל מכאן ועד שחרור מיידי של "נכבה", אני רואה בכך בעייתיות ולהיפך, אני רואה בכך פצצות זמן בכל מערכת החינוך בין יהודים וערבים כאזרחי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני מציע שאסתפק בהערה הקצרה הזאת, כתשובה לדבריו של חבר הכנסת גנאים.

זבולון אורלב: אני מציע שנתחיל עם הדברים היותר כמותיים שניתן לטפל בהם, וזה סוגיית התכנון והבינוי - -

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני היושב ראש, האמת היא שהנתונים הסטטיסטיים והמקצועיים - - אני לא ורצה לדון בנושא שהיה ביניכם, למרות שהנושא חשוב, אבל אני רוצה להשתמש במילה "נכבה" כדי לתאר את המצב במערכת החינוך.

אחמד טיבי: הוא "נכבתי" ביותר.

אחמד טיבי: כלומר, מחסור של יותר מ-9000 חדרי לימוד, שכל הזמן גדל.

אחמד טיבי: הפער הזה והמחסור הזה בחדרי לימוד כל הזמן גדל, ואין צמצום של הפער הזה.

אחמד טיבי: אני זוכר שכשהתחלתי את כהונתי בכנסת דיברנו אז על 2000, 3000 כאשר השנה אנחנו מדברים על 9000 ויותר חדרי לימוד חסרים.

אחמד טיבי: גם מה שקיים זקוק להתאמות, לשיפוצים, להתאמה לשנות האלפיים.

אחמד טיבי: לא ל-2010.

אחמד טיבי: יש מקומות שלא מתאימים לחיי אדם, על אחת כמה וכמה בכפרים הלא מוכרים.

אחמד טיבי: אני התבשרתי רק לפני כמה ימים וגם היום בבוקר על ידי שמואל לגבי בית ספר "אל-עמל" בכסייפה ובית ספר אחר, שעדין אין לו שם, שאין חשמל שם.

אחמד טיבי: לא מחברים את בית הספר לחשמל.

אחמד טיבי: יש גם כ-2000 גנים, אדוני היושב ראש, שהם בשכירות.

אחמד טיבי: כלומר, מצוקת הבינוי ובעיית התכנון והבינוי היא אחת הבעיות הקריטיות ביותר של מערכת החינוך הערבית, שכתוצאה ממנה וגם מבעיית התכנים והבעיה הפדגוגית, וגם מהתקציב הדל בנושאים הפדגוגיים של החינוך הערבי בהשוואה לחינוך היהודי, הם שגורמים לתת-הישגים או להישגים נמוכים של התלמידים הערבים.

אחמד טיבי: זכאות לתעודת בגרות היא 32% ב-2008 אצל ערבים בהשוואה ל-60% אצל יהודים.

אחמד טיבי: עמידה בתנאי כניסה לאוניברסיטאות 70%-75% אצל הערבים, 85%-90% אצל יהודים.

אחמד טיבי: ממוצע פסיכומטרי 455 נקודות מול 564 נקודות אצל יהודים.

אחמד טיבי: ממוצע שעות לתלמיד, וזה חשוב: 1.66 שעות לתלמיד הערבי מול 1.93 לתלמיד היהודי.

אחמד טיבי: בעיית האלימות, שמטרידה את כולנו – 40% חשיפה לאלימות אצל תלמידים ערבים לעומת מחצית, כ-20% אצל יהודים.

אחמד טיבי: זה הדיווח, ויכול להיות שהאחוזים הם שונים.

אחמד טיבי: 20% נשירה אצל ערבים מול 10% נשירה אצל יהודים.

אחמד טיבי: לרוב הנשירה היא בכפרים הלא-מוכרים, כמעט 70%.

אחמד טיבי: התקציב לתכניות פדגוגיות – 19 מיליון שקל אצל ערבים, מיליארד שקל בתכניות החומש בסך הכל אצל היהודים.

אחמד טיבי: תקציב תמיכות לעמותות - 15 מיליון אצל הערבים או עמותות ערביות- יהודיות מול מיליארד אצל עמותות במגזר היהודי.

אחמד טיבי: מתחת לקו העוני 60% וכדומה.

אחמד טיבי: כלומר, אלה נתונים שכל הזמן אנחנו מציגים.

אחמד טיבי: גם בדיונים פה, בפגישה עם הנהלת המשרד, נפגשנו עם שר האוצר ועם ההנהלה הבכירה של המשרד, אנחנו שומעים הכרה בבעיות האלה, מכירים, חשופים לנתונים האלה אבל עד עכשיו הבעיות לא נפתרו.

אחמד טיבי: גם בתקופת השרה הקודמת הצמצום לא היה צמצום ברור במחסור בחדרי לימוד.

אחמד טיבי: יש עכשיו אולי יותר התרכזות בנושאים דקלרטיביים, לבטל את ה"נכבה" ומה שדיבר חבר הכנסת גנאים.

אחמד טיבי: אני מציע גם לשר וגם להנהלת המשרד לצמצם את הפער בין החינוך הערבי לבין החינוך היהודי, שהוא פער לפחות של 20,30 שנה בתשתיות ותכנים, כאשר הבעיה של חלק מבתי הספר היהודים, אם יש מיזוג או אין מיזוג, בחלק מבתי הספר הערביים הבעיה אם יש או אין חשמל.

אחמד טיבי: כבר הזכרתי את בתי הספר ושמותיהם.

אחמד טיבי: כמובן שאני מצטרף לקובלנה גם של היו"ר וגם של עמיתי, חבר הכנסת מסעוד גנאים, על זה שהממונה על החינוך הערבי, עבד אל חטיב לא הגיע לישיבה הזאת.

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא יאה ולא מתאים.

אחמד טיבי: אם אני מצאתי לנכון להגיע בזמן פגרה וכך גם עמיתיי, אני חושב שגם הוא היה צריך להגיע לפה.

אחמד טיבי: אני אומר אותו דבר גם על השר וגם על המנכ"ל.

אחמד טיבי: היה עדיף ששניהם או אחד מהם לפחות יהיה פה, עם כל הכבוד לבכירים שנמצאים כאן.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת ברכה, כבר ציינתי שגם הוא פנה בזמנו לקיים את הדיון הזה, ואמרתי לו שבראשית השנה נקיים את הדיון.

מוחמד ברכה: אדוני, תודה.

מוחמד ברכה: אני עוד בסוף יולי, לפני שיצאנו לפגרה, פניתי לכבוד היו"ר כדי לכנס ישיבה מיוחדת שתדון בבעיות החינוך הערבי.

מוחמד ברכה: אמנם זה בעיכוב של חודשיים וחודש אחרי פתיחת שנת הלימודים, ויכול להיות שהיה אפשר להזיז דברים בענין, לפחות בענין של שיפוצים ולא בענין של בינוי, אבל טוב שזה נעשה על אף שאני חושב שהאיחור אינו לטובה.

מוחמד ברכה: העובדה שעיקר הבעיות של מערכת החינוך במדינת ישראל נמצאות בקרב הציבור הערבי, במערכת החינוך הערבית, היה מקום לתת עדיפות לנושא הזה גם בסדר יום דחוס שעמד בפני הוועדה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אנחנו לא תכננו את זה ואתה כמובן לא תכננת את זה שהישיבה הזאת מתקיימת היום, יום לפני השביתה הכללית שהוכרזה על ידי הציבור הערבי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: השביתה תהיה מחר ותכלול את כל תחומי החיים של האזרחים הערביים.

מוחמד ברכה: היא לא שביתה שבאה במחאה על אירוע מסוים אלא על הצטברות של מכלול בעיות באפליה בחקיקה, שאנחנו רואים אותה כחקיקה גזענית של הדרה, של מתקפה על הציבור הערבי וזכויותיו גם כדי לקדם את תהליך השלום.

מוחמד ברכה: בין שאר הפרקים המרכזיים בסיבות לשביתה הוא נושא החינוך והמחסור בכיתות לימוד וכולי.

מוחמד ברכה: לכן, אני מנצל את פתיחת הישיבה כדי לפנות לנציגי משרד החינוך.

מוחמד ברכה: אני חשבתי בכלל שהמנכ"ל יהיה כאן, שהשר יהיה כאן, שהממונה על החינוך הערבי יהיה כאן.

מוחמד ברכה: אני לא רואה לטובה שכל אלה נעדרים, אבל אני מבקש מאלה שנמצאים מטעם משרד החינוך, אדוני היושב ראש, שעוד היום, בתום הישיבה יפנו למנכ"ל משרד החינוך שהוציא חוזר למורים לפני כמה ימים, שבו הוא מורה להם להופיע לבתי הספר, ובנימה לא מעטה של איום.

מוחמד ברכה: הדבר הזה אינו מקובל.

מוחמד ברכה: ציבור המורים והתלמידים הם חלק מהציבור הערבי, ולו היו כל בעיות החינוך הערבי נפתרות הייתי אומר שצריך לפטור את מערכת החינוך הערבית מהשביתה.

מוחמד ברכה: אבל היות וחלק גדול מהבעיות שאנחנו מוחים כלפיהן נמצאות במערכת החינוך, חשוב גם ערכית, גם מוסרית, גם פוליטית וגם חברתית שמערכת החינוך תצטרף לשביתה ולא ייתכן ששר החינוך והמנכ"ל של משרד החינוך ימלאו תפקיד של מושל צבאי, שמאיים על מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אני לא מתאר לעצמי מצב כזה אם הסתדרות המורים היתה קוראת לשביתה או ארגון המורים היה קורא לשביתה, שהיו מהלכים אימים על המורים.

מוחמד ברכה: השביתה תתקיים גם בבתי הספר, הן מכוח המחויבות של ראשי השלטון המקומי הערבי וגם מכוח המחויבות של ועדי ההורים.

מוחמד ברכה: לכן, לא לשים אל המורים בדילמה הזאת, לא להעמיד אותם בדילמה הבלתי אפשרית שהם יהיו מחוץ לחברה שלהם ומנותקים מהחברה שלהם, עד כמה וכמה כפי שאמרתי, שאחד הנושאים המרכזיים של השביתה הוא האפליה במערכת החינוך.

מוחמד ברכה: לכן, אני מבקש מנציגי משרד החינוך ומכבוד יושב ראש הוועדה לפנות למנכ"ל משרד החינוך עוד היום, שימשוך את המכתב הזה לאלתר.

מוחמד ברכה: זאת שביתה לגיטימית וחוקית, שאין בה שום רבב.

מוחמד ברכה: אפשר לחלוק על מטרותיה, בהחלט, אבל אי אפשר לטעון כנגד הלגיטימיות שלה.

זבולון אורלב: אני הולך לאכזב אותך.

זבולון אורלב: העמדה המסורתית מקדמת דנא של ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: ..

זבולון אורלב: נדמה לי ששנינו נכנסנו יחד לכנסת ב-99 אם אינני טועה, והעמדה המסורתית של ועדת החינוך והתרבות, לכל דורותיה ובכל הרכביה היתה להתנגד לשביתות במערכת החינוך.

זבולון אורלב: מעולם הוועדה הזאת לא הצדיקה שום שביתה, ואמרנו שפתרון כל הבעיות - לא על גבם של התלמידים.

זבולון אורלב: רק לאחרונה הוועדה תמכה בקריאה של שר החינוך למנוע את ההשבתה ברשויות המקומיות של מרכז השלטון המקומי.

זבולון אורלב: זה לא היה פשוט לצאת נגד חברים פוליטיים שלנו, חברי מפלגתנו.

זבולון אורלב: גם שר החינוך וגם אני, התעמתנו לא מעט עם השלטון המקומי כדי למנוע את השביתה, ונלחמנו בכוח ואכן הצלחנו.

זבולון אורלב: ב-85% מהרשויות המקומיות לא התקיימה שביתה.

זבולון אורלב: המורים הם עובדי מדינה והם מסורים להחלטה של מדינת ישראל, ואין כאן מדינה בתוך מדינה.

זבולון אורלב: מה שנכון לגבי כל השלטון המקומי במדינת ישראל נכון גם לגבי השלטון המקומי במגזר הערבי.

זבולון אורלב: זאת אותה מדינה.

זבולון אורלב: אתה לא יכול להגיד שבשלטון המקומי הרגיל אנחנו לא תומכים בשביתה,אבל הואיל ואנחנו ציבור ערבי...

זבולון אורלב: להיפך, אני אפנה לשר החינוך ואומר לו שאני מצטרף לקריאתו, ואני מצטרף לקריאתו וגם אליכם ואומר לכם שאתם לא יכולים להגיד מצד אחד: חבר'ה, אנחנו לא מכילים עלינו את כל הכללים של מערכת החינוך ומצד שני, לפעול בכללים שלכם.

זבולון אורלב: זה לא יכול להיות כדבר הזה.

זבולון אורלב: אתם לא ארגון פרופסיונאלי.

זבולון אורלב: אגב, ארגון פרופסיונאלי - יש לו הכרה בחוק.

זבולון אורלב: לרשויות מקומיות אין הכרה בחוק.

זבולון אורלב: רשות מקומית, אין לה סמכות, על פי השקפתי, להשבית את מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: יש לה סמכות בהחלט.

מוחמד ברכה: היא שמתחזקת את בתי הספר ויש לה סטאטוס חוקי ברור במערכת החינוך ואני לא צריך להסביר לך את הדברים האלה, אתה מכיר אותם.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד לך, בעקבות הדברים, שיכול להיות שזה דבר שגלוי לרבים מהציבור הערבי, העמדה שלי בנושא השבתת הלימודים.

מוחמד ברכה: אני יושב בוועדת המעקב ולפעמים משתתף בהחלטות של ועד ראשי הרשויות הערביות, ואני באופן מסורתי, עוד לפני שנכנסתי לכנסת, אני מתנגד להשבתת מערכת הלימוד באופן שרירותי ובלתי מחושב.

מוחמד ברכה: מה זה אומר?

מוחמד ברכה: לפעמים הכי קל ללכת ולסגור את בית הספר, ובסופו של דבר זו ענישה עצמית.

מוחמד ברכה: אבל אני בהחלט תומך בשביתות שבאות לשפר את מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אני בהחלט תומך בשביתות של המורים כדי לשפר את שכרם ותנאי עבודתם.

מוחמד ברכה: אני בהחלט תומך בשביתות ואני חושב שוועדת החינוך ונבחרי הציבור צריכים לתמוך בשביתות כאקט של מחאה כנגד דברים שקיימים בתוך מערכת החינוך, כאשר הם דברים לא ראויים.

מוחמד ברכה: לכן, כמובן שלא מפתיע אותי שאתה תאגף את גדעון סער משמאל ומימין, אבל כאחד מנציגי הציבור הערבי, ואני חושב שאני מדבר על דעתם של שני עמיתי שנמצאים כאן וגם שאינם נמצאים כאן:

מוחמד ברכה: הציבור הערבי מוחה מחאה לגיטימית וחוקית, וצריך לכבד את הענין הזה.

מוחמד ברכה: לכן, הקריאה שלי היא שוב למנכ"ל משרד החינוך ולשר החינוך, למשוך את המכתבים לאלתר.

מוחמד ברכה: השביתה תתקיים.

מוחמד ברכה: לא להעמיד את המורים במצב בלתי אפשרי וגם לא להלך עליהם אימים.

מוחמד ברכה: לנושא הדיון, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד רק משפט אחד ולא אסקור את הנייר שעומד לפנינו, שהונח על ידי ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

מוחמד ברכה: זה נייר ממצה ומקיף שחלקים ממנו הזכיר חברי, חבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: אני מקווה ואני מניח שזה מה שיהיה, שהם יקבלו את הבמה כדי להציג את הדברים.

מוחמד ברכה: גם כל מיני פרויקטים פדגוגיים, למשל, בענין של פרויקט לשוויון בין המינים.

מוחמד ברכה: אני חושב שכדאי לשמוע את הגברת סאוסן תומא, שנמצאת כאן, שיש להם תכנית בענין הזה.

מוחמד ברכה: לדעתי יש לה הצעות ואני לא רוצה להגיד אותן במקומה.

זבולון אורלב: על מה היא אחראית?

מוחמד ברכה: היא מטעם עמותה נגד אלימות, כך זה נקרא, והם מריצים פרויקט חינוכי לשוויון בין המינים.

מוחמד ברכה: אבל אני רוצה לומר לוועדה ולציבור שמלווה את הישיבה הזאת דבר מאוד פשוט: אני יכול להגיד את המספרים ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, שגם שמענו בסקירה של השר סער לפני תחילת שנת הלימודים אודות העדפה מתקנת בבינוי בקרב המגזר הערבי.

מוחמד ברכה: זה נכון.

מוחמד ברכה: בתכנית החומש שאושרה בימיה של שרת החינוך יולי תמיר הוחלט על בניית 8000 כיתות ב-5 שנים, משמע: 1600 כיתות לשנה כשהוקצבו או הוקדשו מזה 39% למערכת החינוך הערבית.

מוחמד ברכה: זה נראה מרנין, מפליא ונהדר אבל המחסור בכיתות לימוד בעיקר קיים במגזר הערבי.

מוחמד ברכה: הלכתי ועשיתי חישוב ויכול להיות ששמעת את זה ממני אבל אגיד זאת שוב: אם 1600 כיתות יבנו במערכת החינוך במדינת ישראל בכל שנה, 39% מזה זה קרוב ל-640 כיתות, קצת פחות - -

יגאל צרפתי: 624 בממוצע.

מוחמד ברכה: 624.

מוחמד ברכה: אם לוקחים בחשבון את הצורך למלא אחרי הגידול הטבעי כל שנה, כי התלמידים מתרבים לא רק בכיתה א' אלא אלה שעוברים מכיתה ב' ל-ג', גם הם גדלים וכולי.

מוחמד ברכה: זו הצטברות של קרוב ל-450 כיתות כדי להדביק את הגידול הטבעי.

מוחמד ברכה: יוצא שבכל שנה מוקדשות 180 כיתות כדי לסגור את הפער של 9300 כיתות.

מוחמד ברכה: אם עושים את החישוב של 9300 חלקי 180, יוצא שנסגור את הפער לא במודרניזציה, לא במחשוב, לא בחדשנות של הפדגוגיה אלא בהבטחת ספסל לימודים לכל תלמיד.

מוחמד ברכה: ואם עושים את החישוב יוצא לנו שצריך 51.66666 שנים כדי לסגור א הפער.

מוחמד ברכה: זה דבר שלא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: אני מסכים, כנבחר ציבור, לבוא ולומר שאנחנו לא יכולים לסגור את הענין הזה לא בשנה ולא בשנתיים ולא בתכנית חומש.

מוחמד ברכה: אבל לפחות שתונח ותאושר ותתוקצב ויקבע לוח זמנים לסגור את הפער תוך 10 שנים.

מוחמד ברכה: שתבוא הממשלה הזאת ותיקח את האתגר.

מוחמד ברכה: הרי הממשלה הזאת עשתה מעשה חסר תקדים ואישרה תקציב לשנתיים, כבר היום הם משנים את התקציב וכבר היום יש קיצוץ רוחבי, כולל במערכת החינוך, שזה לצערי הקיצוץ הכי גדול.

מוחמד ברכה: אם יש מחשבות לטווח ארוך - בבקשה, שיגידו שהם מציבים תכנית ל-10 שנים כדי לסגור לא את הצרכים הפדגוגיים החדשניים המודרניים של מערכת החינוך הערבית אלא להבטיח ספסל לימודים לכל תלמיד.

מוחמד ברכה: שאר הדברים, אני מניח שחבריי מוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי יאמרו בסקירתם.

מוחמד ברכה: תודה רבה אדוני.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מציע שנעבור לאנשי משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: נתחיל עם סוגית הבינוי שחברי הכנסת התייחסו אליה, ובעיקר סוגיית הדבק הפער, שהיא כאילו אומרת: שמע, בקצב כזה לא נדביק פער.

זבולון אורלב: בבקשה, יגאל צרפתי, ראש מינהל תכנון מערכת החינוך במשרד החינוך.

יגאל צרפתי: בשנים 2007 ו-2008 דבקנו בתכנית החומש ותוקצבו עד לרגע זה 1942 כיתות.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, לכל שנות התקציב 2007,2008 ו-2009 יש לנו עוד יתרה קטנה שמחכה לנו - -

מוחמד ברכה: זה מה שנותר מתכנית החומש.

יגאל צרפתי: כן, זה לפי תכנית החומש.

יגאל צרפתי: כנתון בסיסי העמדתי מול זה את הגידול בתקנים.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, מה היה הגידול בתקנים, כמה כיתות נוספו למערכת?

יגאל צרפתי: למעשה, המספר שהתברר הוא 1552 מול הבינוי של ה-1942 כיתות.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, כשאנחנו מקבילים את בניית כיתות הלימוד לגידול בתקן, אנחנו מגלים שמבחינת הבינוי בנינו 390 כיתות מעבר לגידול הטבעי.

מוחמד ברכה: ב-3 שנים.

יגאל צרפתי: נכון, כשלמעשה תכנית החומש הזאת לא רק שהיא נותנת מענה לגידול הטבעי, היא גם מאפשרת לנו קצת מעבר לזה.

זבולון אורלב: הוא אומר שהפער הזה, הדלתא הזאת היא 50 שנה לסגירת הפער.

יגאל צרפתי: מה שקורה, ושוב, אני רוצה לחזור אחורה ולהתייחס למספר של ה-9000 כיתות.

יגאל צרפתי: אני מכיר את המספרים בתוך התכנית הזאת, ולמעשה יש שם דברים שגם בהנחה שיתנו לי את התקציב לעשות אותם מחר, חלקם לא ישימים.

יגאל צרפתי: אתן דוגמה: למשל, המספר 9000 כולל בתוכו 2700 גני חובה לגילאים 3 עד 5.

יגאל צרפתי: אם 700 כיתות מתוך זה הם נניח לטובת חובה, שהמדינה מחויבת לבנות, אנחנו צריכים לזכור שבתוך ה-2000 יש כיתות בגילאי טרום-חובה שלא בצו שר.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, המדינה לא מחוייבת לבנות.

יגאל צרפתי: היא אמורה לתת מענה קודם כל לגילאי החובה, וזה גם איזה שהוא ענין שנכון שבהינתן תנאים אופטימאליים, כולם היו רוצים שגני הילדים יהיו חדשים ומושלמים וכולי, ועוד לא נגעתי בכלל בסוגיית הקרקע והיעדר קרקעות וכולי.

יגאל צרפתי: ישנו עוד מספר בתוך ה-9000 שקרוי: התאמת מבנה לפרוגרמה, שהוא טומן בחובו 2432 כיתות.

יגאל צרפתי: מה הכוונה?

יגאל צרפתי: אומרים: יש בישוב X בית ספר שמבחינת שטח, אם אני משווה אותו לפרוגרמה, חסרים בו 400 מטר כדי להשלים אותו לפרוגרמה תקנית.

יגאל צרפתי: ברוב המקרים זה בלתי אפשרי כי למעשה בית הספר תחום במגרש לא תקני, ולהגדיל אותו זה דבר לא מעשי.

יגאל צרפתי: לכן אני אומר, אם להסתכל על חצי הכוס המלאה - -

מוחמד ברכה: לעומת זאת, בהמשך לנתונים החשובים שאתה אומר ואני כמובן מקבל אותם אבל אם אתה מדבר על המחסור בחובה – בבקשה, תטפל בחובה שזה קרוב ל-7000 וזה לא פשוט.

מוחמד ברכה: אבל מה שלא נמצא בתוך הנתונים האלה למשל זה הענין של הצפיפות.

יגאל צרפתי: נמצא.

יגאל צרפתי: יש השוואת צפיפות כיתות.

יגאל צרפתי: 370 כיתות.

יגאל צרפתי: יש מחלוקת אבל המספר נמצא.

מוחמד ברכה: זה נשמע צנוע מדי...

יגאל צרפתי: למעשה, אין בדברים האלה בכדי לבוא ולומר שאנחנו מקבלים את כל מה שאנחנו זקוקים לו.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, אם אנחנו מדי שנה מכירים בצורך בבניה של כ-3500 כיתות בכלל המערכת, עובדה היא שאנחנו מקבלים מחצית הצורך האמיתי.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, לכלל המגזרים הצורך האמיתי מדבר בממוצע על 3500 כיתות בשנה, ופה מקבלים את אותן 1600 כיתות בממוצע.

יגאל צרפתי: כדי להיות אופרטיביים, אני חושב שצריך להיערך לתכנית חומש חדשה, שתבחן את הדמוגרפיה, את הגידול הטבעי ומה שקורה, ובעצם לבנות תכנית כפי שנעשה בעבר, יחד עם כל הגורמים הרלבנטיים.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, עם הלמ"ס וכל גורמי המקצוע שיוכלו להמליץ לנו לאן נושבת הרוח בענין הזה.

מוחמד ברכה: אדוני, כראש מינהל תכנון, אתה מוכן לקחת את האתגר התכנוני הפשוט ולומר שהנתונים הם כאלה וכאלה, חובה כך וכך, צפיפות כך וכך, ולבוא ולבנות תכנית של סגירת פערים ואפילו להגיד שאתה רוצה לתת לזה 10 שנים ולהעמיד את זה בפני הממשלה.

מוחמד ברכה: בא תדבר אתה וועדת המעקב לענייני חינוך ערבי ותבנו תכנית, שלפחות כאשר ועדת החינוך תבוא לדבר על הענין הזה לא תראה כוועדה מקטרת אלא ועדה שרוצה להריץ תכנית, להריץ פרוייקט.

מוחמד ברכה: אני מאוד מבקש שהדבר הזה ייעשה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה יתרום.

זבולון אורלב: רשמתי את זה.

זבולון אורלב: זה חלק מההחלטות שלנו, שיציגו תכנית של לוח זמנים סביר של סגירת הפערים בחינוך חובה.

יגאל צרפתי: אבל שוב, אם להתחבר לענין הזה, אדוני היו"ר, מאחר ותכנית החומש שלנו עתידה להסתיים ב-2011, אנחנו נערכים בימים אלה לתכנית חדשה.

יגאל צרפתי: וכדי להיערך לתכנית כזאת הזמנו את הפרטנרים שלנו מהלמ"ס, ואת הפרטנרים מהאגף הכלכלי של ראש הממשלה וכל הגורמים, כולל נציגי אוצר, כדי שנוציא תחת ידינו מסמך מעשי ולא נייר אקדמי.

יגאל צרפתי: למעשה, כדי לבנות את תכנית החומש החדשה צריך להתחיל לפעול כבר היום ואנחנו צריכים להמשיך את הענין הזה.

זבולון אורלב: לשיטתכם, תכנית החומש כרגע מבחינת האוצר לשנת 2009 וגם ל-2010 עובדת על פי התכנית - -

יגאל צרפתי: עובדת בדיוק על פי התכנית.

מוחמד ברכה: התכנית עובדת ומבטיחה שעוד 52 שנים נסגור את הפער.

זבולון אורלב: - - עם הנתון שאין מחלוקת על מה שאומר חבר הכנסת ברכה, שבקצב הזה סגירת הפער של 9000 כיתות משמעותו עוד 50 שנה.

יגאל צרפתי: יצאת לכמה דקות ולרגע נכנסתי לפרטים לגבי ה-9000 כיתות - -

זבולון אורלב: אמרת שמתוך זה 2000 הם לא חובה.

יגאל צרפתי: צריך לנכות את ירושלים המזרחית, שזו אופרה בפני עצמה עם המורכבות שלה.

יגאל צרפתי: יש פה את הענין, כפי שהזכרתי, של התאמת פרוגרמה תקנית לבתי ספר קיימים.

יגאל צרפתי: שוב, זה 1700 כיתות.

יגאל צרפתי: ..

זבולון אורלב: אם אתה מפריד את כל הדבר הזה, אתה מפריד את מזרח ירושלים, אתה מפריד קדם-חובה, מפריד השלמת פרוגרמות, שאני מסכים אתך שהיא קריטית אבל לא מאוד קריטית כמו מחסור לגמרי - -

יגאל צרפתי: אני מגיע למשהו כמו 5000 כיתות.

זבולון אורלב: אם אתה מדביק את הפער לפי הגרסה שלו, של 200 כיתות בשנה, ולא לפי הגרסה שלך 150, זה 25 שנים.

יגאל צרפתי: הזכרתי גם שאנחנו מקבלים בכלל למערכת פחות ממחצית הכיתות שאנחנו זקוקים להן באמת.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: אתה אומר: תשמע, גם אצל היהודים יש לנו בעיות.

זבולון אורלב: אבל תסביר לי, כדי שאני אדע.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם הנתון הזה מעודכן לעכשיו: במגזר המקביל, במגזר היהודי, יש גם פער.

זבולון אורלב: מה שם הפרופורציות בין הפער לתכנית השלמת הפער?

יגאל צרפתי: תראה, אני לא יכול לתת את הנתון ב"שלוף", אבל אני יכול להגיד לך עובדתית שאנחנו בתהליך, כי אני מנהל גם מערך של תכנון לטווח הקצר, מה שאנחנו קוראים: היערכות לפתיחת שנה.

יגאל צרפתי: אני יכול להראות בנתונים בצורה מאוד מובהקת, שמספר המבנים היבילים שאני נאלץ לתת במגזר היהודי במגמת עליה, כשבאמת במגזר הלא-יהודי הוא באמת במגמה של בלימה.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, פשוט מספרית מה נעשה בקיץ האחרון.

זבולון אורלב: יש לי עוד שאלה אליך: המספר 9000 נכון ל-2012 נדמה לי, הוא לא נכון ל-2009.

זבולון אורלב: כנראה שב-2009 הוא קצת פחות אבל נגיד שניקח את הנתון שלך של 4000 כיתות.

זבולון אורלב: מה קורה לתלמידים האלה, איפה הם?

זבולון אורלב: לפי שמוצג כאן חסרים מבני לימוד בסדר גודל של 4000,5000 תלמידים מהמגזר הערבי.

זבולון אורלב: איפה הם?

יגאל צרפתי: התשובה היא כזאת: מבנים יבילים, מבנים שכורים, פעילות בתוך מבנה על חשבון פונקציות שהן לא כיתות לימוד.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, מעבדה אפשר לחצות לשתיים ולהפוך אותה לשתי כיתות.

יגאל צרפתי: דברים מן הסוג הזה.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: נציג נוסף של משרד החינוך, דוקטור משה דקלו.

משה דקלו: אני אחלק את הדברים שלי לשני חלקים: 1.

משה דקלו: לתכנית העבודה של תש"ע, מה קורה בתכנית הזאת?

משה דקלו: באופן מסודר כמו לכל המגזרים, אנחנו מיישמים את תכנית השר והמנכ"ל בכיתות ג' ו-ז'.

משה דקלו: מדובר בעבור המגזר דובר הערבית בסך הכל בתוספת של 37 מיליוני שקלים לכיתות ג' ו-ז'.

משה דקלו: אפשר לתת נתונים לפי כיתות, ואם תרצו אוכל לפרט.

משה דקלו: כאשר 31 מיליוני שקלים זה בתוספת של שעות לימוד לכיתות ג' ו-ז', ו-6 מיליוני שקלים - -

זבולון אורלב: אותה תוספת מקבילה, זה כמו במגזר היהודי?

משה דקלו: בדיוק אותו דבר כמו במגזר היהודי.

משה דקלו: זאת אומרת, כל כיתות ג' במדינת ישראל קיבלו 3 שעות תוספת ללימודי השפה.

משה דקלו: תכף אלך לענייני השפה הערבית, ששם יש בעיות הרבה יותר קשות מאשר בשפה העברית.

משה דקלו: כל כיתות ז' קיבלו 8 שעות לימוד תוספת במתמטיקה, במדעים ובשפה.

משה דקלו: כל זה על מנת לשדרג את ההישגים הלימודיים שלנו במבחנים הבין-לאומיים.

משה דקלו: צריך לזכור, כמו שאמר דוקטור טיבי, שיש באמת פער גדול מאוד בהישגים במגזר הערבי.

משה דקלו: הפער הגדול הזה, מתוך הניתוחים שעשינו בשנים הקודמות בוועדה בראשותה של פרופסור מיכל בלר, אם אתה זוכרים, אחת מ-4 ועדות שהוקמו במשותף עם ועדת המעקב.

משה דקלו: אנחנו זיהינו את הצורך המוחלט בגישור שבין השפה הערבית המדוברת לשפה התקנית.

משה דקלו: השקענו מאמצים רבים מאוד במספר תחומים על מנת לגשר על הביטוי שאנחנו מכירים אותו ה"דיגלוסיה" שפירושו: הפער שבין ערבית מדוברת לערבית תקנית.

משה דקלו: הפער הזה הולך ומתרחב ככל שמתקדמים בלמידה לאורך השנים.

משה דקלו: אנחנו עשינו סדרה של מהלכים בענין השפה הערבית, ואני רוצה לפרט אותם כחלק מזה תכנית החומש מצטרפת לעזור: 1.

משה דקלו: קרן ספרא עם אוניברסיטת חיפה הצטרפה אלינו בפרויקט משותף של הכשרת מורים לזהות קשיי למידה וקשיים בהבנת הנקרא ובכתיבה כבר בגילאי בית הספר היסודי.

משה דקלו: 2.

משה דקלו: בשלושה אתרים בישראל, באמצעות המכללות, מכשירים מת"לים – מאבחני תפקודי למידה.

משה דקלו: יש עשרות מת"לים שיוצאים לדרך כל שנה - -

מוחמד ברכה: שפועלים ברמת התלמיד?

משה דקלו: ברמת בית הספר.

מוחמד ברכה: הם מול המחנכים או מול התלמידים?

משה דקלו: מול התלמידים.

משה דקלו: בענין הזה של השפה, זה עיקר המאמץ שאנחנו צריכים להשקיע ובעיקר בבית הספר היסודי - -

זבולון אורלב: יש לי שאלה: הבעיה הזאת של הפער בין השפה המדוברת לבין השפה התקנית או הספרותית היא אופיינית רק לערביי ישראל?

משה דקלו: היא כלל עולמית, בכל העולם הערבי.

מוחמד ברכה: אני לא מסכים לאותה נטייה של הפרזה בענין הזה.

מוחמד ברכה: זה ענין של חינוך ושל תשתית.

מוחמד ברכה: להפוך את זה כאילו שזה מכת טבע – זה לא מכת טבע.

זבולון אורלב: למה צריכים להמציא את הגלגל?

זבולון אורלב: אי אפשר ללמוד מה עושים ב-22 מדינות ערביות?

משה דקלו: מסתבר שאנחנו מאוד מתקדמים מולם.

משה דקלו: אוניברסיטת חיפה עובדת על זה, האוניברסיטה העברית עובדת על זה.

משה דקלו: עובדים על זה הרבה מאוד גם במחקר.

משה דקלו: אם כך, בכיתות ג' אנחנו משקיעים בלימודי השפה הערבית ובכיתות ז', כחלק מהתכנית הכוללת.

מוחמד ברכה: הבעיה שלנו עכשיו היא ערבית ואנגלית, שפת המחשבים...

משה דקלו: זה עוד קושי המעבר לאנגלית.

משה דקלו: אחת ההמלצות של ועדת בלר היו לסיים את לימודי הערבית כבר בגיל הצעיר ולא להיכנס מהר מאוד עם האנגלית, כי זה משבש את היכולת השפתית של הילדים.

משה דקלו: במקביל, תכנית החומש מצטרפת עם קניית ספרי לימוד לספריות של בית הספר.

משה דקלו: אנחנו מעבירים מיליון ומאה אלף שקלים רק לספריות.

משה דקלו: צריך לומר ש-6 מיליוני שקלים מושקעים עכשיו, בתש"ע, ל-200 ימי הדרכה אל בתי הספר, שידריכו את המורים ואת המנהלים איך לקדם את שלושת הנושאים האלה: 1.

משה דקלו: השפה, 2.

משה דקלו: המדעים, 3.

משה דקלו: המתמטיקה בכיתות ז'.

משה דקלו: אנחנו מצטרפים עם תכנית החומש עם עוד 112 ימי הדרכה ממש לנושאים האלה.

משה דקלו: סך הכל, למעלה מ-300 ימי הדרכה שמסייעים למגזר הערבי.

משה דקלו: צריך לומר, שלא נשכח את כיתות א' עם הפיצול שהוא שווה.

משה דקלו: הערה לדוקטור טיבי - -

זבולון אורלב: יש דבר שהוא לא שווה?

משה דקלו: אין מצב.

זבולון אורלב: אז תסביר לי למה כשעושים בדיקה של שעות פר תלמיד יש טענות שהשעות פר תלמיד במגזר הערבי בפרופורציה יותר נמוכה.

משה דקלו: לא מיקדתם בשיחה עם יגאל צרפתי את הענין הזה.

משה דקלו: תראה, אם אנחנו לוקחים את מספר התלמידים הלומדים בבית ספר טיפוסי אחד מול בית ספר טיפוסי אחר, המספרים שאנחנו עושים בבקרות שלנו הם שבתי הספר הערביים מאוכלסים יותר.

משה דקלו: זאת אומרת, יש יותר תלמידים לבית ספר ולכן, הצפיפות בכיתה גדולה יותר ולכן הזמן שהמורה יכול להשקיע בילד יותר קטן.

זבולון אורלב: זאת אומרת, אתה משווה כיתה ז' מול כיתה ז', תתעלם כרגע מסוגיית האכלוס, שזאת מאכלסת 30 תלמידים וזאת 35 תלמידים – הם מקבלים בדיוק אותו דבר.

משה דקלו: תמיד.

זבולון אורלב: כלומר, לטענתך הפער להקצאת שעות פר תלמיד נובע בגלל איכלוס יותר גדול בכיתה?

משה דקלו: בגלל החישוב הממוצע.

משה דקלו: אם אתה עושה ממוצע, בנתונים שלנו מתשס"ח, במגזר הערבי זה 582 ובמגזר היהודי זה 526.

זבולון אורלב: מידע אישי אני גם יודע שההקצאות שוות.

זבולון אורלב: אין הקצאות למגזר היהודי או הקצאות למגזר הערבי.

ראג'י מנסור: אין לנו עולים בישובים הערבים.

זבולון אורלב: תהיה לך רשות דיבור תוכל להגיד איפה זה לא שווה.

זבולון אורלב: למה זה מפלה?

ראג'י מנסור: זה מפלה מכיוון שאין לנו את ה-20% כי אין לנו עולה.

זבולון אורלב: נכון, כי תלמיד עולה מצריך תשומת לב יותר גדולה מאשר מי שלא עולה.

זבולון אורלב: הענין הזה לא קשור.

זבולון אורלב: עולה, באופן אובייקטיבי, מצריך יותר שעות מאשר מי שלא עולה.

זבולון אורלב: בעיות על רקע סוציו-אקונומי זה ענין אחר.

זבולון אורלב: פרה פרה, ענין ענין.

זבולון אורלב: אבל לשמוע מאיש חינוך שאומר ששעות לעולים זאת אפליה, אני לא מקבל את הדבר הזה ודוחה את זה על הסף.

ראג'י מנסור: אני לא אומר שלא צריך לתת לעולים שעות אלא לא לחשב בקריטריונים גם כלפי התלמידים הערביים.

ראג'י מנסור: אם כן, שיחשב את התלמידים בנגב כעם צרכים מיוחדים וייתן להם 20% תוספת.

ראג'י מנסור: לא על סמך הצפיפות נובע הפער אלא על פי הקריטריונים.

זבולון אורלב: אני לא מכיר בתקן שושני דבר שהוא מפלה, אבל תכף תהיה לך רשות דיבור ותוכל לומר את דבריך.

משה דקלו: הערה לדוקטור טיבי לגבי אותם כמעט מיליארד שאמרתם: - -

אחמד טיבי: זה מיליארד פלוס.

אחמד טיבי: .

זבולון אורלב: הם טוענים שחלקו של החינוך הערבי בתכניות הפדגוגיות הוא פחות מ-2%, כ-20 מיליון מיותר ממיליארד שקלים.

משה דקלו: ממש לא.

משה דקלו: אני רוצה לתת כמה דוגמאות - -

זבולון אורלב: מה זה המיליארד שקלים לתכניות פדגוגיות?

זבולון אורלב: לא הבנתי.

משה דקלו: זה הכסף שיוצא דרך תכניות פדגוגיות ואתן דוגמאות: למשל, פרויקט ההזנה שמחולק באופן שוויוני.

משה דקלו: תכנית מיל"ת, שזה פנימיות יום, זה מחולק לכולם, באופן שוויוני לחלוטין.

משה דקלו: זאת אומרת, כל התכניות שלנו, כך במחוננים וכך בכל מערכת.

משה דקלו: השתלמויות.

משה דקלו: כל הדברים האלה שהמונחים שלהם הם "רכש", אנחנו רוכשים באופן שווה.

משה דקלו: זה בנוי בתוך המערכת שלנו כחלק אינטגראלי.

משה דקלו: אנחנו לא יכולים - -

זבולון אורלב: אז מה זה בכל זאת 20 מיליון שקל לחינוך הערבי?

משה דקלו: אני לא יודע מאיפה המספר הזה הגיע וצריך לבחון אותו.

משה דקלו: בכל אופן, מה שחשוב לומר הוא שאין אצלנו אג'נדה של אי שוויוניות.

זבולון אורלב: לפי הנייר שהונח לנו, הם טוענים שהמסמך הזה הונח גם על שולחנו של שר החינוך ומנכ"ל המשרד ביוני 2008.

זבולון אורלב: אתה לא יודע מהדבר הזה?

משה דקלו: אני לא יודע, לא ראיתי את הנייר הזה.

משה דקלו: אבל שתי הדוגמאות שהבאתי הן מאוד פשוטות, וזה עובד בהיקפים מאוד גדולים.

משה דקלו: כמו שאתם יודעים, תכנית מיל"ת עובדת בגני הילדים ובבתי ספר באופן שוויוני על פי קריטריונים.

זבולון אורלב: יש איזו תכנית פדגוגית שאיננה מחולקת באופן שוויוני?

משה דקלו: ככל הידוע לי לא.

זבולון אורלב: אם מישהו יודע, אני מזמין אותו להעיר את תשומת ליבי בענין.

מוחמד ברכה: לפני שאתה עובר לנושא אחר, אפשר לחזור לנושא של שפת האם.

מוחמד ברכה: שאלה: אני שמעתי ממך בישיבה קודמת של הוועדה שידיעת שפת האם זה לא רק לדעת את השפה אלא זה גם מכשיר לידיעת מקצועות אחרים, להבנה.

מוחמד ברכה: בימיה של השרה לימור לבנת אני פניתי לחייב בתי ספר במדינת ישראל שילמדו שפת אם ב-4 יחידות מינימום, שלא יהיה מצב שמישהו יהיה בוגר תיכון ב-3 יחידות של שפת אם.

מוחמד ברכה: האם תהיו מוכנים לשקול את זה?

משה דקלו: יש תכנית כזאת.

משה דקלו: ממש עובדים על זה.

מוחמד ברכה: אני יודע.

מוחמד ברכה: דבר שני: אני מפנה את דבריי גם ליו"ר, האם לפנות למל"ג, למועצה להשכלה גבוהה, שתיתן בונוס לקבלה לאוניברסיטאות על ידי יחידות לימוד בשפת אם?

מוחמד ברכה: זה דבר שאינו קיים היום.

מוחמד ברכה: לכן, תלמידים בורחים מהענין הזה - -

זבולון אורלב: הוא לא יכול לתת תשובה על זה, לזה אנחנו צריכים דיון עם המל"ג.

מוחמד ברכה: אני רוצה להפנות את הדברים גם אליך.

מוחמד ברכה: זה גם משרד החינוך וגם אנחנו, ועדת החינוך.

מוחמד ברכה: אם עושים מהמכשירים האלה מכשיר של עידוד ומכשיר של מחויבות, אני חושב שזה גם יתרום לענין הזה.

משה דקלו: תשובה אחת לסעיף א' שלך: אנחנו עושים עכשיו מהלך יחד עם עבדאללה חטיב ויחד עם מוחמד אלהיב, על מנת לקחת את השאלון בערבית לערבים, שבנוי כמודול של 3 יחידות לימוד ולפצל אותו לשתי דרגות, לדרגה של יחידה ועוד שתיים בכדי שגם התלמידים החלשים יוכלו להצטרף כי מה שקורה לנו זה שבעצם אם זה 3 יחידות לימוד במכה אחת, זה מאוד מקשה עליהם, השאלון כבד.

משה דקלו: לכן, אנחנו רואים בתוצאות בחינות הבגרות אחוז עוברים נמוך מאוד בשפה הערבית.

משה דקלו: צרף לזה את מה שאנחנו רואים במיצ"ב ביסודי – בעצם בשתי נקודות זמן שונות, פעם ביסודי ופעם בסוף התיכון, אנחנו רואים בשפה כישלון יותר גדול ממה שאנחנו רוצים לראות וזה ענין מאוד חשוב.

משה דקלו: עכשיו אנחנו עושים ביחד עם עבדאללה ועם מוחמד מהלך לנסות לפצל את השאלון כך שיותר ילדים חלשים יצטרפו, יקבלו חיזוק ביחידת הלימוד הראשונה.

משה דקלו: לאדוני, יושב ראש הוועדה, יש את הזכות כזה שהחליט ב-15 בינואר 1991 כמנכ"ל המשרד, לפצל ליחידה ועוד שתיים את המודולאריות בבחינות הבגרות.

משה דקלו: הענין הזה מאוד חשוב חברתית.

משה דקלו: זאת אומרת, זה לא רק מדידה.

משה דקלו: החוכמה היא לייצר שאלון שמהווה את לימודי הגרעין בשפה.

משה דקלו: אם הילדים החלשים מצליחים לעמוד בו, אחר כך תהיה להם במשוכה הבאה קצת יותר קל וזה הרעיון.

משה דקלו: אבל בענין השפה צריך לומר, חבר הכנסת גנאים שהוא מורה להיסטוריה, אנחנו רואים שבכל המקצועות השפתיים בבגרות, אנחנו רואים אחוז עוברים נמוך מהצפוי.

משה דקלו: כך בערבית, כך אנחנו רואים באזרחות לערבים, שזה מקצוע בפני עצמו בבגרות, ואנחנו רואים את זה גם בהיסטוריה לערבים.

משה דקלו: אנחנו רואים מצב שבגלל החוסר בידע בשפה, נכשלים במקצועות שהם היסטוריה למשל, אבל השפה עוצרת אותם בהצלחה.

משה דקלו: אתה שומע אותי שאני מדבר על זה לא פעם ראשונה, כי זה הדבר שאנחנו רואים אותו גם עם המדריכים, גם עם המפקחים וגם עם כל מי שמלווה - -

מוחמד ברכה: אני מתחבר לדברים האלה וזה מאוד חשוב.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם צרת רבים נחמת.

זבולון אורלב: .. אבל זו גם בעיה בשפה העברית.

מסעוד גנאים: יש תכנית לימוד בערבית שאושרה על ידי משרד החינוך, אבל לא נתנו להם להוציא את זה לפועל.

מוחמד אלהיב: היא מוטמעת בכל בתי הספר הערביים היסודיים.

מסעוד גנאים: כמו בעברית, שתי יחידות לשון ושתי יחידות ספרות - -

מוחמד אלהיב: אנחנו בחנו את זה במזכירות הפדגוגית בשנה שחלפה.

מוחמד אלהיב: זה עדין בתהליך של בדיקה.

מוחמד אלהיב: הנושא הזה נלקח בתשומת לב מאוד מרכזית במשרד החינוך על מנת לאשר את 4 היחידות כחובה.

מסעוד גנאים: אני מקווה, כי ממה ששמעתי ממפקחים וגם ממורים שהם עמיתים שלי, שתכנית הלימוד בערבית משנת 1982 לא שונתה.

מוחמד אלהיב: אז אנחנו נתייחס אחר כך לתכנית הלימודים, אם תרצו.

משה דקלו: קצת מבחינת העשיות, שהן לא בליבת העשייה.

משה דקלו: חבר הכנסת ברכה הזכיר קודם את לימודי מגדר, לימודים של שוויון בין המינים.

משה דקלו: אנחנו עושים 40 קבוצות של למידה של שוויון בין המינים יחד עם הגברת מרים שכטר, במימון תכנית החומש.

משה דקלו: אנחנו מלמדים 40 קבוצות אחרות של ילדים שוויון זכויות של תלמידים.

משה דקלו: אנחנו עושים עם קבוצה של שייח' דנון ובית ספר בגליל העליון פרויקטים משותפים בפיסיקה דו-לשוניים.

משה דקלו: סיימנו עכשיו להכין את התשתית באמצעות מכרז של הכנה לפסיכומטרי.

משה דקלו: אנחנו מודעים לצורך בכך שמילוי הפער בין סוף התיכון לכניסה לאוניברסיטה הוא בעייתי בנושא של הפסיכומטרי.

משה דקלו: שוב, יש לנו בעיה בעולם השפתי בפסיכומטרי.

משה דקלו: אנחנו נכנסים עם מדריכים וחבר הכנסת צרצור לא נמצא פה אבל הוא הזכיר בישיבה הקודמת שאנחנו, באמצעות תכנית החומש, העברנו 916 אלפי שקלים להשלים את התרגום לערבית של כל החומר המקצועי, כל ספרי הלימוד וחומרי הלמידה בכימיה ובפיסיקה 5 יחידות לימוד.

מסעוד גנאים: מעברית לערבית?

משה דקלו: בדיוק, מעברית לערבית.

מסעוד גנאים: למה אני אומר את זה?

מסעוד גנאים: כי אני קראתי למשל את התרגומים במתמטיקה לחטיבות הביניים.

מסעוד גנאים: הם מאוד גרועים וזה קושי אחר.

משה דקלו: לספר לך מה עברנו עם מבדק "אלול".

משה דקלו: עשינו מבדק לאיתור ליקויי למידה, וכשתרגמנו את מבדק "אלול" לערבית, הסתבכנו עם התרגום בגלל הניבים ובגלל כל מיני בעיות בתרגום כי אנחנו יודעים הרי שלפעמים מילה מסוימת נאמרת בצפון בניב אחד ובדרום זה ניב אחר לגמרי.

משה דקלו: לכן, הענין השפתי בשפה הערבית הוא כל כך עצמתי, הוא כל כך בילד-אין בתוך התהליך, שאנחנו צריכים להיות ערניים לכך.

מוחמד ברכה: הבעיה היא שמי שמתרגם לערבית חושב בעברית.

משה דקלו: מדובר באנשים עם שפת אם ערבית.

מוחמד ברכה: אני קורא את התרגום בערבית, ואז אני מיד מחבר את המלים העבריות המדויקות.

משה דקלו: מבחינתי, יש עוד הרבה מה לספר...

זבולון אורלב: היות ואני קצת ותיק במערכת החינוך, אני חי כל הזמן עם אותן טענות ואני מודה שלפחות בחלקן היה להן בעבר יסוד, אני לא יודע מה תמונת המצב העדכנית להיום.

זבולון אורלב: באשר לקיפוח ובאשר לכך שהחינוך הערבי אינו מקבל את המשאבים באופן שוויוני, אני רוצה לשאול בצורה ברורה: אתה מייצג פה את המינהל הפדגוגי, שהוא השולט העיקרי בהקצאת המשאבים במערכת החינוך.

זבולון אורלב: האם אתה יודע, האם הגיעו תלונות בפניך שתכניות פדגוגיות כאלה ואחרות, שוויון בין המינים, מחוננים, טיפול באלימות, טיפול נגד סמים, מיליון ואחד דברים, האם יש איזה שהוא דבר שהוא לא בהקצאה שוויונית?

זבולון אורלב: האם באים אליכם בתלונות כל שהן?

משה דקלו: אין כזה סדר יום.

משה דקלו: אין תלונות ואין סדר יום, וככל הידוע לי אנחנו מחלקים את המשאבים שבידינו באופן שוויוני ביותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני אתן עכשיו לראג'י מנסור לומר את דבריו.

זבולון אורלב: לפני שאתן לך את רשות הדיבור, אני מבין שאתה מייצג את ועדת המעקב.

זבולון אורלב: תראה, אני מצטער שבעוד דקה אצטרך לצאת, אני צריך להגיד לכם מה הסיבה: אני בשנת אבל על מות אבי.

זבולון אורלב: אצלנו, היהודים, נהוג שבשנת אבל אומרים תפילה מיוחדת שלוש פעמים ביום ועכשיו, ב-12:30 זאת תפילת המנחה שלנו כאן, בבית הכנסת הסמוך.

זבולון אורלב: אני אצא ל-10 דקות.

זבולון אורלב: אז אם אתה רוצה לדבר בהעדרי, תדבר.

זבולון אורלב: אם אתה רוצה להמתין לי - בבקשה תמתין.

ראג'י מנסור: אני מעדיף להמתין.

ראג'י מנסור: (היו"ר זבולון אורלב יוצא)

מסעוד גנאים: בבקשה, מר מוחמד אלהיב.

מוחמד אלהיב: תכנית לימודים חדשה בכל גני הילדים בנושא של שפת אם.

מוחמד אלהיב: זאת תכנית שאושרה, מופעלת ומיושמת שכוללת הטמעה וכל מה שקשור בהטמעת השפה הערבית בלשון, ספרות ותרבות.

מוחמד אלהיב: תכנית חדשה אושרה בבית הספר היסודי בשפה הערבית בתשס"ח, ומשרד החינוך התחיל ליישם אותה בחלק ניכר מבתי הספר היסודיים אשר הופעלה בהם תכנית "אופק חדש".

מוחמד אלהיב: בשנת תש"ע אנחנו מפעילים בתי ספר יסודיים נוספים בתכנית תלת-שנתית מיום אישור התכנית.

מוחמד אלהיב: יש בתכנית הזאת מרכיבים נוספים של תגבור וחיזוק הנושא של הלשון וההיסטוריה.

מסעוד גנאים: התכנית לשפה הערבית ליסודי?

מוחמד אלהיב: נכון.

מוחמד אלהיב: לבית הספר התיכון יש תכנית חדשה בספרות הערבית והיא מיושמת כבר משנת תש"ע.

מסעוד גנאים: הכוונה שהיא תיושם.

מוחמד אלהיב: היא מיושמת.

מוחמד אלהיב: בתכנית שפה וספרות עברית, כל בתי הספר הערביים במדינת ישראל מפעילים תכנית חדשה בשפה וספרות עברית.

מוחמד אלהיב: בנושא של מורשת ערבית - אושרה תכנית.

מוחמד אלהיב: אנחנו בבדיקת הפעלת - -

מסעוד גנאים: מורשת ערבית לאיזו שכבה?

מוחמד אלהיב: מורשת מכיתה א' עד י"ב, לכל שכבות הגיל.

מוחמד אלהיב: זה מתחיל מהתקופה הפרו-איסלאמית ומסתיים בתקופה העבאסית.

מוחמד אלהיב: תכנית אחרת בשלבי כתיבה היא תכנית דת האיסלאם, כי התכנית מאוד ישנה.

מוחמד אלהיב: אנחנו עכשיו בגיבוש אחרון לכתיבת תכנית בנושא דת האיסלאם.

מוחמד אלהיב: בהיסטוריה יש עדכון חדש לתכנית, ונגזרו חומרים מהתכנית הקיימת והתווספו תכנים נוספים ותכניות אחרות לכל בתי הספר בחטיבה העליונה.

מוחמד אלהיב: אלה הדברים באופן כללי בכל מה שקשור בנושא תכניות לימודים.

מסעוד גנאים: הערה אחת:

מסעוד גנאים: כמורה אני יודע וגם כחבר כנסת, בקשר לתכנית הערבית, התכנית של ה-4 יחידות של לשון וספרות תופעל השנה הזאת?

מוחמד אלהיב: התכנית של ה-4 יחידות מופעלת כבחירה ולא כחובה.

מוחמד אלהיב: בכל בתי הספר הערביים במדינת ישראל יש רשות ללמוד 3,4 או 5 יחידות.

מוחמד אלהיב: יש ספרי לימוד, יש תכניות לימודים מאושרות אבל השאלה היתה האם לחייב את התלמיד הערבי ללמוד 4 יחידות בגרות ברמת המינימום.

מוחמד אלהיב: אז יש גם בדיקה אצלנו, במזכירות הפדגוגית ונגיש את ההמלצות שלנו למנכ"ל, ונקבל תשובות בהתאם.

מוחמד אלהיב: תודה.

סאוסאן תומא-שוקחה: אני רוצה לדבר על התכניות.

סאוסאן תומא-שוקחה: זה בקשר להצעה שהצענו למשרד החינוך ושר החינוך בקשר לקבוצות העצמה לנוער ולנערות בבתי ספר.

סאוסאן תומא-שוקחה: התכנית שאנחנו מציעים היא תכנית להעצמה אישית, תרבותית ומגדרית בין התלמידים, שפועלת ב-3 מישורים?

סאוסאן תומא-שוקחה: התלמידים, המורים וההורים.

סאוסאן תומא-שוקחה: התכנית בת 10 מפגשים עם כל קבוצת יעד ואנחנו, כעמותת נשים נגד אלימות שפועלת כבר 17 שנים לקידום מעמד האישה בחברה הערבית, מניסיון שלנו אנחנו מודעות ויודעות על המחסור הגדול בתכניות להעצמת אישיות התלמידים בבתי הספר.

סאוסאן תומא-שוקחה: אנו מודעים לתכניות שמשרד החינוך נותן ליועצות, תכנית "קישורי חיים".

סאוסאן תומא-שוקחה: אבל הבעיה שיש לנו מחסור ביועצות חינוכיות בבתי הספר.

סאוסאן תומא-שוקחה: יש לנו מחסור בתקנים של יועצות בתי הספר.

סאוסאן תומא-שוקחה: היועצת צריכה להעביר את החומר למורים והמורים מול - -

מוחמד אלהיב: את מדברת על מחוז דרום?

מסעוד גנאים: על כל המחוזות.

מסעוד גנאים: הייתי רכז חינוך חברתי, ובגלל המחסור שדיברת עליו, של יועצות וכולי, אני עזרתי בהעברת תכנית בקשר למנהיגות בין נשים, משהו כזה.

סאוסאן תומא-שוקחה: איך החוויה לעמוד מול 40 תלמידים ולהעביר את החומר הזה?

סאוסאן תומא-שוקחה: זה לא קל.

סאוסאן תומא-שוקחה: התכנית שאנחנו מעבירים היא לנערות לחוד ולנערים לחוד.

סאוסאן תומא-שוקחה: מדובר בנשים מוכשרות, בגברים מוכשרים, שהוכשרו להעביר את החומר הזה.

סאוסאן תומא-שוקחה: לשמוע את התלמידים, מה הם אומרים.

סאוסאן תומא-שוקחה: יועצת עם 1000 תלמידים, שהיא צריכה לטפל בהם כיועצת, כמכוונת תעסוקתית וגם להעביר את החומר הזה למורים והם יעבירו את החומר לתלמידים.

סאוסאן תומא-שוקחה: אנחנו יודעים על קיומה של התכנית הזאת אבל אנחנו גם יודעים שיישומה מאוד קשה.

סאוסאן תומא-שוקחה: אמרתי שיש מחסור ביועצות ומחסור בתקנים, וגם הקושי של המורים להעביר את החומר מול 40 תלמידים.

סאוסאן תומא-שוקחה: זה לא קל להעביר מה זה דימוי גוף - -

מסעוד גנאים: יש עוד קושי, שלא כל המנהלים מודעים לזה שזה חשוב.

סאוסאן תומא-שוקחה: נכון.

סאוסאן תומא-שוקחה: לא כל המנהלים וגם לא כל המורים יכולים ומוכשרים להעביר את החומר הזה.

סאוסאן תומא-שוקחה: לכן, אנחנו מציעים להעביר את התכניות האלה דרך גוף חוץ ולא דרך היועצות שכל כך עסוקות.

סאוסאן תומא-שוקחה: משרד החינוך ייקח על התכניות האלה, שהצבנו מול המשרד והשר, לקבל את התכניות האלה, להעביר אותן לגוף מחוץ לבית הספר, שהוא זה שיעביר את התכניות האלה.

סאוסאן תומא-שוקחה: תודה.

מסעוד גנאים: תודה.

ראויה אבו-רביע: אני מהאגודה לזכויות האזרח.

ראויה אבו-רביע: קודם כל, אני רוצה להתייחס לטענת האפליה.

ראויה אבו-רביע: צריכים לעשות אבחנה בין הענין של הקצאת משאבים לבין מבחן התוצאה.

ראויה אבו-רביע: אני חושבת שהמסמך של ועדת המעקב, שלמיטב ידיעתי והבנתי נערך בשיתוף עם משרד החינוך, כך שאני לא מבינה את המחלוקת העובדתית על הנתונים.

ראג'י מנסור: זה מסמך מתוך המלצות.

ראויה אבו-רביע: בדיוק.

ראויה אבו-רביע: המסמך שמונח לפניכם נערך על סמך המלצות של ועדה משותפת, שמשרד החינוך שותף לך כך שלא ברורה לי המחלוקת העובדתית לגבי המספרים ואולי שווה לברר את זה, כי גם אם אנחנו מדברים על המינימום, שזה 5000 כיתות לימוד במחסור, זה מחסור חמור.

ראויה אבו-רביע: מה שחמור מכך, שבמבחן התוצאה אנחנו מדברים על שוויון מהותי מול שוויון פורמאלי, יש פה אפליה.

ראויה אבו-רביע: המסמך הזה זועק אפליה.

ראויה אבו-רביע: אם אתה לוקח את הנתונים ומשווה בין המגזר היהודי למגזר הערבי - יש פה אפליה.

ראויה אבו-רביע: איך מתמודדים עם זה?

ראויה אבו-רביע: אני נמצאת כאן, אני מקווה שכל זה לא יצטרך להיתרגם לעתירות ונראה מה יתארגן בסוף מבחינת המלצות.

ראויה אבו-רביע: אני חושבת שהמסמך הזה מדבר בעד עצמו ושווה לבחון איך אפשר ליישם את ההמלצות האלה ולהגיע לצמצום פערים.

משה דקלו: איזה מסמך?

ראויה אבו-רביע: אני מדברת על המסמך של סוגיות ובעיות מרכזיות במערכת החינוך הערבית, של ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי, - -

קריאות: לא קיבלנו אותו, אני לא מכיר אותו - -

ראויה אבו-רביע: זה מסמך שמסתמך על ועדה משותפת של משרד החינוך ו...

ראויה אבו-רביע: אני לא יכולה להתייחס לכל אלא רק לענין של מחסור בכיתות לימוד, שאני חושבת שזה מזעזע לכשעצמו לחשוב ש-50 שנים ייקח לצמצם את הפער.

ראויה אבו-רביע: אני חושבת שצריך להיעשות משהו ממש מיידי באפיק כזה או אחר.

ראויה אבו-רביע: נתון נוסף, אם אפשר להתייחס לזה, הענין שבסעיף הישגים ותכניות פדגוגיות, הענין של מחסור בתקנים.

ראויה אבו-רביע: מחסור של קב"סים, פסיכולוגים, יועצים חינוכיים.

ראויה אבו-רביע: המספרים פה קטסטרופאליים.

ראויה אבו-רביע: 300 קב"סים, 200 פסיכולוגים, 250 יועצים חינוכיים, וזה נתונים שהם ארציים.

ראויה אבו-רביע: בהערת אגב נציין שהענין של המחסור החמור של קציני ביקור סדיר במערכת החינוך בנגב גורמת לנשירה ממערכת החינוך בשיעורים מאוד גבוהים, ולהתחבר למה שחברתי ציינה, שגורם בעיקר לנשירה של בנות בשל אספקטים תרבותיים וכולי, שזה שווה התייחסות מיוחדת שצריך לתת עליה את הדעת.

ראויה אבו-רביע: לא יתכן שזכות בסיסית, זכות להשכלה, תימנע מדורות של נשים ב-2009.

ראויה אבו-רביע: ענין אחרון לגבי הענין שפתחתם בו, וזה נדחק הצידה ואני חושבת ששני הנושאים האלה בזמן כל כך קצר, אי אפשר להרחיב את הדיון עליהם.

ראויה אבו-רביע: הענין של תכניות הלימודים במגזר הערבי והענין של התכנים.

ראויה אבו-רביע: ועוד איך צריך לשים את זה על השולחן, בין אם אנחנו מדברים על התכנים של הנכבה ובין אם מדברים על תכנים של ייחוד לאומי ילידי.

ראויה אבו-רביע: כל מיעוט ילידי בעולם, יש אמנות בין-לאומיות שמתייחסות לזכויות מיעוטים ילידיים, וזה לא משהו שיעמוד במבחן בג"ץ, הנושא של התכנים הלימודיים.

ראויה אבו-רביע: לא ממש נכנסנו לענין הזה פה, יותר התמקדנו בענין של הקצאת המשאבים, אבל כל הנתונים האלה, אם נחבר אותם יחד עם המסמך הזה, עולה כאן תמונה מאוד עגומה ומפלה.

ראויה אבו-רביע: זה לא טענות בעלמא של אפליה כמה מקצים כסף לכאן ולכאן.

ראויה אבו-רביע: מאז הטענות הטכניות האלה התקדמנו הרבה יותר ומדברים על אפליה.

ראויה אבו-רביע: וכמו שמקצים שעות מיוחדות לעולים, יש הקצאות שעות ייחודיות כמו שעושים עם העדפה מתקנת ודברים כאלה כדי לסגור פערים.

ראויה אבו-רביע: אם יש פה פער שלוקח 50 שנה לסגור אותו, צריך להקצות יותר כסף כדי לסגור את הפער הזה ואין דרך אחרת.

טארק אבו מוך: אני יושב ראש מועצת תלמידים במגזר הערבי.

טארק אבו מוך: קודם כל, אני רוצה להציג את הסיבות למה קורה ככה במגזר הערבי במקצועות הבגרות, כתלמיד.

טארק אבו מוך: אני, כשאני יושב בכיתה שיש בה 40 או 42 תלמידים, אם כל אחד מהתלמידים ב-45 דקות של השיעור אומר מילה אחת, חצי שעה מהשיעור הלכה.

טארק אבו מוך: שנית, המורה עצמו לא יכול ללמד כל תלמיד כתלמיד.

טארק אבו מוך: הוא מלמד את הכיתה בכלל, הוא לא מלמד אישית.

טארק אבו מוך: אבל אם מספר התלמידים יותר קטן בכיתה עצמה, אני חושב שזה יעזור למורה לפנות אישית לכל תלמיד ותלמיד.

טארק אבו מוך: דבר שני, כשהייתי בבית ספר יסודי אמרו לי שזה יעזור לי כי בית ספר יסודי זה הכנה לתיכון.

טארק אבו מוך: אבל אצלנו, במגזר הערבי, אני לא רואה שבבית הספר היסודי כל כך מתחשבים בנושא של להכין את התלמידים לתיכון.

טארק אבו מוך: מלמדים אותנו את החומר ולא מכינים אותנו טוב לתיכון.

מסעוד גנאים: כמורה, אני יכול לומר שבבית הספר היסודי נותנים לך את כל היסודות החשובים, שתדע שהם חשובים לך בתיכון וגם באוניברסיטה.

טארק אבו מוך: אבל במגזר הערבי אני, כתלמיד, לא ראיתי את זה.

טארק אבו מוך: כשעברתי לתיכון היתה לי בעיה.

טארק אבו מוך: דבר נוסף, אני רוצה לדבר על הבגרות בשפת האם.

טארק אבו מוך: אנחנו לומדים 11 שנים ואח"כ אנחנו עושים 3 יחידות ערבית.

טארק אבו מוך: איך אנחנו יכולים לעשות את זה?

טארק אבו מוך: אחרי 11 שנים כל הערבית שלמדנו אנחנו עושים בשעה או שעתיים?

טארק אבו מוך: זה דבר שמפריע לכל התלמידים.

מוחמד אלהיב: אתה מתכוון לאורך הבחינה?

טארק אבו מוך: לא, לא אורך הבחינה.

טארק אבו מוך: למה 11 שנים עושים בבחינה אחת?

טארק אבו מוך: בפעם אחת?

מסעוד גנאים: אתה מתכוון להוסיף שעות לערבית?

קריאות: הוא מתכוון לפצל.

משה דקלו: זה דיון אחר, אבל כל יחידת לימוד שווה 3 שעות בשבוע.

משה דקלו: זאת אומרת, אם אתה נבחן ב-3 יחידות לימוד בי' י"א ו-י"ב אתה חייב ללמוד 3 שעות בשבוע.

משה דקלו: זה כלל.

משה דקלו: אם לא נותנים לך את זה, מועצת תלמידים, אנא לפעול כי מישהו לוקח את השעות למשהו אחר.

משה דקלו: אדוני, מנהל בית הספר לשעבר, אני צודק?

מסעוד גנאים: אני מורה.

מסעוד גנאים: ..

מסעוד גנאים: הכוונה שלו ידועה.

טארק אבו מוך: אנחנו בכיתה י"ב עושים בגרות בערבית ב-3 יחידות.

טארק אבו מוך: למה שלא נעשה יחידה בכיתה י', יחידה בי"א וב-י"ב?

מוחמד אלהיב: כעיקרון, כמה שעות שבועיות אתם לומדים ערבית?

טארק אבו מוך: 4 שעות.

משה דקלו: בסדר גמור.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

ראד חאג' יחיא: אני ממועצת תלמידים בטייבה.

ראד חאג' יחיא: אני רוצה לדבר על אחוזי הזכאות לבגרות בכל המדינה בכלל ובפרט במגזר הערבי.

ראד חאג' יחיא: בשנה שעברה היה אחוז הזכאים הראשון בארץ מכוכב יאיר – 82.3%.

ראד חאג' יחיא: בראשית הרשימה אין ישובים ערבים אלא רק הוד השרון, רעננה, כוכב יאיר, הרצליה ומודיעין, כולם יותר מ-70%.

ראד חאג' יחיא: בין 50% ל-60% מרחפת רמת גן ואשקלון ותל-אביב יפו, באר שבע וירושלים.

ראד חאג' יחיא: בתחתית הרשימה, כרגיל, היישובים הערביים - -

מסעוד גנאים: אני מקווה שלא נתרגל לזה.

ראד חאג' יחיא: זה מה שהיה וזה מה שעכשיו.

ראד חאג' יחיא: אני מקווה שזה לא יימשך.

ראד חאג' יחיא: בתחתית הרשימה טייבה ורהט ושפרעם וסכנין ומודיעין עלית.

ראד חאג' יחיא: בכוכב יאיר יש תנועות נוער ומועצות תלמידים ונוער ופעילויות חברתיות.

ראד חאג' יחיא: בכוכב יאיר אין כיתה שמספר התלמידים עולה על 30.

ראד חאג' יחיא: מספר התלמידים הגודל ביותר זה 30 תלמידים בכיתה.

ראד חאג' יחיא: בכוכב יאיר מופעלים קורסים של תלמידים שמתקשים בנושא מסוים.

ראד חאג' יחיא: למשל, אם 10 תלמידים מתקשים במתמטיקה מכינים להם קורס בנושא הזה ומביאים מורה פרטי לנושא הזה.

ראד חאג' יחיא: (היו"ר זבולון אורלב נכנס 12:48) גם מופעלים קורסים של כישורי למידה, איך לפתח את יכולת הלמידה וגם שיעורי עזר פרטיים, שזה לא נמצא בשום ישוב ערבי במדינה.

ראד חאג' יחיא: אני מקווה שזה לא ימשך ושזה ישתפר.

ראד חאג' יחיא: בכמה ישובים ערבים אין מועצת תלמידים ראשותית אלא רק בית ספרית.

ראד חאג' יחיא: המועצות הראשותיות עושות פעילות לתלמידי העיר.

ראד חאג' יחיא: בישובים שאין מועצה ראשותית, אין פעילות לתלמידים העיר אלא רק כל בית ספר עושה לבד ואין גיבוש של כל בתי הספר בעיר עצמה.

ראד חאג' יחיא: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: באיזה כיתה אתה?

ראד חאג' יחיא: כיתה י'.

זבולון אורלב: אתה מצליח גם בלימודים או רק בפוליטיקה?

ראד חאג' יחיא: גם בלימודים וגם בפוליטיקה.

זבולון אורלב: אתה רוצה להיות פעם חבר כנסת?

ראד חאג' יחיא: כן.

זבולון אורלב: משפחת חאג' יחיא היא משפחה גדולה, אפילו יש לי כמה ידידים מהמשפחה הזאת.

זבולון אורלב: אנחנו פונים לנציג הסתדרות המורים, זיאד מג'אדלה בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אני מבקעה אל גארביה, מנהל חטיבת ביניים.

גאלב מג'אדלה: שלום לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני מברך את כולנו בברכת שנה טובה וחגים שמחים.

גאלב מג'אדלה: אני מברך על עצם קיום הדיון הזה, למרות שכל הנושאים שהועלו כאן, כבוד היושב ראש וכבוד החברים הנוכחים כאן, צריכים דיון בפני עצמו.

גאלב מג'אדלה: יחד עם זאת, אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות שקשורות לציבור המורים שאני מייצג אותו, שקשורות מאוד לכל מה שנאמר כאן.

גאלב מג'אדלה: אחת הבעיות הקשות היום במגזר הערבי היא בעיית שיבוץ המורים החדשים.

גאלב מג'אדלה: לפי הנתון של משרד החינוך, של מינהל תקשוב ומידע מיולי 2009, של השנה, יש 6000 בקשות שיבוץ של מורים חדשים במגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: אלה מורים שסיימו השנה, ויש כאלה שסיימו לפני 5 שנים שעדין אין להם שיבוץ.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שזאת בעיה מאוד גדולה, בעיה מאוד חמורה ואלה 6000 מובטלים אקדמאיים במגזר הערבי שאין להם עבודה.

גאלב מג'אדלה: לכן, איך זה מתקשר לנושא שאנחנו דנים בו עכשיו?

גאלב מג'אדלה: במידה והמשרד הולך על צמצום פערים, אנחנו לא מדברים עדין על סגירת פערים.

גאלב מג'אדלה: סגירת פערים זה עוד יותר רחוק.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדברים על צמצום פערים בצפיפות בכיתות, במספר התלמידים.

גאלב מג'אדלה: כל החברים דיברו על נתונים מסוימים ועל סטטיסטיקות מסוימות שאני לא רוצה לחזור עליהן, אבל יש לי נתון של עמותת "סיכוי", שהיא עמותה בהנהלה יהודית-ערבית משותפת, הדוח של 2007, על מספר תלמידים בבתי ספר יסודיים במגזר הערבי – 29 תלמידים, במגזר היהודי – 24.8.

גאלב מג'אדלה: בבתי ספר על-יסודיים במגזר הערבי – 30.4 לעומת 27.8 במגזר היהודי.

גאלב מג'אדלה: בקשר לשעות הלימוד: בבתי ספר יסודיים רואים 1.56 לתלמיד ערבי מול 1.88 לתלמידים דוברי השפה העברית.

גאלב מג'אדלה: הנתון בבתי הספר העל-יסודיים עם פער יותר מצומצם.

גאלב מג'אדלה: לכן, אם הולכים על שתי הסוגיות האלה, צמצום מספר תלמידים בכיתות, יש לנו יותר בינוי.

גאלב מג'אדלה: אם יש יותר בינוי ואם מצמצמים יש לנו יותר שעות, יש לנו יותר תקנים ואז נוכל לשבץ מורים חדשים בכדי לסגור את הסוגיה החמורה הזאת של בעיית שיבוץ מורים למגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: עוד נתון שקשור לשיבוצים שאנחנו מבקשים: העלאת הניקוד בשיבוצים במגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: שתהיה שיטה אינטרנטית.

גאלב מג'אדלה: זה סוכם עם משרד החינוך לפני שנתיים ומשום מה זה עדין לא מיושם.

מסעוד גנאים: שתהיה חסות לכולם?

גאלב מג'אדלה: כן, זה עוזר למערכת ולמפקחים במחוזות.

גאלב מג'אדלה: במקום שיהיו מורים שיעמדו בפתח אצל המפקחים, מאות מורים כל יום בקבלת קהל בכדי לבקש שיבוצים ולדעת איפה המקום שלו בתור, אם זה יהיה אינטרנטי, הוא יישב בבית ויוכל לדעת איפה הוא עומד ובמקום למלא טפסים בחודש ינואר ולשלוח אותם, למה שזה לא יהיה אינטרנטי ושימלא את הטופס בבית, ואז לפני סוף שנת הלימודים הנתונים יהיו ממוחשבים ומוכנים, והמורים יקבלו את השיבוצים ביולי במקום שיתחילו לשבץ מורים ב-15 באוגוסט.

גאלב מג'אדלה: זה יעזור למערכת, למשרד החינוך וגם למורים.

זבולון אורלב: זה לא רק המגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: נקודה נוספת: אני רוצה לברך את מה שאמר כבוד נציג המשרד, דוקטור משה דקלו.

גאלב מג'אדלה: הוא אמר נתון מאוד מדויק שאני מברך עליו בקשר לשעות הלימוד של השנה של שפת האם, מה שנקרא "שלהבת".

גאלב מג'אדלה: של מיצוי מצוינות במתמטיקה לכיתות ז' וכיתות ג'.

זבולון אורלב: קיבלתם את השעות?

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: זה בדיוק אותו דבר כמו במגזר היהודי וגם שיפור הישגים במדעים.

גאלב מג'אדלה: אבל יחד עם זאת, זה טוב, זה יפה, זה יעזור למערכת אבל אם אני, כמנהל או כמורה נמצא בבית ספר שבקושי יש לי מקום לכיתות אם, איך אני יכול לנצל את השעות האלה על הצד הטוב ביותר כשאני צריך לפצל כיתות?

גאלב מג'אדלה: זאת בעיה שאין לי מספיק כיתות ואם אין לי מספיק חדרים אני לא יכול לנצל את השעות האלה.

גאלב מג'אדלה: זה משאב אדיר וחשוב - -

זבולון אורלב: מתי בנו את המבנה של בית הספר שאתה מלמד בו?

גאלב מג'אדלה: ב-58.

זבולון אורלב: אז היתה חטיבת ביניים?

גאלב מג'אדלה: לא, זה היה בית ספר יסודי.

זבולון אורלב: אז הפכו את היסודי לחטיבת ביניים?

גאלב מג'אדלה: כן.

זבולון אורלב: ומה קרה עם היסודי שהיה שם?

גאלב מג'אדלה: זה התרחב.

גאלב מג'אדלה: יש עוד הרבה בתי ספר יסודיים.

זבולון אורלב: כמה חדרי כיתות יש במבנה הזה?

גאלב מג'אדלה: יש 16 כיתות אם.

זבולון אורלב: וכמה כיתות בפועל יש לך?

גאלב מג'אדלה: יש 22 כיתות כשהשנה יש לי עוד 5 כיתות שרחוקות ממני 3 קילומטר.

יגאל צרפתי: אגב, מתוקצבת חטיבת ביניים חדשה בבקעה.

גאלב מג'אדלה: אני מדבר על סוגיה כללית.

זבולון אורלב: מה, אתה לא רוצה שאדבר על בית הספר שלך?

זבולון אורלב: טוב, אז לא אשאל.

גאלב מג'אדלה: אני מדבר על סוגיה כללית.

גאלב מג'אדלה: עוד נקודה שאני רוצה להעלות אותה במשפט אחד: בממשלה הקודמת, ממשלת אולמרט, היתה החלטה לשלם 2000 שקל לעובדי מדינה שעובדים באזור הדרום כתמריצים, השתתפות בשכר דירה.

גאלב מג'אדלה: המורים הערבים שגרים בצפון ומלמדים באזור הדרום מקבלים שכר דירה בהסכם קיבוצי עם משרד החינוך של 500 שקל.

גאלב מג'אדלה: יש בעיה עם הסוגיה הזאת עם הנציבות מאחר ואלה שמקבלים את ה-2000 שקל עובדים לפי חוזים, ואז המורים האלה לא זכאים ל-2000 שקל.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שהמשרד ידאג לעובדים שלו ושגם המורים האלה, שלפעמים מלמדים בתנאים מאוד קשים יקבלו את אותו דבר.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם.

זבולון אורלב: משה, תרשום את הבקשה הזאת ותטפלו בה.

זבולון אורלב: אשמח לקבל גם את התשובה.

מסעוד גנאים: אני שלחתי מכתב למשרד החינוך לפני כחודש.

זבולון אורלב: אם חבר הכנסת מסעוד גנאים כבר שלח זאת, תרשום עוד פעם שחבר הכנסת פונה, חבר ועדת החינוך, אז בוודאי שהמשרד צריך להתייחס לכך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

שמואל דוד: שלוש הערות בקצרה: בימים האחרונים התפרסמו נתונים לגבי ציוני הבגרות של החינוך הערבי בנגב.

שמואל דוד: הירידה מדהימה.

שמואל דוד: אנחנו מדברים על 26.6% בקרב קבוצת הגיל לעומת 31% בשנתיים האחרונות או סביב זה.

שמואל דוד: מדובר על ירידה דרמטית, קשה ויוצאת דופן ומבחינתנו זהו שינוי בכל החשיבה שלנו.

שמואל דוד: אנחנו התרענו בפני ירידה דרמטית כזאת בשיעורי הבגרות בשנים האחרונות ולא כל כך שמעו לנו - -

זבולון אורלב: למה לדעתכם הירידה הזאת?

שמואל דוד: בזה אגע מיד.

שמואל דוד: אני אומר ברמה הכוללת שמה שקרה בכלל המערכת ברור, אבל מעבר לזה ישנן התפתחויות בחינוך הערבי בנגב שמצריכות את המערכת להיערכות מחדש, לטיפול במכלול הסוגיה הזאת כסוגיה שאיננה נקודתית אלא כללית.

שמואל דוד: השאלה ששאלת כרגע צריכה להישאל על ידי משרד החינוך, והוא צריך לתת לה מענים.

שמואל דוד: אתן מענה אחד משלי והוא מתייחס לדברים שאמר כאן יגאל צרפתי: משאבים מאוד מרכזיים של המערכת הם המבנים והצפיפות במערכת החינוך הערבית בנגב היא בלתי נסבלת.

שמואל דוד: אנחנו מדברים על תהליך שבו דוחסים מבנים לתוך בתי ספר ישנים.

שמואל דוד: דוחסים עוד ועוד קרוואנים לחצרות.

שמואל דוד: המשמעות המיידית של התופעה הזאת - -

זבולון אורלב: לא, בגלל זה לא נכשלים בבגרויות.

שמואל דוד: סליחה, אני עומד על כך.

שמואל דוד: אני רואה מה מתרחש, אני מלווה בית ספר בית ספר.

זבולון אורלב: אתה איש חינוך, אתה מורה במקצועך?

שמואל דוד: אני לא איש חינוך, אני איש סוציולוגיה ואני רואה דברים מאוד מקרוב.

זבולון אורלב: אין קשר בין הדברים.

שמואל דוד: אני רואה דברים מאוד מקרוב.

שמואל דוד: אנחנו מדברים על אפקט של גודל בית ספר, שהוא אפקט עקרוני שנחקר בהרבה מחקרים בעולם.

שמואל דוד: מחקר אחרי מחקר בעולם מציין שגודל בית ספר בהיקפים של חטיבות הביניים וחטיבות עליונות של החינוך הערבי בנגב וגם של היסודיים הוא גודל שגורם לירידה בשיעורי ההצלחה, לירידה בהישגים הלימודיים - -

זבולון אורלב: אתה אומר שיש ירידה בהישגים.

זבולון אורלב: מה, בתי הספר נהיו אחרים, שונים?

זבולון אורלב: קודם למדו במבנים מפוארים וברווחה ועכשיו לומדים באוהלים?

שמואל דוד: אני אומר במפורש שחלק משמעותי מבתי הספר, למרות שיש בניה, וכאן אני חייב לציין שבשנתיים האחרונות יש בניה בחינוך הערבי בנגב, ואולי בנגב זה קורה יותר מוקדם כי צריכים בתי ספר שלמים ולא תוספות.

שמואל דוד: אבל למרות העובדה הזאת יש עדין הרבה מאוד בתי ספר שיש בהם דחיסה של קרוואנים אל המגרשים, יש בהם כיתות צפופות מאוד וזה מתחבר יפה לשאלה של היו"ר לגבי הקשר בין המשאבים למספר התלמידים בכיתה.

שמואל דוד: יש בהם ביטול של חדרי ספח.

שמואל דוד: אין מעבדות, אין ספריות, אין חדרי מחשבים - -

זבולון אורלב: אבל זה גם לא היה קודם אז למה יש ירידה?

מוחמד אלהיב: דווקא נפתחו 4 בתי ספר בפזורה הבדואית.

משה דקלו: אין ירידה, אנחנו לא יודעים על ירידה.

שמואל דוד: אתם לא יודעים על נתוני הבגרות?

שמואל דוד: אתם לא יודעים על נתוני הזכאות לבגרות?

משה דקלו: אנחנו יודעים הפוך.

משה דקלו: אנחנו יודעים שיש עליה דווקא בקרב הבדואים...

זבולון אורלב: דוקטור אלהיב, אתה מפקח על החינוך הבדואי.

זבולון אורלב: מה הנתונים?

מוחמד אלהיב: לגבי 2008 נשלחו לכל בית ספר ובית ספר נתונים.

מוחמד אלהיב: ברמה מגזרית, ברמה מחוזית, ברמה ארצית עדין אין לנו עיבוד.

מוחמד אלהיב: אסור לנו לדבר על אחוזים.

מוחמד אלהיב: אפשר לדבר על אחוז בית ספרי אבל אחוז מגזרי אין לנו.

שמואל דוד: אני ידוע שזה התפרסם בחוברת צבעונית ונאה שלכם.

שמואל דוד: אני יכול להוסיף ולומר לגבי היעדר של משאבים בסיסיים כמו מזגנים, שירותים במובן הפיסי של המילה, כל ההיעדר הזה יש לו תוצאה ברורה מאוד.

שמואל דוד: אני רוצה להגיד יותר מזה, הכנה ליוח"א ול"אופק חדש" בימים האלה, כשאתה דוחס "אופק חדש" לבית ספר שאין לו תשתיות, שאין לו מערכות שיכולות לקלוט אותו, התוצאה היא עצובה.

שמואל דוד: כלומר, על המשאבים ועל תוספת המשאבים שקיימת, האיכות של הלמידה הולכת ויורדת אחורה.

שמואל דוד: דבר שלישי, וכאן אני מתייחס לדברים שאמר יגאל צרפתי: אדוני היושב ראש, אני מציע לוועדה לתבוע הצגה שקופה של כל מערך הנתונים של הבניה.

שמואל דוד: כלומר, לא רק את הנתונים של כמה בונים וכמה לא בונים אלא את הנתונים שמתייחסים לצורך ולהגדרת הצורך.

שמואל דוד: נאמרו כאן דברים על השלמת פרוגרמות ועל חצרות ועל כל מיני דברים מהסוג הזה.

שמואל דוד: כל עוד הצרכים לא יהיו שקופים ולא יהיו מוצבים על שולחנה של ועדת החינוך של הכנסת, לא ניתן יהיה להגיע למענה שוויוני.

שמואל דוד: המענה שקיים כיום, לית מאן דפליג, הוא לא שוויוני, לא נותן מענה שוויוני לצרכים אלא לעתיד לבוא - -

זבולון אורלב: איזו הקצאה לא שוויונית?

זבולון אורלב: לא הבנתי.

שמואל דוד: ההקצאה הקיימת כיום לא סוגרת פערים, לא יוצרת אפשרות להעדפה מתקנת למי שנפגע.

שמואל דוד: אני מסתכל על החינוך הערבי בנגב ומה שקורה שם לעומת בתי הספר שאדוני מכיר ביום יום שלו מעיר כמו ירושלים, אין שום דמיון, ואני לא מדבר על מזרח ירושלים כרגע.

שמואל דוד: אני מדבר על הדברים שמוכרים לנו, כאזרחים יהודים בעיר הזאת.

שמואל דוד: אין שום קשר בין מה שקורה שם מבחינת איכות הבניה, מבחינת איכות המענים הפיסיים לתלמידים למה שקורה פה.

שמואל דוד: ואני לא הזכרתי את המילה "כפרים בלתי מוכרים" עד הנקודה הזאת.

שמואל דוד: לאור הדברים האלה אני מבקש שהוועדה תבקש הצגה מלאה של צרכי הבינוי בפניה.

שמואל דוד: היו"ר זבולון אורלב" תודה רבה.

שמואל דוד: אני כל הזמן מקפיד, לפחות לגבי עצמי, לברר כמה דברים.

שמואל דוד: 1.

שמואל דוד: הסוגיה היא האם יש איזה שהיא אפליה או שוני בסוגיית הקצאת המשאבים.

שמואל דוד: תמונת המצב כרגע, כמו שאני רואה אותה על פי הדיווחים, אני לא רואה כרגע איזה שהוא נושא שבו אנחנו יכולים לומר שהקצאת המשאבים נפלה.

שמואל דוד: הקצאת המשאבים, כפי שמדווח, היא שוויונית ולהיפך, יש בכמה נושאים כמו בנושא הבינוי, שיש העדפה מתקנת כדי לצמצם פערים.

שמואל דוד: הדבר השני הוא האם תמונת המצב העכשווית היא תמונת מצב שיש שוני?

שמואל דוד: יש שוני.

שמואל דוד: בחינוך הערבי יש בעיות קשות יותר מאשר במגזר היהודי בגלל היסטוריה.

שמואל דוד: יש כיתות צפופות יותר, מחסור במבנים וזו בעיה מצטברת.

שמואל דוד: יש פיגור, יש פער במצבו של המגזר הערבי.

שמואל דוד: אלה נתונים עובדתיים שאי אפשר להתווכח אתם.

שמואל דוד: השאלה השלישית היא האם משרד החינוך עושה מאמצים לצמצם?

שמואל דוד: אני אומר: כן.

שמואל דוד: האם זה מספיק?

שמואל דוד: אני אומר: לא.

שמואל דוד: עדין יש פערים גדולים, בעיקר בנושא הבינוי.

שמואל דוד: אין לי טענות לפקידות, אני חושב שמינהל הפיקוח בראשותו של יגאל צרפתי עושה עבודה מעולה ומצוינת וממקסם כל אגורה שנותנים לו וזאת הזדמנות לברך את יגאל צרפתי.

שמואל דוד: אבל יש פה החלטות לאומיות, יש פה החלטות שקשורות בתקציב המדינה וזה לא מיליון פה ומיליון פה.

שמואל דוד: מדובר במאות מיליונים רבים מאוד של כסף.

שמואל דוד: זאת תמונת המצב כרגע.

שמואל דוד: על רקע זה אני רוצה לומר למר ראג'י מנסור, לפני שאני נותן לו את רשות הדיבור.

שמואל דוד: תראה, אני לא הזמנתי אתכם לישיבות קודמות, ולא שנשכח מלבי.

שמואל דוד: זה היה מכוון לא להזמין אתכם וגם הסברתי.

שמואל דוד: היה דיבור בין חבר הכנסת ברכה וביני ונדמה לי שגם חבר הכנסת מסעוד גנאים דיבר אתי.

שמואל דוד: הרושם שלי היה שוועדת המעקב לענייני החינוך הערבי לא עוסקת בחינוך אלא בפוליטיקה.

שמואל דוד: אני, כידוע לך, ראש השדולה לקידום החברה האזרחית פה, בכנסת.

שמואל דוד: אני עובד עם כל העמותות ועם כל הארגונים ויש לי תעודות מפה ועד להודעה חדשה על כל פועליי.

שמואל דוד: אבל אני מתרחק מאוד בכל מה שקשור בעניינים שמחוץ לעניינים המקצועיים כי פה, ועדת החינוך ואני משתדל להקפיד, להיות ממלכתי.

שמואל דוד: להוציא את זה מעניינים של קואליציה ואופוזיציה, יהודים וערבים ודתיים וחילוניים.

שמואל דוד: ילד הוא ילד באשר הוא, וילד צריך לקבל את כל מה שהוא יכול לקבל.

שמואל דוד: כמובן, במסגרת היותו אזרח במדינת ישראל.

שמואל דוד: נראה לי שועדת המעקב, מעבר לעניינים המקצועיים, מנהלת גם פוליטיקה שהיא לגיטימית.

שמואל דוד: מותר במדינת ישראל לנהל פוליטיקה, אבל אני לא חייב להביא אותה לוועדת החינוך והתרבות, שמשתדלת להתרחק מהדברים האלה.

שמואל דוד: אגב, גם לגבי עמותות יהודיות ואני לא רוצה להזכיר שמות.

שמואל דוד: אני משתדל מאוד להתרחק מהדבר הזה.

שמואל דוד: לא רק זה, קיבלתי חיזוק לאחרונה, שאחרי ההצהרות של שר החינוך ביחס לנכבה ולדברים אחרים, כל עוד חברי הכנסת מבקרים את שר החינוך, זה לגיטימי מאוד ומבחינתם הם ממלאים את חובתם, זה תפקידם.

שמואל דוד: אנחנו באנו לפה כדי לנהל פוליטיקה.

שמואל דוד: אנחנו באים להיאבק על אידיאולוגיות שלנו ועל חזון שלנו.

שמואל דוד: אבל ברגע שועדת המעקב עושה את הדבר הזה אמרתי: אתה רואה, צדקת.

מוחמד ברכה: ועדת המעקב לענייני חינוך לא יכולה לבקר שר חינוך בנושאים של חינוך?

זבולון אורלב: היא לא יכולה לבקר אותו בעניינים שהם עניינים לאומיים והם עניינים פוליטיים ומפלגתיים.

זבולון אורלב: היא יכולה לבקר, אני לא אומר שלא, זו זכותה המלאה לבקר, יש חופש דיבור במדינת ישראל, אבל אני לא חייב להזמין אותה לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת במסווה של איזו שהיא ועדה מקצועית, עניינית, נטולה כל - -

מוחמד ברכה: הנייר הזה הוא נייר מקצועי?

מוחמד ברכה: איזה מין דיבורים אלה?

מוחמד ברכה: אני חשבתי שאתה חותר להגיע לסוף טוב אבל השיקול שלך נגוע פוליטית.

מוחמד ברכה: אם הדעה אינה מוצאת חן בעיניך, אתה פוסל את הדעה ואת בעל הדעה.

מוחמד ברכה: זה דבר שאינו מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: גם בוועדת החינוך יש מקום למגוון דעות.

זבולון אורלב: חבר הכנסת ברכה, זה בסדר גמור - -

מוחמד ברכה: זה הבית היהודי פה?

מוחמד ברכה: זה המפלגה שלך?

זבולון אורלב: קודם כל, זה בית יהודי, זה מדינה יהודית פה.

מוחמד ברכה: לא, זה מפלגת "הבית היהודי" שלך.

זבולון אורלב: לא, אני רוצה לעשות אבחנה בין מאבק שהוא מאבק פוליטי, מאבק מפלגתי, לבין מאבק שהוא ענייני בענייני חינוך.

זבולון אורלב: כל מי שקשור במאבק לענייני חינוך מוזמן לפה ברצון ויקבל פה במה ויוכל להביא לידי ביטוי ויוכל להשפיע.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, העמותות שעוסקות בענין חינוך ממלכתי-דתי לא נגועות בפוליטיזציה?

מוחמד ברכה: העמותות שעוסקות בחינוך חרדי?

זבולון אורלב: איזו עמותה של החינוך הממלכתי-דתי הזמנו לכאן?

זבולון אורלב: תגיד איזו?

מוחמד ברכה: מה, אני צריך לספר לך?

זבולון אורלב: אין ועדת מעקב של החינוך הממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: הוא חינוך ממלכתי, ומי שמדבר בשמו זה החינוך הממלכתי או המועצה של החינוך הממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: יש מועצה לחינוך ערבי, אם אינני טועה, שהוקמה על פי חוק במשרד החינוך והתרבות, והיא זאת שמייצגת את החינוך הערבי על פי השקפתי.

זבולון אורלב: כי החינוך הוא חינוך של המדינה, הוא ממלכתי והוא לא יכול להשתתף בשביתות של הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: זאת גישתי, ואני משתדל להיות עקבי.

זבולון אורלב: אמרתי שהפעם אזמין כי זהו דיון מיוחד של החינוך הערבי.

זבולון אורלב: קיוויתי שיהיה נייר מקצועי ולא מצאתי בעיה בנייר לכן, כששאלו אותי אם לחלק אותו לחברי הכנסת אמרתי שבהחלט לחלק אותו, אני לא רואה שום בעיה.

זבולון אורלב: עכשיו רשות הדיבור לראג'י מנסור.

ראג'י מנסור: כנראה שאתה מצפה ממני לנהל כאן מאבק פוליטי, לכן היתה הקדמה כל כך ארוכה, אבל אני מכיר אותך מלפני קדנציה, שהיית יו"ר ועדת החינוך והייתי מוזמן.

ראג'י מנסור: אז הייתי יושב ראש ועדת המעקב ועשינו עבודה נפלאה ויפה ביחד.

ראג'י מנסור: אני מתפלא עכשיו, אם השתנה משהו אז חבר הכנסת ברכה אולי יודע.

זבולון אורלב: אני לא השתניתי, אתם השתניתם.

מוחמד ברכה: זה שיקולים פוליטיים מפלגתיים.

מוחמד ברכה: זה לא קשור אליך.

ראג'י מנסור: לפני שאתחיל בהצגת הנתונים, אני לא אפרט, זה לא המקום.

זבולון אורלב: יש נייר, אין צורך לפרט.

ראג'י מנסור: אני אגיד באופן כללי שאנחנו, ועדת המעקב, משרד החינוך מקבל אותנו כשותפים מלאים והכנו את המסמכים ביחד, והם הונחו על שולחן השרה והיא קיבלה אותם ואימצה אותם.

ראג'י מנסור: אפילו הקמנו ועדות המשך ליישום ההמלצות ומכאן אני מתחיל.

ראג'י מנסור: אני מבקש מוועדת החינוך בכנסת שתסתכל על הדברים הנכונים שאמרה עורכת הדין ראויה אבו-רביע.

ראג'י מנסור: על מה הויכוח היום?

ראג'י מנסור: היום יש לנו ממצאים שמקובלים על שני הצדדים אבל הבעיה היא איך לממש אותם.

ראג'י מנסור: אני הקשבתי לדבריך ול-3 הנקודות שאמרת שהתייחסת לוועדת המעקב.

ראג'י מנסור: אני מסכים לזה ב-100%.

ראג'י מנסור: מדיניות על, נכון מה שאתה אומר.

ראג'י מנסור: גם ידידי יגאל צרפתי, היינו באותה ועדה כשבדקנו את צרכי הבינוי ואין מחלוקת על זה.

ראג'י מנסור: המחלוקת היא איך ליישם ובמה להתחיל קודם, מבנים שכורים, גני ילדים או בבינוי בנגב, בישובים הערביים בנגב.

ראג'י מנסור: אנחנו נוכל לצאת מזה אבל איפה הכסף שנותנים ליגאל צרפתי על מנת לבנות ולגשר על הפער?

ראג'י מנסור: זאת המהות וזאת השאלה הגדולה.

ראג'י מנסור: הלכנו למשרד האוצר והוא אמר: רגע, יש תכנית לאומית, מדובר ב-8000 חדרים ואנחנו לא יכולים לפרוץ את המסגרת.

ראג'י מנסור: אז אמרנו מתי נתחיל?

ראג'י מנסור: מתי נגשר על הפער?

ראג'י מנסור: זו גם שאלת חבר הכנסת ברכה.

ראג'י מנסור: עוד 50 שנה נחכה עוד?

ראג'י מנסור: אני בעצמי 20 שנה בא לוועדות האלה בכנסת, וכמעט אותם דברים נאמרים.

ראג'י מנסור: אני לא אומר שלא הייתה התקדמות, היתה התקדמות.

ראג'י מנסור: אבל כל הזמן יש התפתחות - -

זבולון אורלב: מתי נוסדה תכנית החומש הראשונה?

ראג'י מנסור: יש תכנית חומש משנות ה-80 אבל אני מדבר על זה של שנות ה-90, של פרץ.

ראג'י מנסור: זה מלפני 8 שנים נדמה לי.

זבולון אורלב: תכנית החומש הראשונה נוסדה בשנת 1991.

זבולון אורלב: אז זה היה חידוש גדול.

זבולון אורלב: אני היית מנכ"ל והיה השר המר, שהיה מספר אחד ואני הייתי רק עוזר שלו.

ראג'י מנסור: אתה לא רוצה שאספר לך שתכנית החומש לקחה חלקים מהתכנית המקורית שהמלצנו עליה בזמנו.

ראג'י מנסור: אבל היום יש לנו דברים חדשים יותר מורכבים ומהותיים.

ראג'י מנסור: אני מתפלא על חברנו משה דקלו שאומר שאינו יודע על המסמך הזה.

ראג'י מנסור: זו תכנית ולא מסמך.

ראג'י מנסור: צריך ליישם, צריך לקבל החלטות על מנת ליישם.

ראג'י מנסור: באשר לענין הבינוי, שהוא יותר קריטי, הוא הבעיה.

ראג'י מנסור: אפילו שמענו את מנהל בית הספר כאן שאומר שכשקיבל את השעות לא מצא את הפינות.

ראג'י מנסור: אז הוא מקבל תכנית חלקית ביותר ממה שנתנו אבל בסדר, היא מבורכת וטובה.

ראג'י מנסור: אבל כשמצא את השעות, לא מצא את המקום.

ראג'י מנסור: אז מה עשינו?

ראג'י מנסור: שמענו את הבחור אבו מוך.

ראג'י מנסור: הוא אמר במלים פשוטות שהוא הרגיש שבית הספר היסודי לא נתן לו תנופה על מנת לקדם את הלימודים שלו בתיכון והוא חושש מהתוצאות.

ראג'י מנסור: אם הוא יקבל את הבגרות, גם אני חושש לו שלא יתקבל לאוניברסיטה.

ראג'י מנסור: תסתכלו על הנתונים מאלה שמקבלים בגרות, מי נכנס ומי עומד בתנאי הסף של האוניברסיטה על מנת להתקבל.

ראג'י מנסור: אם הוא יתקבל, מי אומר שאין לו קשיים בשנה הראשונה כתוצאה משפה וכולי.

ראג'י מנסור: 50% מאלה שמתקבלים משנים את המקצוע או שיוצאים מהלימודים.

ראג'י מנסור: ככה זה מתגלגל.

ראג'י מנסור: אף פעם לא נגיע לשוויוניות ולגישור על פערים אם לא תקבל הממשלה, כי אין לנו בעיה עם משרד החינוך, אין לנו בעיה עם התכניות שבונים.

ראג'י מנסור: לפעמים אנחנו מתייעצים ועושים את זה ביחד.

ראג'י מנסור: אבל יש לנו בעיה על המשאבים, על ההחלטה האסטרטגית לתת באופן מערכתי, שלם, ולא נקודתי פה ושם.

ראג'י מנסור: לא להתחיל בפיילוט ובישיבה עם השר אמרו שיש תכנית ואנחנו מתחילים ליישם חלק מההמלצות של הוועדה הפדגוגית באשר לתכנית הערבית.

ראג'י מנסור: אז מאיפה מתחילים?

ראג'י מנסור: במחוז המרכז.

ראג'י מנסור: מה מחוז המרכז?

ראג'י מנסור: אולי מדובר בשני כפרים ערביים במרכז, לא השרון.

זבולון אורלב: כל המשולש.

ראג'י מנסור: לא, סליחה.

ראג'י מנסור: לא כל המשולש.

ראג'י מנסור: אני אומר שמדובר בשניים שלושה כפרים ערבים ולא יותר.

משה דקלו: מדובר ב-13 תיכונים.

ראג'י מנסור: בסדר, 13 תיכונים ולוד ורמלה.

ראג'י מנסור: אני יודע מה שאני אומר.

זבולון אורלב: מי שייך?

זבולון אורלב: טייבה, טירה, ג'לג'וליה, כפר קאסם, רמלה, לוד... כולם שם.

ראג'י מנסור: טייבה וטירה זה השרון ולא המרכז.

זבולון אורלב: אין שרון.

זבולון אורלב: יש או מרכז או חיפה והגבול עובר בחדרה.

ראג'י מנסור: בסדר, אז המרכז.

ראג'י מנסור: הם לוקחים את המרכז ולא לוקחים את הגליל ולא את הנגב.

ראג'י מנסור: הם מבורכים על זה אבל הם מתחילים להריץ עוד פעם תכנית פיילוט.

ראג'י מנסור: אם אנחנו רוצים להסתכל על המגזר הערבי לא צריך לנקוט בתכניות של פיילוט ונישאר עם הפיילוט כל החיים.

ראג'י מנסור: זה צריך ללכת באופן רוחבי.

ראג'י מנסור: טוב עשיתם שהלכתם על זה בכיתות ד' וב-ז'.

ראג'י מנסור: אבל אם אתה נותן את התכנית ואין את המערך התומך, אין את הגורם המקצועי, ציטטה ידידתנו על המחסור ביועצים, בפסיכולוגים וכולי, שצריכים להיכנס לתוך המערכת ולעבוד יחד עם הנהלת בית הספר, עם כל האנשים.

ראג'י מנסור: זה לא תורם אפילו אם נותנים שעות.

ראג'י מנסור: אז צריך שוב להסתכל על זה כמערכת שלמה שבאה לחזק, לשפר ולפתח.

ראג'י מנסור: באשר להמלצות: ההמלצות מחייבות הרבה כסף אבל אנחנו לא אומרים את זה לא בשנה, לא בשנתיים ולא בשלוש.

ראג'י מנסור: אבל אם תסתכלו, תשימו לב שזה היה אמור להתחיל בשנת 2008 והיום 2009.

ראג'י מנסור: אין דבר, בשנת 2010 אולי מתכוננים על מנת להשלים נתונים ולהתחיל להריץ חלק מההמלצות.

ראג'י מנסור: אז מתי מסיימים?

ראג'י מנסור: אם כל פעם בונים תכנית ויש המלצות ומעכבים את זה ב-3,4 שנים, אני אומר שלא נצא מהפער הזה בחיים.

ראג'י מנסור: לכן, הבקשה שלי - -

זבולון אורלב: מתי הוגשו ההמלצות האלה ועל ידי מי?

ראג'י מנסור: על ידי הוועדות המשותפות ביוני 2008.

ראג'י מנסור: התחלנו ב-2007 וב-2008 גמרנו את העבודה.

משה דקלו: מרץ 2008.

מוחמד ברכה: הבקשה שלכם מהשר החדש היא מה-30 ביולי, השר סער.

ראג'י מנסור: כן, וקיבלנו הסכמה ונאמר לי שעדין לומדים את המערכת, ואין לי בעיה שתמשיכו להיפגש על מנת ליישם.

ראג'י מנסור: שלחנו מכתבים לשר החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך על מנת איך לשבת ולחשוב איך להמשיך, ולא קיבלנו תשובה עד עכשיו.

זבולון אורלב: אני מבין שביוני 2008 הוגשו ההמלצות.

זבולון אורלב: אתה מבין לבד שבלוח הזמנים הפוליטי זה שלהי תקופתה של השרה הקודמת, שכבר לא מקבלת החלטות ואז אנחנו נכנסים לתקופת בחירות שהיתה ב-10 לפברואר 2009.

זבולון אורלב: אתם נפגשים עם השר שהתמנה ב-1 באפריל ואתם נפגשים אתו ביולי, והוא אומר לכם: אני לומד את הענין הזה.

ראג'י מנסור: נכון, אז אמרנו בזמנו שאין בעיה להזיז עוד שנה או שנתיים את ההמלצות ויישומן.

זבולון אורלב: מי הבכיר מטעם משרד החינוך שליווה אתכם מבחינה מקצועית?

ראג'י מנסור: מדובר בכמה אנשים.

ראג'י מנסור: ראש המינהל לביטוח בזמנו היה שי כנעני אבל גם יגאל צרפתי היה חבר ועדה.

זבולון אורלב: מי מהמזכירות הפדגוגית ישב אתכם?

מוחמד אלהיב: דוקטור שלמה אלון.

משה דקלו: בוועדת התכנים.

משה דקלו: התכנית לא היתה במינהל הפדגוגי.

משה דקלו: יולי תמיר העבירה את זה למינהל הפדגוגי.

זבולון אורלב: מה פירוש?

זבולון אורלב: אתם קיבלתם תכנית שהוכנה על ידי מישהו אחר, אני לא מבין.

משה דקלו: אני מיישם תכנית שהוכנה על ידי דוקטור איציק תומר.

זבולון אורלב: אני לא מבין מה הולך פה, אין לי מושג.

זבולון אורלב: הוא לא יודע?

ראג'י מנסור: אני יודע.

ראג'י מנסור: זה על ידי צמרת המינהל הפדגוגי - -

זבולון אורלב: תעזוב אותי מצמרת, תגיד שמות.

ראג'י מנסור: אני שוכח את השמות - -

כאמל עטילה: היו 4 ועדות של בינוי, הישגים, ליקויי למידה ותכנים.

כאמל עטילה: אז היתה יושב ראש הוועדה מיכל בלר.

ראג'י מנסור: אמרנו לגבי הוועדות בסדר, נדחה את זה, אבל שנקבל החלטה.

ראג'י מנסור: רצית כמה דוגמאות מהמשאבים הלא-שווים.

ראג'י מנסור: אז במסמך שלנו, בוועדות שהמליצו בדקו וראו שבקטע הפדגוגי, בתכניות הפדגוגיות - -

זבולון אורלב: סליחה, אני לא מקבל את זה.

זבולון אורלב: תן לי דוגמה של הקצאה לא שווה.

ראג'י מנסור: בתכניות הפדגוגיות מקצים 20 מיליון שקל לחינוך הערבי ומיליארד לחינוך היהודי.

זבולון אורלב: מה זה מיליארד?

זבולון אורלב: הוא מסביר לך שאין כזה דבר.

זבולון אורלב: שיש תכנית נגד סמים זו אותה תכנית במגזר היהודי ובמגזר הערבי.

זבולון אורלב: כשיש תכנית נגד אלימות זה אותו דבר.

ראג'י מנסור: אני יכול להגיד לך 100 תכניות.

ראג'י מנסור: תגיד לי, כיתות למחוננים במגזר הערבי שווה לאחוזם במספר היהודי?

זבולון אורלב: לא זאת השאלה.

זבולון אורלב: השאלה אם ההקצאה שווה.

זבולון אורלב: האם יש קריטריונים נפרדים למגזר היהודי וקריטריונים להקצאה במגזר הערבי.

זבולון אורלב: זאת השאלה.

ראג'י מנסור: לפי הקריטריונים רק מה שהסברתי לך ואתה לא קיבלת, אלה הקריטריונים של הקצאת שעות לימוד אבל אני מדלג על זה.

זבולון אורלב: אני מדבר על מחוננים.

ראג'י מנסור: לגבי מחוננים אני אומר שלא מקצים מספיק תכניות למחוננים ולא מספיק כיתות ולא מספיק תקציבים על מנת להקים כיתות.

ראג'י מנסור: אני מדבר על אגף שחר.

ראג'י מנסור: רוב התכניות של אגף שחר, אם תקרא את המסמך של דוקטור אבי לוי, הוא אמר שאם אני רוצה לתת את כל המשאבים, כפי שצריך אותם, כנראה שאני אצטרך לתת את כל המשאבים של אגף שחר לחינוך הערבי.

ראג'י מנסור: אני לא טוען שאני צריך את המשאבים ולצד היהודי לא יתנו.

ראג'י מנסור: אתה שואל על תכניות, על קריטריונים.

ראג'י מנסור: אני אומר לא רק קריטריונים על הפעלת התכניות באופן שווה, זה לא קיים.

ראג'י מנסור: אולי תראה את אותם קריטריונים אבל ההפעלה לא שווה.

ראג'י מנסור: לקבל החלטה כן, להריץ את התכנית בבתי הספר, כנראה שהיא לא קיימת והוכיחו את זה הוועדות.

ראג'י מנסור: לכן אמרו שיש לנו תכנית שלמה על מנת להתחיל מהכוחות הפדגוגיים, מהכוחות המקצועיים בשטח, מהקצאת משאבים על מנת לתמוך במערכת ולספק את התכנית ועל זה מדובר.

זבולון אורלב: ראג'י תודה.

זבולון אורלב: אבי גור ביקש 60 שניות.

ראג'י מנסור: הבקשה שלי היא שוועדת החינוך תעזור ותקבל המלצה שמשרד החינוך ומשרד האוצר ישבו כי יש להם המלצות, על מנת לבדוק איך מיישמים.

אבי גור: אני מבקש להודות לשר החינוך, שבודק מחדש את כל ההיערכויות, כולל במגזר הזה.

אבי גור: לדוקטור דקלו, ליגאל צרפתי ולדוקטור אלהיב.

אבי גור: אני מבקש שיועברו לוועדה ההנחיות בערבית בשני נושאים: בריאות התלמיד ועזרה ראשונה.

אבי גור: אני מבקש שמשרד החינוך יתייחס לפעילות של המחלקה לחינוך מבוגרים בהיבט של ההורים.

אבי גור: היתה שם פעילות לגבי הורים ובתי ספר להורים, ושינתן לוועדה דיווח האם ההקצאות לנושא הזה גדלו או קטנו ואיפה הן עומדות - -

זבולון אורלב: כל זה בדקה האחרונה של הוועדה.

אבי גור: לא, זה בסדר.

אבי גור: זה הכל בסיכום כבר ויש הבנות.

אבי גור: לסיכום אני רוצה להגיד דבר חיובי: כשאנחנו ישבנו עם השר וביקשנו ממנו שמשרד החינוך בכל תחום יגיע ל-10 המקומות הטובים בעולם, הסתבר לנו שבמגזר הערבי המיעוט הערבי בישראל, גם נוצרים גם דרוזים וצ'רקסים ומוסלמים, נמצאים במצב טוב מאוד יחסית לאזור.

אבי גור: נמצאים במצב טוב מאוד יחסית למדינות אחרות עם הדתות בעולם, שזה אומר גם שמגיע כל הכבוד לאנשי משרד החינוך.

מוחמד ברכה: - - -

יהודה סקר: תקים עמותות.

מוחמד ברכה: באמת?

מוחמד ברכה: אני רוצה לבקש מהמדינה ולא להקים עמותות.

מוחמד ברכה: אני נבחר הציבור של פרלמנט ושל מדינת ישראל ולא איש של עמותה.

מוחמד ברכה: יש את שמוליק שיעשה את זה.

אבי גור: יש גם קבוצה קטנה של מצטיינים לאורך שנים בקרב הנוצרים, ושם יש - -

מוחמד ברכה: כל ההישגים הם במוכר הבלתי רשמי ולא במערכת החינוך הממלכתית.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה ואני רוצה לפתוח את הסיכום בדבר שלא דיברנו עליו ואני בטוח ששני חברי הכנסת שנמצאים פה יסכימו אתי, וזו סוגיית הקיצוץ במערכת החינוך שעומדת להיות נדונה בממשלה מחר.

זבולון אורלב: אני חושב שוועדת החינוך, ששומעת דיווחים חדשות לבקרים על הבעיות במערכת החינוך במסגרת תפקידה כמפקחת על המערכת, מקבלת החלטה ברורה, חדה, נחרצת ומפורשת, שהיא שוללת מכל וכל כל אפשרות לקיצוץ של שקל נוסף במערכת החינוך.

זבולון אורלב: אני חושב שמי שמעלה על סדר היום אפשרות של קיצוץ במערכת החינוך הוא פשוט מחבל ביודעין בזכות האלמנטארית של תלמידי ישראל לקבל חינוך ראוי.

זבולון אורלב: מערכת החינוך מצויה על עברי פי פחת.

זבולון אורלב: מצד אחד היא יכולה, חס וחלילה, לקרוס לחלוטין ומאידך גיסא היא התחילה קדנציה עם תקווה לא רק של קיצוצים אלא גם של תוספות.

זבולון אורלב: אנחנו מגבים את המאבק של שר החינוך, כפי שגיבינו גם בראשית הקדנציה למנוע קיצוץ, גם במאבק הזה.

זבולון אורלב: אנחנו פונים לממשלה, לראש הממשלה, על מנת למנוע כל קיצוץ במערכת החינוך כי מי שישלם את תוצאות הקיצוץ הזה הם התלמידים.

זבולון אורלב: ככל שהתלמיד בא מרקע סוציו-אקונומי נמוך יותר, הוא ישלם מחיר גבוה יותר, כי להורים האחרים יש תמיד אפשרות להשלים את מה שהמדינה החסירה בכספם הם.

זבולון אורלב: לכן, כפי שאמרתי, אנחנו נאבק כתף אל כתף יחד עם שר החינוך.

זבולון אורלב: אני אומר גם לחבריי שבאתי בדברים אם יו"ר ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, והצעתי שתהיה פניה משותפת עוד לפני ישיבת הממשלה.

זבולון אורלב: הוא שוקל את בקשתי.

זבולון אורלב: בכל מקרה, אנחנו נעשה את המאבק שלנו למנוע את הקיצוץ ולדעתי נוכל לגבש כאן קואליציה רחבה מאוד כדי למנוע את הקיצוץ הזה.

זבולון אורלב: ועכשיו לעניינו – אני רוצה בסיכום לומר את ארבעת הדברים, ולאחר מכן להתייחס לנייר ההמלצות, שאני כבר מציע שאנחנו נקיים דיון נוסף עם השר כדי לתת לו את השהות.

זבולון אורלב: מתי הוא קיבל את ההמלצות?

זבולון אורלב: מתי היתה הפגישה?

ראג'י מנסור: ב-30 ביולי.

זבולון אורלב: אני מציע שבסביבות נובמבר או תחילת דצמבר אנחנו נעשה דיון נוסף, כשסדר היום יהיה בעיקר בהתייחסותו של השר למסמך שאינני מכיר אותו.

זבולון אורלב: משיוצג מסמך ההמלצות של הועדות המשותפות, התייחסותו של השר באשר לנקודות שתיכף אומר אותן.

זבולון אורלב: כלומר, אני לא יכול להמליץ לשר לקבל המלצות שאני לא ראיתי אותן.

זבולון אורלב: - -

ראג'י מנסור: אני אשלח את זה.

זבולון אורלב: - - אבל אנחנו מצווים, מתוקף תפקידנו, לבקש מהשר התייחסות לאותו מסמך, ואני מסכים שלא כל פעם צריך להמציא את הגלגל מחדש.

זבולון אורלב: זאת תהיה ההמלצה החמישית שלי.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר קודם את ארבעת הנקודות: ראשית, צריך לומר שתמונת המצב משקפת שקיים פער לרעת החינוך הערבי, במגזר הערבי, שהוא פער מצטבר, שמתרכז בשני תחומים עיקריים: האחד זה סוגיית המחסור במבנים, שהיא תוצאה היסטורית כמובן, והנגזרת מכך זה הסוגיה של אכלוס הכיתות, וגם מכאן יש את הנגזרת.

זבולון אורלב: זהו פער שחייבים להכיר בו, וועדת החינוך בהחלט מכירה בפער הזה.

זבולון אורלב: נקודה שנייה היא סוגיית ההקצאות.

זבולון אורלב: הקצאות על פי הדיווחים של משרד החינוך, שבינתיים לא שמעתי סתירה מפורשת, זה שמשרד החינוך מקצה ללא יוצא דופן את כל תקציביו וכל משאביו למוסדות החינוך במגזר היהודי, כפי שהם מוקצים על פי אותם כללים גם במגזר הערבי.

זבולון אורלב: הדבר השלישי הוא זה שיש בנושאים מסוימים העדפה מתקנת כדי לצמצם את הפערים האלה דוגמת תכנית החומש של בינוי במגזר הערבי של מינהל הפיתוח.

זבולון אורלב: הדבר הרביעי הוא שברור לחלוטין שתכנית הצמצום הזאת היא לא בלוח זמנים סביר להביא לאיזה שהוא שוויון.

זבולון אורלב: לכן, אנחנו נקיים דיון עם שר החינוך בחודש נובמבר על מנת לראות גם מה התכניות במעבר לתכנית החומש הבאה, ואם אפשר לגבי תכנית החומש הבאה, לפרט אותה ביתר פירוט לגבי מזרח ירושלים בנפרד ולגבי השלמת פרוגרמות בנפרד, לגבי חינוך לא חובה בנפרד, כדי שיהיה יותר מדויק גם לפי שלבי חינוך, גני חובה, בתי ספר יסודיים, על יסודיים וכולי.

זבולון אורלב: כל המגזרים בתוך המגזר הערבי, הבדואים בפזורה או דברים מהסוג הזה, כדי שתהיה תמונת מצב יותר מדויקת.

זבולון אורלב: דבר חמישי הוא שהוועדה שמעה דיווח בשלהי הקדנציה הקודמת, והוכן מסמך משותף למגזר הערבי ולמשרד החינוך באשר לתכניות לקידום או צמצום הפערים במגזר הערבי.

זבולון אורלב: המסמך הוצג לשר החינוך בסוף חודש יולי, ב-30 ליולי 2009.

זבולון אורלב: הוועדה תקיים דיון בסוגיה זאת עם שר החינוך בסוף חודש נובמבר או בתחילת חודש דצמבר על מנת לשמוע מהשר את התייחסותו לגבי צמצום הפערים במגזר הערבי, ואנחנו נותנים מספיק זמן, נכון יעל?

זבולון אורלב: השר או המנכ"ל, מבחינתנו זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: הוועדה מביעה את מחאתה על כך ששני נציגים חשובים של משרד החינוך, שמופקדים על החינוך הערבי לא ישתתפו בישיבה, על אף שלשכת השר הודיעה שהם ישתתפו ועל כך יושב ראש הוועדה יביע מחאה בכתב בפני השר.

זבולון אורלב: דבר נוסף הוא הסוגיה לשפת האם.

זבולון אורלב: לאור הדיון שהיה כאן, אנחנו מבקשים מהמשרד לשקול את הסוגיה של הרחבת לימוד שפת אם בהיקף של 4 יחידות לימוד בבגרות, מתוך הכרה בניתוח הנכון של משרד החינוך באשר לחשיבותה של שפת האם כמפתח להצלחה לימודית בתחום רחב מאוד של תחומי הדת ומקצועות לימוד אחרים.

זבולון אורלב: אנחנו גם נפנה למועצה להשכלה גבוהה על מנת לשקול מתן בונוס בקבלה לאוניברסיטאות על לימודי יחידות בשפת אם.

זבולון אורלב: אני חושב שאחת התוצאות של הדיון הזה זה הסוגיה של ההכרה והחשיבות, כי אני יודע את זה גם מהמגזר היהודי בכל מה שקשור גם בשפה העברית.

זבולון אורלב: הבעיה הידועה בחינוך, שחינוך הוא לא מודולארי אלא ליניארי.

זבולון אורלב: כלומר, אם לא תדע את לוח הכפל בכיתה ג' או ד', אין לך שום סיכויי הצלחה בכיתה ז' ולא תוכל להשלים את זה לעולם.

זבולון אורלב: כך שאם היה לך תהליך פגוע וחסר בתהליך של הבנת הנקרא בכיתות היסוד, אין לך שום סיכוי להצליח בכל מה שקשור בהבנת השפה בכיתות המתקדמות וזה לא ניתן להשלמה.

זבולון אורלב: לכן, אני רואה בלימודים האלה חשיבות רבה.

זבולון אורלב: עד כאן הדיון.

מוחמד ברכה: היות והנושא של הבינוי לא במחלוקת, הפניה שלי היא למינהל התכנון, שלקראת הישיבה הבאה יביא קווים לדמותה של תכנית בענין הזה.

זבולון אורלב: זה מה שביקשנו.

זבולון אורלב: אנחנו ביקשנו שבפגישה עם השר, אם אפשר שיוצגו העקרונות של תכנית החומש הקרובה על פי חתכים וכולי.

זבולון אורלב: זה במסגרת הסיכום שלנו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.