ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 87, 2009-10-21 09:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב.

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה שעוסקת ברפורמה בתחבורה הציבורית אותה יציג שר התחבורה והבטיחות בדרכים ישראל כץ ואנשי משרדו.

אופיר אקוניס: אחד הנושאים המרכזיים שלנו כאן בוועדה הוא נושא התחבורה בכלל והתחבורה הציבורית בפרט.

אופיר אקוניס: אני חושב שכמובן מעבר לדבר העיקרי של התחבורה הציבורית והתחבורה יש את החשיבות החברתית.

אופיר אקוניס: בעיניי לתחבורה הציבורית יש חשיבות חברתית.

אופיר אקוניס: אני חושב שמדינת ישראל צריכה לשאוף לכך שאדם שקם בבוקר והוא לא בעל רכב פרטי, יקבל את התחבורה הציבורית הטובה ביותר שהחברות יכולות לתת לו, כמובן באישור הרגולטור ובאישור משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: אני מקווה ואני מאמין שהרפורמה המוצעת תביא לכך.

אופיר אקוניס: אדוני השר, כבר ראיתי את עיקריה והיא הוצגה בפניי.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים בעיקר על הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן, אבל אנחנו נעסוק גם בנושאים אחרים כמובן ככל שיותיר לנו הזמן, כמו צמצום מספר הקווים, ריכוז בצירי תנועה מרכזיים, קיצור משך הנסיעה בחלק מהקווים, הגברת התדירות בחלקם, קידום תשתית התחבורה הציבורית, תחנות אוטובוס חכמות, שיפור השירות לאזרח ואפילו רפורמה בתעריפי התחבורה הציבורית.

אופיר אקוניס: האוטובוסים, המוניות, מוניות השירות, הרכבת הקלה והרכבת הכבדה חייבים להוות מארג תחבורתי משותף ואני מקווה כי הרפורמה שתציג אדוני השר תסייע לכך ותייעל את המערכת.

אופיר אקוניס: בשנים הקודמות עשיתי עבודת מחקר ואני יודע שכבר משנות ה-70 מוצגות רפורמות ותוכניות כאשר ממשלות ישראל לדורותיהן מציגות אותן.

אופיר אקוניס: אני נוסע ברחבי הארץ ואין ספק שהכבישים הם בתנופה אדירה וכך גם הרכבת.

אופיר אקוניס: אני שמח שנושא התחבורה עלה לראש סדר העדיפויות, דבר שהוא מבורך וחשוב.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להעמיק את הדבר הזה ואנחנו מסייעים לכם.

אופיר אקוניס: אתה יודע, גם המנכ"ל יודע ויודעים אנשי משרדך שהוועדה הזאת מסייעת בדברים שהיו תקועים חודשים ארוכים או אפילו שנים באין הידברות מסודרת בין הגורמים במדינה.

אופיר אקוניס: אדוני השר, יש לך איזושהי מצגת?

ישראל כץ: אני אומר דברי פתיחה ואחר כך יתייחסו אנשי המשרד.

אופיר אקוניס: אחר כך גם נפתח את הנושא לדיון ונשמע את כל הגורמים, את המוניות, את מוניות השירות, את הרכבת, את המשטרה ואת אגד ואת דן.

ישראל כץ: אני מודה לך אדוני יושב-ראש הוועדה, גם על הדיון וגם על הטיפול האינטנסיבי של הוועדה בראשותך, ועדת הכלכלה שהיא ועדה חשובה, בנושא תחבורה על כל היבטיה.

ישראל כץ: אין ספק שלצד הדברים שנציג כאן, שחלקם מבוצעים וחלקם מתוכניים ויבוצעו, אחד מצווארי הבקבוק היה גם היכולת לאשר כאן בוועדה הזאת יוזמות ותקנים כאשר האויב של הטוב הוא הטוב מאוד, למרות שיש לפעמים ויכוח מהו הטוב מאוד.

ישראל כץ: אפשר היה להעביר דברים ב-80-90 אחוזים ולתקן תוך כדי תנועה ב-10 אחוזים ואכן דברים לא עברו ונשארו לא מעט דברים מונחים שכמו שאמרת יש להם משמעות חברתית, משמעות כלכלית, משמעות בטיחותית ומשמעות לאומית כאשר אנחנו מדברים על חיבור הפריפריות והסרת הגודש באזורי המרכז.

ישראל כץ: כאשר אני נכנסתי לתפקידי, בהחלט מצאתי תוכניות.

ישראל כץ: הדבר הכי קל היה לאתר תוכניות טובות והדבר הקשה ביותר היה לוודא שהתוכניות תצאנה לפועל בזמן סביר.

ישראל כץ: לעניין הזה, כדי שהתוכניות תצאנה לפועל, דרושה גם הנהגה והכוונה, דרוש גם הידע המקצועי שבהחלט קיים בקרב אנשי משרד התחבורה, בקרב החברות שקשורות למשרד ושיתוף פעולה עם משרד האוצר, ואני רואה כאן את נציגיו.

ישראל כץ: אני חייב לומר שבדברים העיקריים, בראייה כללית ובהשקפה, יש זהות השקפות לגבי הצורך לקדם.

ישראל כץ: אם אנחנו עוסקים היום בתחבורה הציבורית, כולם מסכימים שחייבים לקדם את התחבורה הציבורית וזה מכל ההיבטים כאשר כל אחד עם הדגש המיוחד שלו על ההיבטים למה לעשות זאת.

ישראל כץ: כאמור, כולם מסכימים על הצורך לקדם, על הצורך לגרום ליותר בעלי רכבים פרטיים להשתמש בתחבורה הציבורית כאשר אנחנו המדינה הצפופה בעולם המערבי מבחינת גודש הרכבים בכבישים למרות שמספר הרכבים לאלף נפש אצלנו עוד רחוק מהמספרים האמריקאיים וגם האירופאים, למרות שמספר הכבישים הוא הנמוך ביותר, אבל באותם כבישים הגודש הוא גבוה.

אופיר אקוניס: בשנות ה-70 דובר על מכונית לכל פועל.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאנחנו מממשים את החזון הזה.

ישראל כץ: כאשר החזון הזה יתממש, בתנאים האלה אי אפשר יהיה לזוז אלא אם כן יקרה מה שאנחנו רוצים.

ישראל כץ: המגמה היא לגרום לחלק מהמשתמשים ברכב הפרטי למכלול הנסיעה שלהם או לקטעים מהנסיעה שלהם להשתמש בסוגים שונים של תחבורה ציבורית.

ישראל כץ: הרכבת – נמצא כאן גם מנכ"ל הרכבת – היא כלי שמעבר למספר המשתמשים בו הוא נותן פתרונות מאוד ייחודיים.

ישראל כץ: הרכבת הכבדה מגיעה לאזורי הפריפריות ולמקומות גדולים שמחברים בין אזור המרכז לאזורים קרובים.

ישראל כץ: מדובר בכ-30 מיליון נוסעים בתקופה הזאת והמגמה היא להכפיל את המספר בהמשך.

ישראל כץ: יש את נושא הרכבות הקלות.

ישראל כץ: אנחנו אחת המדינות המפגרות ביותר בנושא הזה של מימוש הפעלת הרכבות הקלות.

ישראל כץ: לא רק המדינות המתפתחות אלא מדינות מפותחות רבות יש להן רכבת תחתית, עילית, רכבות קלות שמבחינת היקף הנוסעים שמשתמשים בהן, מדובר באחוז גבוה כאשר כשליש מנוסעי התחבורה הציבורית בדרך כלל עוברים להשתמש ברכבות הקלות.

אופיר אקוניס: כבוד השר, אם אני יכול להעיר.

אופיר אקוניס: המדינה החליטה במחצית השנייה של שנות ה-90 להאיץ בצורה דרמטית את נושא הרכבת הכבדה שקפאה על שמריה משנות ה-50, ואני לא רוצה ללכת יותר אחורה, אבל הרכבת הכבדה בישראל, לא עסקו בה במשך שלושים שנים ומעלה אלא היא פשוט קפאה על שמריה.

אופיר אקוניס: כולם זוכרים קו אחד בין תל-אביב לחיפה ועוד קו של רכבת בין תל-אביב לירושלים כאשר מספר הנוסעים היו קטן והיו קרונות בהם ישבו חמישה נוסעים, אבל הדבר הזה קיבל, אם אינני טועה, תפנית דרמטית בשנת 1996 בעיקר.

אופיר אקוניס: אני זוכר את חנוכת הקו בזמן ממשלת נתניהו בין תל-אביב לבאר-שבע כאשר שרון היה שר התשתיות, וזה היה רק חלק, ואת קותל-אביב-רחובות שנפתח כמה שנים לפני כן וכדומה.

אופיר אקוניס: אתה משבח את ההתפתחות של הרכבת הכבדה אבל אני רוצה שתתייחס לנושא הרכבת הקלה כי קראנו אתמול איזושהי אמירה לגבי הרכבת הקלה.

אופיר אקוניס: אם אנחנו במתווה של התפתחות של הרכבת הכבדה בצורה טובה מאוד, אני מקווה מאוד שזה יהיה גם לגבי הרכבת הקלה.

ישראל כץ: ראשית, עוד לא שיבחתי שום דבר אלא רק ציינתי עובדות.

ישראל כץ: יש עוד הרבה עבודה לעשות בבניית הרכבת, בראש ובראשונה הקו מתל-אביב לירושלים מעבר לקו של תל-אביב-מודיעין שחילצנו עכשיו חזרה אחרי עיכוב של שנים.

ישראל כץ: הדבר החשוב ביותר מבחינה מעשית ועקרונית הוא רכבת לעיר הבירה שיש בה הרבה עובדי מדינה וצריך לדאוג לכך שיוכלו להגיע ולחזור באמצעות הרכבת.

ישראל כץ: יש בהחלט כוונה להרחיב את כל חלקי הארץ בשירותי הרכבת.

ישראל כץ: לגבי הרכבות הקלות, אנחנו בפיגור רציני ובמצב בלתי אפשרי.

ישראל כץ: המקום היחידי שיצא לדרך ביצוע של הקמת תשתית הרכבת הקלה הוא באחד משלושת הקווים בירושלים.

ישראל כץ: היו עיכובים רבים.

ישראל כץ: דרך ההקמה הייתה מאוד לא ידידותית לסביבה, לאזרחים, לסוחרים והמאיסו את הרעיון על הרבה אנשים, אבל על מנת לתקן את הדבר אנחנו עומדים בתוקף על כך שאותו תאריך שנקבע לאחר העדכונים, 8 בספטמבר 2010, יהיה התאריך בו הרכבת הזאת תתחיל לפעול.

ישראל כץ: זה מחייב את השלמת התשתיות, מחייב את השלמת תוכנית התמרור עם עדיפות לרכבת.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על פחות משנה.

ישראל כץ: בהחלט.

אופיר אקוניס: זו אמירה חשובה.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, הקו הראשון ייסע בעזרת השם כקו פעיל בספטמבר 2010.

ישראל כץ: זה התאריך שנקבע ואנחנו נעמוד בכל תוקף על התאריך הזה.

אופיר אקוניס: אני מקווה שוועדת הכלכלה תוזמן לנסיעה.

ישראל כץ: יש לה קודם משימות וזה הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו ולפרט אותו וזה נושא התקנות.

ישראל כץ: על מנת לא לחכות לספטמבר שנה הבאה ואז להביא תקנות, ביקשתי והוריתי לאנשי המשרד, למנכ"ל ולצוות שעוסק בזה, להכין כבר בתיאום עם כל הגורמים את כל מכלול התקנות - אמנם העברנו עכשיו בחקיקה אפשרות להפעלה ניסיונית של הרכבת ככלי תחבורה.

ישראל כץ: זה יחייב דיון רציני גם בוועדה – כדי שהכל יהיה מוכן עוד לפני המועד.

ישראל כץ: זאת אומרת, התשתיות הפיזיות, הרמזור שהוא לא פחות חשוב ועלול לעכב, והתקנות – שלושת המרכיבים האלה כמובן בליווי שוטף של הביצוע ואנחנו הכבדנו את ידינו על המבצעים וכל מרכיבי הממשלה ביחד נוהגים במדיניות אחידה בעניין הזה של אפס נכונות לוויתורים, כולל עיריית ירושלים שכרגע גם התייצבה באותו קו.

ישראל כץ: כולנו פועלים כדי לקדם את הנושא.

אופיר אקוניס: אנחנו קיבלנו את הפנייה אדוני השר, ואנחנו קבענו כבר בעניין הזה ישיבה ב-3 בנובמבר, שזה בעוד שבוע וחצי.

אופיר אקוניס: אנחנו מסייעים בעניין הזה למשרד התחבורה.

אופיר אקוניס: קודם כל אנחנו מסייעים לתושבי ירושלים.

ישראל כץ: יותר מקיום הישיבה, חשוב לי שתגענה התקנות.

אופיר אקוניס: התקנות יתוקנו.

אופיר אקוניס: גם תיקון החוק וגם התקנות ביחד.

ישראל כץ: הישיבה תהיה לצורכי דיווח, זה בסדר וזה דבר שתמיד הוא טוב.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: אנחנו נקדם את הנושא.

אופיר אקוניס: אמרתי לך את זה, הבטחתי לך ואני אומר את זה כאן בישיבת הוועדה וזה נאמר גם לפרוטוקול וגם לציבור שצופה בנו כרגע בערוץ 99.

אופיר אקוניס: אני מכיר את הסבל של תושבי ירושלים.

אופיר אקוניס: גם אנחנו סובלים ממנו, כמי שמשתמשים בכבישים ורואים שהפקקים הולכים ונערמים כל יום.

אופיר אקוניס: אנחנו נקדם במהירות את העניין הזה על מנת שתושבי ירושלים יוכלו לנשום קצת לרווחה.

ישראל כץ: אתם תפקחו על הקידום, אם אנחנו עדיין עושים הפרדת רשויות סבירה.

אופיר אקוניס: בהחלט.

ישראל כץ: אנחנו נקדם ואתם תפקחו.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: בדיוק כך.

אופיר אקוניס: נחוקק ונתקן בהתאם.

ישראל כץ: נחסוך עבודה ממבקר המדינה.

ישראל כץ: יש כבר הסכמה, כולל עם ראש העיר והגורמים השונים, לקדם גם את שני הקווים הבאים ולהאריך את הקו הזה שיהיה בגדר פתרון חלקי.

ישראל כץ: בחיפה המצב מתקדם ואולי מתקדם ביותר מבחינת מרכיבי התחבורה הציבורית.

ישראל כץ: אני מדבר על המטרונית מתקדמת, האוטובוסים הגדולים עם עדיפות ברמזור, הנושא של הכרמלית והנושא של הרכבת הרגילה ואפילו הרכבל שירד מהאוניברסיטה למטה.

ישראל כץ: הבעיה העיקרית, כמו שרמזת אדוני היושב-ראש, והיינו גם בישיבה משותפת בעיריית תל-אביב, היא בגוש דן.

ישראל כץ: בתל-אביב ובגוש דן, שם יש מספר מרכיבים.

ישראל כץ: אם נתחיל ברכבת הקלה, יושבים כאן נציגי חברת נת"ע, נתיבי תחבורה עירוניים, שמופקדים על קידום הדברים.

ישראל כץ: דווקא המדינה ביצעה השקעות בלמעלה ממיליארד שקלים מפתח-תקווה ועד בת-ים והבעיה העיקרית היא אותה סגירה פיננסית עם יזמים בקו האדום.

ישראל כץ: חייבים למצוא את הפתרון.

ישראל כץ: כך או אחרת, חייב להיות פתרון שיאפשר תחילת ביצוע.

ישראל כץ: הפרוייקט הזה הוא מהפרוייקטים הגדולים ביותר והמשמעותיים ביותר שיהיו במדינת ישראל בהיקפו ובחשיבותו, בהיקף הנוסעים שמוערך במעל מאה מיליון נוסעים בשנה בקו הזה ויש עוד את הקו הירוק ואת הקו הסגול.

ישראל כץ: המכלול הזה צריך באמת לאפשר לאנשים לנסוע ברכבת.

אופיר אקוניס: אנחנו עסקנו בנושא הרכבת הקלה וניסינו לקיים דיון בתל-אביב ובירושלים ואכן הדיון התקיים.

אופיר אקוניס: אתה גם קיבלת דיווח על הישיבה הזאת.

אופיר אקוניס: הדבר העיקרי שעמד לנגד עינינו, קודם כל, בוודאי לגבי תקנות וקידום הצעת חוק.

אופיר אקוניס: מה שצריך בעניין העבודה הזאת, זה בסדר, כמובן שעל זה תקבלו כאן שיתוף פעולה אבל הדבר העיקרי הוא להסיק את המסקנה של מה שהתרחש בבירה בעשר השנים האחרונות.

ישראל כץ: בזה אנחנו עוסקים.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: אתם תקבלו גם את הסיוע, אבל זה הדבר שעמד לנגד עינינו.

ישראל כץ: אלא שבבירה המצב יותר טוב.

ישראל כץ: לפחות זה מבוצע.

ישראל כץ: חלק מהבעיה הוא בגלל הבעיה הכספית והיעדר הסגירה – חלק בגלל השינויים שהיו בעולם בשוק ההון – וחלק הוא בגלל החשש של הזוכים בגוש דן, בתל-אביב, ממה שקרה מבחינת התיאום עם הרשות בירושלים כאשר כאן יש לפחות חמש רשויות.

ישראל כץ: התפקיד שלנו להרגיע בנקודה הזאת.

ישראל כץ: יחד עם זאת, יש עוד פערים שיש להם משמעות כספית אמיתית וכספית מותנית כאשר השאלה היא מה יקרה אם, מי יישא באחריות אם.

ישראל כץ: חייבים להכריע בנקודה וחייבת להיות רכבת קלה בתל-אביב.

ישראל כץ: אני קורא לפעמים ושומע אומרים שנעשה פתרונות אחרים, ה-BRT, האוטובוסים וכולי, אבל זה לא במקום.

ישראל כץ: כך או אחרת, חייבים להכריע בנושא הזה ולקדם את הדבר הזה.

ישראל כץ: כמו שאמרתי, ההיקף והיכולת למשוך ציבורים נוספים שיפנו את הרכב הפרטי וייסעו ברכבת הקלה, יש לזה משמעות רבה.

ישראל כץ: לגבי הנושא העיקרי גם בדיון הזה, שהוא גם נכון לעכשיו נושא במרבית הנטל של ההיסעים הציבוריים, כתוב לי כאן 675 מיליון.

ישראל כץ: אלכס, אני ידעתי על 550 מיליון.

אלכס לנגר: כמעט 2 מיליון נוסעים ביום.

ישראל כץ: המספר הוא 6785 מיליון בשנה?

אלכס לנגר: 675 מיליון.

קריאה: כולל חיילים.

ישראל כץ: כולל המוניות.

אלכס לנגר: אגב, זאת עלייה של מכ-590-600 מיליון שהיו לפני ארבע שנים.

אלכס לנגר: כלומר, בארבע השנים בהחלט גדל השימוש בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: זה הפער בין המסמכים שראיתי.

אלכס לנגר: כן.

ישראל כץ: הגידול הוא חשוב.

ישראל כץ: יש כאן את הנתונים ויציגו לכם אותם ובהם נתונים לגבי מספר הנסיעות, מה גובה הפדיון, מה גובה הסובסידיה, מה גובה הפדיון מהציבור כאשר יש מוניות ויש אמצעים אחרים.

ישראל כץ: אנחנו כרגע בתוכנית שהייתה בהתהוות גם קודם.

ישראל כץ: הנושא של הרפורמה בתחבורה הציבורית בתל-אביב ובגוש דן כוללת גם רפורמה בהפעלת הקווים הקיימים והיא כוללת גם שילוב של המערך הזה במסגרת הכוללת שאנחנו מתכננים של הבאת התחבורה הציבורית – כמו שאמרתי, האוטובוסים נושאים בנטל הגדול ביותר מבחינת מספרי הנוסעים וגם ימשיכו לשאת בעתיד – שתביא את זה למצב של רמת שירות על כל מה שנובע מהמלים רמת שירות שיוסברו כאן בהמשך, מרמת הנהג והאוטובוס ועד המחשוב, האלקטרוניקה, המידע וכל יתר הדברים.

ישראל כץ: עד תחילת שנת הלימודים הבאה אנחנו חייבים לבצע את רוב הרפורמה הזאת.

ישראל כץ: בירושלים, היא תתחיל להתבצע מינואר.

ישראל כץ: גם חתמתי על היטל מסוים בנושא הזה שיאפשר לבצע את המערכת השילובית.

ישראל כץ: גם בחיפה זה דבר שקורה.

אופיר אקוניס: אולי תספר לנו עליה.

אופיר אקוניס: אולי אלכס לנגר ירחיב אחר כך בנושא.

ישראל כץ: בסוף זה צריך לכלול מצב שאדם נוסע ברכבת וכאשר תהיה רכבת קלה, הוא יכול לעבור אליה.

ישראל כץ: בינתיים הוא יכול לעבור לאוטובוס, מחברה אחת לחברה אחרת, או לכל אמצעי התחבורה הציבורית והוא עושה זאת באותו כרטיס כאשר יש מערכת התחשבנות בין החברות, מערכת מרכזית שצריכה לקום, ושצריך לנהל אותה באופן מרכזי.

ישראל כץ: יש מגעים עם גופים שונים, ביניהם בנק הדואר וגורמים אחרים, כדי לדעת מי יוכל לעשות את הדברים ובודקים את ההיבטים המעשיים, החוקיים והכספיים של כל הדברים האלה.

ישראל כץ: האתגר שלי כשר, ביחד עם מנכ"ל המשרד ועם כל המערכת, תחת הפיקוח שלכם, הוא לוודא שאכן זה יצא לפועל בזמן.

ישראל כץ: גם אם נדייק ב-80 או ב-90 אחוזים ותוך כדי תנועה, תרתי משמע, נצטרך לתקן 10 אחוזים, זה עדיף מאשר לחכות עוד שנה ועוד שנה ועוד חמש שנים, כי מה שמאפיין פרוייקטים בתחבורה זה שהם כבדים, הם מורכבים ואם הדברים לא נחתכים, יכול כל שנתיים-שלוש להתקיים דיון בדיוק באותה נקודה בה התקיים הדיון הקודם אבל בלי שהדברים מבוצעים.

ישראל כץ: לכן חייבים לוודא את הביצוע של המהפכה הזאת.

ישראל כץ: יש מספר דברים כמו נושא נתיבי תחבורה ציבוריים ואני חייב להודות למנכ"ל המשרד, ליעקב גנות, שניווט את הנושא ולהודות גם למשרד האוצר שהקצה את הסכומים המתאימים לצורך ביצוע הפיקוח הנדרש על אכיפת החוק בנתיבי התחבורה הציבוריים.

ישראל כץ: אם השקיעו מאות מיליוני שקלים ואולי מיליארדי שקלים בנתיבי תחבורה ציבוריים ברחבי הארץ ויש פחות או יותר כמעט אפס מימוש, הנושא של האכיפה שם הוא קריטי וכבר ביום ראשון הקרוב, בתיאום עם משטרת ישראל, עבודה בשתי משמרות - הם נמצאים כאן ויוכלו להישאל ולהשיב – הנושא הזה ייכנס.

אופיר אקוניס: ננצל את ההזדמנות לספר לציבור שמיום ראשון מתחילה אכיפה מוגברת בנתיבי התחבורה הציבורית, דבר שבשנים האחרונות לא התקיים, וזאת עובדה.

אופיר אקוניס: לכן מצאנו את עצמנו רואים את כלי הרכב הפרטיים לוקחים לעצמם את המסלול הימני המיועד לתחבורה ציבורית.

אופיר אקוניס: לא מדובר במסלולי התחבורה הציבורית במרכז הכביש אלא בצדי הכבוש.

אופיר אקוניס: האנדרלמוסיה התחבורתית הייתה בעיצומה.

אופיר אקוניס: אנחנו כמובן צריכים לברך, אדוני השר, את משרדך, אותך ואת המשטרה.

אופיר אקוניס: אני חושב שהאכיפה הזאת תועיל לכולם.

אופיר אקוניס: אנחנו לא רוצים לתפוס את הנהגים אלא אנחנו רוצים שמלכתחילה הציבור יתנהל בהתאם.

אופיר אקוניס: אגב, איך מיידעים את הציבור בעניין?

אופיר אקוניס: יש איזה קמפיין?

ישראל כץ: אנחנו בשידור.

ישראל כץ: לא?

אופיר אקוניס: אני מבין.

אופיר אקוניס: בשידור הזה.

אופיר אקוניס: השידור הזה מגיע להרבה מאוד אנשים, אבל לא בטוח שהוא מגיע למספיק אנשים.

אופיר אקוניס: הוא מגיע למספר מסוים של אנשים שצופים בנו עכשיו.

אופיר אקוניס: אם כן, איך מיידעים את הציבור?

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, יש שמועות שעוברות מהר.

ישראל כץ: ברגע שביום ראשון תתחיל אכיפה ויינתנו הקנסות, מיד ידעו כולם.

אופיר אקוניס: מה הקנס שיושת?

ישראל כץ: זה יגיע אליכם.

ישראל כץ: הכל יגיע אליכם.

יעקב גנות: הקנס היום הוא 250 שקלים.

אופיר אקוניס: ממילא הקנס לא ניתן כי אנחנו מדברים על חוסר אכיפה כאשר לא הייתה אכיפה בעניין.

ישראל כץ: ודאי.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו בוודאי נשמע את עמדת חברות אגד, דן, מוניות השירות שגם הן בוודאי יכולות לנסוע בנתיבי התחבורה הציבורית האלה, וכך גם המוניות הקטנות יותר.

אופיר אקוניס: השימוש בנתיבים האלה יעזור לאנשים שמשתמשים בתחבורה הציבורית להגיע ליעדם במהירות וזה אכן דבר טוב.

ישראל כץ: התוכנית תהיה משולבת.

ישראל כץ: בשלב הראשון דרשתי שיהיו שוטרים בפועל שיעשו את העבודה ולאחר מכן יתווסף לזה נושא של המצלמות - ויש כבר פיילוטים שנעשו – שיצטרכו להשלים את המלאכה.

ישראל כץ: אני חושב שהציבור מבין שזה לטובתו, ואם זה יקל, זה טוב.

ישראל כץ: אם מי שעולה על אוטובוס או על כל כלי אחר של תחבורה ציבורית – אני לא מדברת על הרכבת – יראה שהוא מגיע מהר יותר, אז הוא ייסע יותר בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: היום, כאשר אין לך עדיפות במהירות ההגעה ואתה מגיע לתחנה המרכזית שהיא בתת-תנאים, אתה לא משתמש בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: גם בנושא התחנות המרכזיות הורינו לשקם ולהסדיר את כל נושא התחנות המרכזיות ויש כבר פיילוט בנתניה ובבאר-שבע כאשר אל מול הבעלים עושים הסדרים כאלה ואחרים כדי לוודא שבסופו של דבר כל התחנות המרכזיות – שמהוות את היעד – צריכות להיות אנושיות ובתנאים טובים.

ישראל כץ: כאשר השירות יהיה טוב ומהיר, אנשים ישתמשו בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: עוד הערה לגבי נתיב האגרה.

אופיר אקוניס: זה הכל אצלנו.

ישראל כץ: אלה דברים בהם היו סיבוכים ואולי לאחר מכן יעדכנו ויאמרו היכן הדברים עומדים.

ישראל כץ: כרגע הם לא זורמים.

אופיר אקוניס: הנתיב הוא בבנייה?

ישראל כץ: לא בדיוק.

ישראל כץ: אולי כדאי שיעדכנו כאן לגביו ויאמרו מה נסגר ומה לא.

ישראל כץ: אגב, זה תכנון מורכב שכמעט אין כמוהו בעולם והוא צריך להביא לנוסחה בה יש שילוב בין המחיר לבין מהירות הנסיעה בסוף ומספר הרכבים שנכנסים לנתיב.

ישראל כץ: המחיר הוא הכלי שמווסת את מספר הרכבים שכדאי להם להיכנס בתנאי שתהיה לפחות מהירות נסיעה מינימלית ולפחות מהירות סבירה בה יוכלו לנוע בנתיב הזה.

ישראל כץ: הייתה שם בעיה תכנונית, הבעיה עם המממנים, וזה דבר שלדעתי הוא עוד אופציה נוספת כי זה אחד הפקקים שאנחנו מזהים בדרך לתל-אביב כאשר שם יש גם תוכנית לחניון שהוא לא רחוק משדה התעופה בן-גוריון כאשר מי שיחנה, יוכל לקבל היסעים לתל-אביב וחזרה מתל-אביב לשדה התעופה.

אופיר אקוניס: ההסעה תהיה חינם לתל-אביב.

אופיר אקוניס: לאן בתוך העיר?

אלכס לנגר: ההסעה תהיה ליעדים המרכזיים.

אלכס לנגר: אי אפשר להגיע לכל מקום.

ישראל כץ: יש כאן הנחות יסוד שאמורות להפעיל שיטה שתגרום לתחבורה הציבורית לנוע.

מצליח קזיס: החניה תהיה בצומת שפירים.

עמית לנג: בעניין הנתיב המהיר, חתמנו על התקנות.

אופיר אקוניס: הן הגיעו אלינו.

אופיר אקוניס: אני חושב שמשרד התחבורה לא יכול להתלונן על מהירות העבודה בוועדת הכלכלה מאז אתה נכנסת לתפקידך כשר ואני נכנסתי לתפקידי כיושב-ראש הוועדה, אם אינני טועה שבועיים או שלושה לאחר מכן.

אופיר אקוניס: אגב, למדתי רבות בנושא הזה.

ישראל כץ: אנחנו גם רואים את זה.

ישראל כץ: אני בהחלט משבח אותך ואת הגישה שלך.

אופיר אקוניס: אנחנו נעלה את התקנות לסדר היום.

ישראל כץ: זה דבר חשוב מאוד כי זה מהווה עוד אופציה שתגרום לעדיפות התחבורה הציבורית ולפינוי של נוסעים ברכב פרטי שישתמשו בה.

ישראל כץ: אני חושב שבאופן כללי מאוד דיברתי על הדברים השונים.

ישראל כץ: שוב אני רוצה להדגיש שאני רוצה את העזרה של הוועדה ושל חברי וחברות הכנסת ושל כל מי שיכול בקידום הנושא של הרכבות הקלות בגוש דן.

נחמן שי: יש תאריך לגבי הרכבת הקלה בירושלים?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, נכנסת באיחור.

ישראל כץ: דיווחתי על כך.

ישראל כץ: בירושלים לפחות, עם הכשלים של העבר, זה מתבצע והקו הראשון ייפתח עד סוף שנה הבאה.

אופיר אקוניס: אמרת בספטמבר 2010.

ישראל כץ: 8 בספטמבר 2010.

אופיר אקוניס: הוספנו גם בעזרת השם.

ישראל כץ: כולל אישור התקנות.

אופיר אקוניס: אתה היית בישיבה בה דנו על ירושלים, ואני מוכרח לומר, גם לטובתה של הממשלה, אם זה מותר כאן, שלאחר שיצאנו מכאן ודיברנו על תקנות ועל חקיקה בעניין הזה, הדברים התרחשו בקיץ, הובאו לכאן בשבוע שעבר ואנחנו כבר קבענו מועד לישיבה שתתקיים ב-3 בנובמבר, ואתה מוזמן כדי לקדם את העניין.

מנחם אליעזר מוזס: בדיון הקודם מי שייצג את רכבת התקלה בירושלים, דיבר על ניסיון של שנה שלמה.

אופיר אקוניס: אמרת רכבת תקלה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לענות לחבר הכנסת מוזס?

ישראל כץ: אולי עמית רוצה להעיר הערה.

אופיר אקוניס: שר התחבורה דיבר על ספטמבר 2010 כמועד הפעלת הקו הראשון ואנחנו מסייעים לו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, אתה חבר קבוע בוועדה ואם תוכל לבוא ב-3 בנובמבר גם להצביע בעד אישור התקנות ובעד המשך החקיקה המהירה בעניין הזה.

נחמן שי: תלוי אם יביאו אותו.

אופיר אקוניס: אני יכול להצביע גם לבד.

אופיר אקוניס: אני מוצא את עצמי כאן

אופיר אקוניס: מצביע לבד פעמים רבות בנושאים שונים.

ישראל כץ: אגב, התקנות כמעט מוכנות.

ישראל כץ: עמית, רצית להוסיף משהו?

עמית לנג: כן, באותו עניין.

עמית לנג: יש הצעת חוק, תיקון שפוצל מחוק ההסדרים, בעניין אכיפה על תשלומים של כאלה שמתפלחים – נקרא לזה כך בשפת העם – לתחבורה הציבורית.

עמית לנג: היום באוטובוסים משלמים כאשר נכנסים, כך שקשה יותר, אבל מחר, ב-BRT, ברכבות הקלות, אפשר יהיה לעלות מכל הדלתות בלי היכולת לאכוף בצורה יותר משמעותית, כך שיהיה קשה מאוד לזכיינים לקחת את הסיכון הזה של הגבייה.

עמית לנג: אני מציע שתנסו לקדם גם את זה.

ישראל כץ: ככל שייכנס הכרטיס החכם, הוא יועבר או באוטובוס או אפילו בתחנה לפני האוטובוס ואז הפיקוח הוא על ידי בקרה מדגמית וקנס למי שמתפלח ולא משלם באמצעות הכרטיס הזה את התשלום.

ישראל כץ: זה כדי להקל ולמנוע מגע של כל נוסע עם הנהג, דבר שהיום מעכב.

ישראל כץ: לכן חשוב להעביר את הדברים.

ישראל כץ: עד כאן דבריי באופן כללי.

ישראל כץ: הייתי מבקש מאלכס לנגר להמשיך.

אופיר אקוניס: גבירתי, אני מבקש להעביר בקשה ליושב-ראש הכנסת להאריך – בזמן המליאה - את הישיבה לפחות בחצי שעה, אם זה אפשרי מבחינת סדר היום של הכנסת כי אני לא רוצה להיות מוגבל עד שעה 11:00.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לשמוע גם את ההתייחסויות של חברי הכנסת וגם של הגורמים המקצועיים עליהם תחול הרפורמה והם בסופו של דבר יהיו המפעילים, כמו המוניות, אוטובוסים, רכבת כבדה וקלה.

ישראל כץ: אלכס יתייחס במהירות ויתמקד בדברים העיקריים.

אלכס לנגר: אדוני היושב-ראש, יש לנו כאן שלוש מצגות.

אלכס לנגר: יש מצגת, אני מקווה קצרה, שעוסקת במדיניות של משרד התחבורה ונותנת תמונה כוללת של התחבורה הציבורית.

אלכס לנגר: יש לנו מצגת שעוסקת ברפורמה בשירות האוטובוסים, ולאחר מכן בשינוי המבני שעשינו בענף האוטובוסים.

אלכס לנגר: המצגת השלישית עוסקת ברה-ארגון מערכת קווי התחבורה הציבורית בתל-אביב ואני מבין שאתם מביעים עניין גם בזה.

אלכס לנגר: אני אשתדל לקצר וככל שתרצו, אני אדלג או אאריך.

אלכס לנגר: מצאתי לנכון לפתוח את המצגת בהיבט של הבעיות בתחבורה היבשתית כאשר חלקן הועלו על ידכם כמו הנושא של גודש במטרופולין.

אלכס לנגר: אנחנו מדינה קטנה וצפופה, מהצפופות בעולם.

אלכס לנגר: יש אצלנו ירידה בשימוש היחסי בתחבורה הציבורית.

אלכס לנגר: אם בשנות ה-60, 70 אחוזים מהנוסעים השתמשו בתחבורה הציבורית, היום התמונה היא ששיעור המשתמשים בתחבורה הציבורית קטן מ-20 אחוזים ו-80 אחוזים משתמשים ברכב הפרטי.

אלכס לנגר: יש אצלנו פיגור מתמשך, והשר דיבר על כך, בתשתיות, גם בתשתיות של תחבורה ציבורית ויש קושי להביא פרוייקטים לזמינות.

אלכס לנגר: הייתי אומר שמערכת התחבורה סובלת מבעיות של אינטגרציה גם בתחבורה הציבורית וגם בכלל בין מערכות תחבורה ודוגמאות לא חסרות וצריך לטפל בהן.

אלכס לנגר: יש פיצול של מבנה השלטון המקומי שמאוד מקשה על ניהול תחבורה תקינה.

אלכס לנגר: המדיניות של משרד התחבורה יושבת על העיקרים שאתם רואים כאן:

אלכס לנגר: עידוד שימוש בתחבורה ציבורית כקו מוביל בכל מהלכי הפיתוח של המשרד, פיתוח של מערכות הסעת המונים בערים הגדולות, יצירת שילוביות בין אמצעי ההסעה, תכנון ותפעול יעיל ומוטה צרכים כאשר המדינה משתנה, האכלוס, הערים נושאות אופי חדש וצריך כל הזמן לשפר בקטע הזה.

אלכס לנגר: הממשלה משקיעה תקציבים גדולים בסבסוד תעריפי השירות, ותכף אני אראה נתונים על הדבר הזה.

אלכס לנגר: אנחנו משתדלים לקדם טכנולוגיות חדשות בתחום התחבורה הציבורית, והשר הזכיר כמה מהן ואמצעי מדיניות משלימים למהלך הזה.

אלכס לנגר: אם מסתכלים על מבנה התחבורה הציבורית, אנחנו הוספנו לשני המפעילים ההיסטוריים הגדולים – אגד ודן – עוד כ-10 מפעילים פרטיים שמפעילים כ-25 אחוזים מהיקף הפעילות בענף.

אלכס לנגר: כאשר דיברנו על אי-ביצוע של רפורמות בתחום התחבורה, זה מהלך של שינוי מבני שקרה, התרחש ויצא לפועל בזמן שנקבע לו, סוף 2008.

אלכס לנגר: ענף התחבורה הציבורית כולל כ-6,000 אוטובוסים, כמעט כפול מועסקים, עם כמעט 700 מיליון נסיעות שנתיות.

אלכס לנגר: אם מביאים בחשבון גם את המוניות, התמונה היא למעלה מ-700 מיליון נוסעים בשנה.

אלכס לנגר: ההכנסות של הענף.

אלכס לנגר: היקף הפעילות הוא כ-4.2 מיליארד שקלים מתוכם למעלה מ-40 אחוזים באים בצורת סובסידיה ממשלתית, חלקה להנחות וחלקה תפעול למפעילים ולהורדת התעריפים שלהם.

נחמן שי: הייעודי זה הנחות?

אלכס לנגר: ייעודי זה על הנחות.

אלכס לנגר: כן.

אלכס לנגר: אנחנו נותנים 50 אחוזים הנחה לתלמיד והמדינה נושאת בעול ההנחה ולא המפעיל.

נחמן שי: זה סכום שהוא שנוי במחלוקת?

אלכס לנגר: אגב, אלה נתונים בלי רכבת ישראל.

מצליח קזיס: משנה שעברה.

אלכס לנגר: לזה צריך להוסיף עוד כ-300 מיליון שקלים לרכבת.

עמית לנג: סך הסובסידיה לתחבורה הציבורית בלבד, בלי רכבת, עמד בשנים האחרונות על למעלה מ-2.2-2.3 מיליארד שקלים.

עמית לנג: כאן זה בלי תמיכה באוטובוסים.

אלכס לנגר: נכון.

אלכס לנגר: אם אנחנו מסתכלים על צעדי המדיניות שאנחנו צריכים להפעיל בתחבורה הציבורית על מנת לשפר אותה, קודם כל העלינו את הרמה באמצעות מערכת של תחרותיות שהשפיעה על כל המפעילים והגברנו את הנושא של פיקוח ובקרה ומערכת אכיפה.

שלי יחימוביץ': איך התחרותיות השפיעה ושיפרה?

אלכס לנגר: התחרותיות הביאה לתוצאות טובות מאוד.

אלכס לנגר: גם מפעילי אשכולות חדשים הצליחו להגדיל בשיעורים ניכרים את מספרי הנוסעים, ואני חושב שזה מדד של הצלחה, מעבר לשביעות רצון.

נחמן שי: יש לכם מדד של שביעות רצון?

אלכס לנגר: כן, אבל עוד לא הגענו לזה.

אלכס לנגר: בשלב הזה יצרנו מנגנונים.

אופיר אקוניס: האם זה נבדק?

אלכס לנגר: כן, בצורה של מספרים.

אלכס לנגר: היו"ר אופיר אקוניס בוא נדבר על העלייה במספר המשתמשים, אבל זה גם חלק מהריבוי הטבעי.

אלכס לנגר: אני שואל האם נעשתה בדיקה, כלומר, סוג של בדיקת ביניים?

אלכס לנגר: האם הציבור נשאל על שביעות רצונו?

אלכס לנגר: על זה שואלים חברי הכנסת יחימוביץ ושי.

שלי יחימוביץ': לא רק יש עוד מדדים להצלחה חוץ משביעות רצון.

שלי יחימוביץ': אגב, זה שיש יותר נוסעים, זה בכלל לא אומר שזה כתוצאה מההפרטה או מהרפורמה אלא יכול להיות שיש יותר קווים.

שלי יחימוביץ': כאשר אתה בא ואומר לנו שזה סיפור הצלחה, אתה צריך להראות לנו שזה סיפור הצלחה.

אלכס לנגר: אני אגע בזה.

אלכס לנגר: אנחנו מקיימים מערך בקרה באמצעות חברה פרטית.

לאה ורון: מה שמה של החברה?

אלכס לנגר: ריבה.

אלכס לנגר: זאת חברה פרטית.

שלי יחימוביץ': כלומר, הפרטתם גם את הרגולציה.

אלכס לנגר: לא רגולציה.

אופיר אקוניס: לא, היום יש להם יותר כלים.

אלכס לנגר: את הבקרה.

נחמן שי: עשו אאוט-סורסינג.

אופיר אקוניס: מר לנגר התבקש לענות על השאלה וזאת שאלה חשובה.

אופיר אקוניס: השאלות הן שאלות לגיטימיות והן שאלות במקום.

אופיר אקוניס: תענה על זה.

אלכס לנגר: זה בסדר גמור.

אלכס לנגר: יופי של שאלה.

אלכס לנגר: אנחנו פירקנו את הפעילות, את רמת השירות, לכ-30 מרכיבים שאנחנו בודקים אותם כמו לוחות זמנים, ניקיון, נהיגת הנהג, תחנות וכולי.

אלכס לנגר: פירקנו את זה לכ-30 מרכיבים שחברת הבקרה בודקת אותם.

קריאה: גם בירושלים?

אופיר אקוניס: קריאות ביניים או שאלות הבהרה מותרות רק לחברי הכנסת.

אופיר אקוניס: אם אתה רוצה, אתה יכול להירשם לזכות דיבור.

אלכס לנגר: חלק ממרכיבי הבקרה האלה הם בקרה סמויה וחלקם בקרה גלויה.

אלכס לנגר: הבדיקות האלה, מערך הנתונים של הבדיקות האלה, מצטבר למעקב שוטף על הביצועים של כל זכיין שלנו באשכולות החדשים.

אופיר אקוניס: אם זה לא בבחינת סודי, אדוני השר והמנכ"ל, וגם מר לנגר, אני מבקש להעביר את הדברים לוועדה.

אופיר אקוניס: אתה מרכז הנושא?

אלכס לנגר: כן.

אלכס לנגר: ראה את בקשתך כעשויה.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת מתעניינים בזה.

ישראל כץ: אולי גם תציין את המחיר.

אופיר אקוניס: על איזה בסיס נעשית הבדיקה?

אופיר אקוניס: מבחינת זמנים.

אלכס לנגר: שוטף.

אלכס לנגר: כל הזמן.

אלכס לנגר: כל הזמן דוגמים כחצי אחוז מהנסיעות.

אופיר אקוניס: הבדיקה נעשית כל הזמן?

אלכס לנגר: כל הזמן.

אלכס לנגר: אז אתה יכול ללמוד מחודש לחודש ומתקופה לתקופה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא צריכים חודש אלא אפשר אולי אחת לרבעון.

אופיר אקוניס: תעביר אלינו דוח.

אלכס לנגר: ניתן דוחות שמסכמים תקופות, ואז אתה רואה את מגמת השיפור או מגמת הבעיות, אתה יכול לנתח אותן, אתה יכול להגיב להן וכולי.

אלכס לנגר: במערכת ההסכמים שיש לנו עם האשכולות החדשים, עם הזכיינים החדשים, אלה מערכות שיש בהם גם קנסות והסכמה.

אלכס לנגר: כלומר, אתה מבצע עבירות שירות, אתה לא מצליח לבצע את הפעילות שנדרשת ברשיון ובהסכם אתך, אתה נקנס בגלל זה, וזה חידוש.

אלכס לנגר: אנחנו משתדלים לעבור בתחום הזה עם כל המפעילים כאשר גם עם אגד וגם עם דן נעבור להסכמים שמבוססים על מדדים של רמת שירות ושיש בהם אוטומטית קנסות בהסכמה על מנת שלא נצטרך לנקוט בהליכים משפטיים.

אופיר אקוניס: בוא נסכם שאחת לרבעון תרכז לנו את הנתונים כדי להעביר אותם לעיונם של חברי הוועדה.

אופיר אקוניס: לא כל חודש ולא כל חודשיים אלא אחת לרבעון.

ישראל כץ: אני רוצה להדגיש דבר אחד, בהמשך לדברים שנאמרו כאן, שהחברות, אגד ודן, עדיין הן הנתח הגדול וכמובן שאנחנו מדברים על רמת שירות, בחינה אמיתית של הנושא, כי קבענו תאריך יעד כאשר בשנה הבאה נשלים את מהפכת הטכנולוגיה ומהפכת הארגון מחדש של הנושא, אז – צריך לבדוק גם בינתיים – תהיה הבחינה האמיתית כי הכל צריך להיות ברמה אחרת לגמרי מבחינת הנוסעים והמשתמשים.

אופיר אקוניס: אגב, כל ההיבט הטכנולוגי שציינת כאן, זה עדיין מצוין במצגת.

אופיר אקוניס: ייעול השימוש באמצעות טכנולוגיות מתקדמות, זה רעיון שבא ממשרד התחבורה ויורד לחברות או שהחברות מציעות?

אופיר אקוניס: איך עובד הייעול הטכנולוגי?

אופיר אקוניס: אתם כופים את זה על החברות או על המוניות או על האוטובוסים או על הרכבת?

אלכס לנגר: אנחנו בהחלט כופים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות.

אלכס לנגר: השר ציין את מערכת הכרטוס.

אלכס לנגר: אנחנו כפינו כרטיס חכם בתחבורה הציבורית.

אלכס לנגר: אנחנו בנינו עבורו תקינה מיוחדת על מנת שכולם יעבדו באותו ציוד, באותם מכשירים, לא מאותו יצרן אבל תחת אותה תקינה כדי שתהיה שילוביות בין כל המפעילים.

אלכס לנגר: אני מוכרח לומר שאנחנו זוכים לשיתוף פעולה מכל המפעילים.

אלכס לנגר: בהחלט זאת דרישה או יוזמה שבאה מהממשלה וכמובן שהמפעילים עוזרים לנו להשיג את ההישגים האלה.

אלכס לנגר: הערה לגבי הכרטיס החכם.

אלכס לנגר: יושב כאן נציג חברת דן שכבר הפיצה כ-400 אלף כרטיסים חכמים.

מנחם אליעזר מוזס: יש בעיה כי כאשר יש תקלה צריכים לשלם במזומן.

אלכס לנגר: בהמשך אני אומר על זה כמה מלים.

אלכס לנגר: כאשר דיברתי על תחרותיות, זה משפיע גם על המפעילים הקיימים ומביאים אותם לרמת הישגים טובה יותר מאשר הייתה בעבר.

אלכס לנגר: הנושא של מערכות הסעת המונים שמשתלבות בסביבה, השר דיבר על זה.

אלכס לנגר: כל מערכת הסעת המונים צריכה להשתלב בסביבה התחבורתית ולהיות חלק ממנה.

אלכס לנגר: נושא של שינוי מבני בסקטור הציבורי, בהמשך נאמר על זה כמה מלים.

אלכס לנגר: כפי שאמרתי אנחנו משיקים את הטכנולוגיות.

אלכס לנגר: השקעות בכל מיני תשתיות תומכות בתחבורה הציבורית.

אלכס לנגר: בהמשך, ארגון וייעול מחדש של מערכות התחבורה הציבורית.

אלכס לנגר: עשינו רה-ארגון כזה בחיפה, שכלל בתוכו גם רה-ארגון של מערכת הכרטוס בחיפה והוזלת התעריפים ברמה המטרופולינית.

אלכס לנגר: אנחנו משיקים ב-1 בינואר רפורמה בתעריפים בירושלים ועשינו כאן

אלכס לנגר: כמה פעימות ושינויים בקווי התחבורה הציבורית על מנת להכין את עצמנו ליום שהרכבת הקלה תפעל כאן ותתממשק עם כל קווי האוטובוסים שיזינו אותה.

אופיר אקוניס: מה אומרת הרפורמה בירושלים?

אלכס לנגר: הרפורמה הזאת בונה מערך אוטובוסים שמשלים את הרכבת הקלה, שמאפשר לנוסע להשתמש ברשת הזאת בצורה חלקה בלי שיהיה איכפת לו אם אגד מפעיל את הקו הזה או סיטיפס מפעילה קו אחר.

אופיר אקוניס: זה כרטיס משולב.

אלכס לנגר: זה כרטיס משולב, הנסיעות משולבות ולוחות הזמנים משולבים.

אלכס לנגר: מדובר ביצירת מערכת אינטנסיבית שתהיה נוחה לשימוש.

אלכס לנגר: נושא נוסף שהוא במדיניות הוא נושא של התמריצים להשתמש בתחבורה הציבורית ולהפחית את הכדאיות של שימוש ברכב פרטי.

אלכס לנגר: בקטע הזה עוד יש לנו הרבה מה לעשות.

אלכס לנגר: כל נושא של תשלומי אחזקת הרכב אצל מעסיקים, כל נושא של חניה חינם שמעניקים, רכב הליסינג והעידוד שלו או אפלייתו לטובה – אלה דברים שבעצם מגלגלים לפתחכם כאן בכנסת ותצטרכו לעזור לנו לעשות את השינויים האלה.

אלכס לנגר: כמובן ניסיון לשפר את התדמית.

אלכס לנגר: אני חושב שרכבת ישראל היא דוגמה נהדרת איך תדמית השימוש בתחבורה הציבורית משתנה.

נחמן שי: לפעמים היא שבויה בתדמית שלה כי הציפיות הן יותר גדולות מהמציאות.

נחמן שי: התדמית הצליחה לפעמים יותר טוב מהשירות בפועל.

אלכס לנגר: אני מסכים אתך שזה כמובן מחייב מאוד.

נחמן שי: הציבור מצפה ולא מקבל תמיד.

אלכס לנגר: אם אנסה בחטף לעבור על הפרוייקטים, בתל-אביב כולם מכירים את הקו האדום שאנחנו מקווים שיצא לדרך עם סגירה פיננסית.

אלכס לנגר: הקו הירוק שאנחנו מקווים להגיע בימים הקרובים להסכמה.

ישראל כץ: בקרוב נכריע אם זה מתחת אבן-גבירול או מעל אבן-גבירול.

אלכס לנגר: אנחנו בשיחות עם עיריית תל-אביב.

ישראל כץ: ויכוח בעניין הזה שנמשך עשר שנים יהיה חייב להסתיים.

ישראל כץ: הוויכוח שנמשך עשר שנים מונע את התחלת הנושא.

אופיר אקוניס: עכשיו משפצים את רחוב אבן-גבירול.

אופיר אקוניס: אפשר היה לקחת את זה בחשבון.

אופיר אקוניס: שר התחבורה, אין לנו אליך טענה.

אופיר אקוניס: אתה בתפקידך כחצי שנה.

אלכס לנגר: אנחנו אופטימיים בקטע של ההגעה להסכמה.

אופיר אקוניס: מה המלצתכם בקטע הזה?

אלכס לנגר: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כי זה שנוי במחלוקת.

אלכס לנגר: אני אופטימי.

אופיר אקוניס: שאלתי להמלצתך.

אלכס לנגר: אני אופטימי בקטע שנגיע להסכמה וזה הכי חשוב.

אלכס לנגר: לא חשוב מה דעתי אלא חשוב מה יוסכם.

אלכס לנגר: לכן בכוונה אני נמנע.

אופיר אקוניס: מה יקרה אחרי ההסכמה?

אלכס לנגר: נצא לתכנון של הקו.

מנחם לייבה: יש כבר קווים להסכמה.

מנחם לייבה: אפשר לסכם את העניין אחרי שהגענו לאיזושהי פשרה לגבי איך נתקדם.

אלכס לנגר: העיר לי מנכ"ל נת"ע שחסר כאן הקו הסגול שהוא בעצם יוצא מקריית אונו ומדרום פתח-תקווה ומגיע לתל-אביב למסוף ארלוזורוב.

אלכס לנגר: זה עוד קו, הקו הסגול, שנמצא כבר על שולחן השרטוט ואנחנו משתדלים לקדם אותו.

אלכס לנגר: בנוסף לזה יש סדרת קו ה-BRT, כאשר מדובר בעצם בקווי אוטובוסים משודרגים דוגמת המטרונית שמכסים את מטרופולין תל-אביב.

אלכס לנגר: בסך הכל כשבעה קווים שייתנו רשת טובה למשתמש.

מנחם אליעזר מוזס: בירושלים לא תהיה מטרונית?

אלכס לנגר: בירושלים תהיה, כן.

אלכס לנגר: בכל עיר תהיה.

אלכס לנגר: בחיפה הפרוייקט של המטרונית שכולם מכירים אותו מהווה בעצם שלושה קווים בין העיר חיפה לעיר הקריות, כאשר קו אחד הוא לקריית אתא, קו אחד על ציר ההסתדרות וקו אחד הולך ליד הים לקריית ים.

אלכס לנגר: זה לגבי ה-BRT.

אלכס לנגר: הוא נמצא בבנייה והתשתיות שלו - 30 קילומטרים של תשתיות – אמורות להיות מושלמות בעוד כשנתיים ואנחנו נמצאים בהליך מכרז כדי לבחור מפעיל למטרונית.

אלכס לנגר: המפעיל הזה אמור להיות מוכן בעוד שנתיים עם צי האוטובוסים החדיש והמיוחד לפרוייקט הזה והוא יכלול בתוכו גם חמישה אוטובוסים איברידים שננסה את הפעלתם לראשונה בארץ.

ישראל כץ: אולי תאמר את מספר הנוסעים מטרונית.

אלכס לנגר: היום יש לנו ארבעה מתמודדים על המכרז הזה.

אלכס לנגר: במטרונית יהיו כ-90 כלי רכב.

אופיר אקוניס: כמה נוסעים בכל כלי?

אלכס לנגר: כ-120 אנשים.

אופיר אקוניס: איך משתלבת הרכבת הכבדה בחיפה, המוניות ושאר הגורמים?

אלכס לנגר: השילוב הוא מצוין כי התחנות מתממשקות.

אלכס לנגר: אנחנו נבנה תחנה אחת בכורדני, בצפון הקריות, שהיא תהיה תחנה משותפת לרכבת ולמטרונית.

אופיר אקוניס: שם יהיה מרכז תחבורתי, בכורדני?

אלכס לנגר: בכורדני יהיה מרכז תחבורה, הוא מתוכנן שם ואנחנו כבר עוסקים בפרטים שלו.

אופיר אקוניס: בעלי המוניות בצפון חולקים עליך אבל תכף נשמע אותם.

אלכס לנגר: המטרונית מובילה ללב המפרץ, שם תהיה תחנת רכבת.

אלכס לנגר: בלב המפרץ, תחנת המטרונית תהיה גם רכבת, גם קווי אוטובוסים בין-עירוניים ליעדים שונים והיא ממשיכה לעיר חיפה.

אלכס לנגר: גם שם יש תחנת רכבת, בת גלים, עד למתם, גם שם יש תחנת רכבת ותחנת אוטובוסים גדולה.

אלכס לנגר: כלומר, זאת מערכת אחת.

אופיר אקוניס: אנחנו מקווים שמנהרות הכרמל ישחררו את פקקי התנועה.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, גם הן אמורות להיפתח בספטמבר 2010.

אופיר אקוניס: כך נמסר לי בביקורי שם.

אלכס לנגר: אנחנו מקווים.

אופיר אקוניס: ספטמבר 2010.

אלכס לנגר: חלק מהן, כן.

אלכס לנגר: המערכת המזרחית שהיא חשובה יותר.

אופיר אקוניס: אבל היא אמורה לפתוח את הפקק הבלתי אפשרי הזה בעיר התחתית ולקצר את זמן הנסיעה בין תל-אביב לצפון, לפריפריה הצפונית בעיקר, לנשר, לקריות, לנהריה, לעכו וכדומה.

אלכס לנגר: בהחלט.

אלכס לנגר: במקביל לדבר הזה יש את פרוייקט הרכבל שיוצא מלב המפרץ ומהווה רכבל תחבורתי.

אלכס לנגר: זה לא רכבל תיירותי אלא רכבל תחבורתי שיקשר את תחנת לב המפרץ - שהיא תחנת אוטובוסים מהגדולות – לאוניברסיטה ולטכניון.

מנחם אליעזר מוזס: מתי זה יהיה?

אלכס לנגר: עיריית חיפה צריכה לצאת במכרז.

אלכס לנגר: היא קיבלה מהממשלה את האישורים הכספיים.

מנחם אליעזר מוזס: יש תקציב?

אלכס לנגר: כן.

אלכס לנגר: העירייה צריכה להוציא את זה לפועל.

אלכס לנגר: זה באחריותה.

אלכס לנגר: את ירושלים ובאר-שבע, אני חושב שכולם מכירים ולכן אולי אני אדלג.

מנחם אליעזר מוזס: לא, לא לדלג על ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: זאת עיר הבירה.

אופיר אקוניס: תתייחס לירושלים למענו של חבר הכנסת מוזס ולמעננו.

אלכס לנגר: הקו הראשון של הרכבת הקלה נמצא בבנייה ואני מקווה שפתיחתו באמת תהיה בזמן.

אלכס לנגר: בעוד כחודש נראה רכבות קלות נוסעות לניסוי ברחובות העיר.

נחמן שי: אוי ואבוי.

נחמן שי: כל נגיעה במערכת הזאת, זה משבר בירושלים.

אופיר אקוניס: אתה מאוד פסימי, חבר הכנסת שי.

אופיר אקוניס: אתה הצגת את זה בצורה מאוד ברורה בישיבה הקודמת ואני חושב שהסקנו מסקנות, גם מדבריך.

אופיר אקוניס: אם נמשיך לומר שזה נורא ואיום וזה גרוע, אז בוא נשאיר את זה כך ולא נתקדם.

אופיר אקוניס: נשאיר את זה ונבכה.

נחמן שי: החיים בעיר הזאת השתבשו.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: המטרה שלנו היא לקדם.

אופיר אקוניס: הבעיה ידועה ועכשיו השאלה מה עושים כדי לפתור אותה ולא מה עושים כדי להשאיר אותה ואם אינני טועה, זה תפקידנו.

ישראל כץ: חבר הכנסת שי, כדובר צה"ל לשעבר אתה מכיר את המושג חילוץ לפנים.

אלכס לנגר: ירושלים היא עיר עתירת תחבורה ציבורית.

אלכס לנגר: רק לאגד יש היום למעלה מ-400 אלף נסיעות ביום בתחבורה הציבורית, שזה כמעט שליש מההיקף של אגד בכלל בנסיעות, בבורדינגס.

נחמן שי: השירות שלהם בירושלים, יגיד לך את זה מנכ"ל אגד, השתבש לחלוטין.

אופיר אקוניס: אנחנו יודעים.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: הכל נכון, אבל עכשיו אנחנו שואלים מה עושים כדי שהשיבוש יסתיים.

אלכס לנגר: אנחנו מתכננים את העיר באופן שבהגעה למרכז העיר תהיה עדיפות מכרעת לשימוש בתחבורה הציבורית והיא תהיה עדיפה, פשוט עדיפה, על פני הנסיעה ברכב פרטי למרכז העיר.

אלכס לנגר: רכב פרטי לא יוכל לחצות את מרכז העיר ירושלים, הוא כבר לא יכול גם היום, אלא הוא יכול רק לחדור ולחזור.

אלכס לנגר: הוא לא יוכל לחצות.

אלכס לנגר: רק תחבורה ציבורית תחצה גם את הרכבת הקלה.

מנחם אליעזר מוזס: מי שגר בצפון ירושלים, לא יוכל לחצות את העיר ולא יוכל להגיע לצד השני?

אלכס לנגר: עם תחבורה ציבורית לא תהיה שום בעיה.

נחמן שי: מה אמרת על רכב פרטי?

נחמן שי: אני חושש.

נחמן שי: נאמרה כאן הערה על רכב פרטי.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, נאמר שלא תתאפשר לו כניסה למרכז העיר.

אלכס לנגר: לא יחצה את מרכז העיר.

נחמן שי: מה זאת אומרת, את רחוב יפו אי אפשר יהיה לחצות מצד לצד?

אלכס לנגר: לא, תוכל להגיע אליו ולחזור בחזרה.

אלכס לנגר: לנושא ירושלים, תמיד אשמח לתת מצגת מיוחדת.

נחמן שי: זאת העיר הגדולה ביותר בארץ.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממר לנגר לארגן סיור על התוואי ולהסביר לחבר הכנסת שי.

נחמן שי: לא נוכל לחצות את העיר.

נחמן שי: ניסע לרמאללה, לרשות הפלשתינאית, לשם כן נוכל להגיע.

אופיר אקוניס: אני לא יודע אם אתה יודע, אבל רמאללה היא פרבר של ירושלים.

אופיר אקוניס: השר, ברשותך, אני מבקש מהמנכ"ל לקיים סיור לחברי ועדת הכלכלה בתוואי הרכבת הקלה בירושלים גם כדי שנראה בעיניים איך לא נוכל לחצות את העיר.

אופיר אקוניס: גם אני לא הבנתי איך לא נוכל לחצות את רחוב יפו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אנחנו הבטחנו שירושלים לא תחולק ואנחנו נדאג לא לחלק את ירושלים.

אלכס לנגר: לגבי ה-BRT.

אלכס לנגר: אנחנו בונים מערכת BRT צפון-דרום שמתחילה מגילה לאורך דרך חברון, מרכז העיר, עד למסוף הר חוצבים, דרך רמות.

אלכס לנגר: זאת תהיה השלמה לקו הרכבת הקלה.

אלכס לנגר: ביחד עם עיריית ירושלים אנחנו עוסקים בקידום ותכנון הקווים הבאים שאני מקווה נוכל להגיע בימים הקרובים להחלטות איזה קווים אלה יהיו ואיזה טכנולוגיה תופעל.

אלכס לנגר: את הדבר הזה אנחנו עושים בצוות משותף עם עיריית ירושלים.

ישראל כץ: מי יפעיל את המערכת הזאת?

ישראל כץ: את ה-BRT בירושלים.

אלכס לנגר: את ה-BRT, אגד.

ישראל כץ: זה דבר שכבר נקבע?

אלכס לנגר: כן.

אלכס לנגר: סוכם עם אגד.

אופיר אקוניס: מר לנגר, אני מבקש להתקדם.

אופיר אקוניס: נרשמו לדיבור חברי כנסת ואורחים שמשתתפים בישיבה ואנחנו חייבים לשמוע את ההערות שלהם.

אלכס לנגר: אם אני מנסה לסקור את הפרוייקטים המרכזיים שאנחנו צריכים לעסוק בהם, הרי שמדובר בהקמת רשויות לתחבורה ציבורית, אם זאת רשות ארצית ואם אלה רשויות מטרופוליניות בכל מטרופולין, להשלים את הרפורמה בתעריפים, רפורמה בכל הרמות, לפשט את מבנה התעריפים ולעסוק באינטגרציה שלהם אצל כל המפעילים.

אלכס לנגר: אנחנו מתכוונים לחתום הסכמי תחרות חדשים עם אגד ועם דן.

אלכס לנגר: אנחנו ביצענו את השינוי המבני בהסכמה ולא בכפייה ואני חושב שבגלל זה הצלחנו לעשות אותו.

אלכס לנגר: אנחנו מתכוונים גם את המהלך הבא, את הפעימה הבאה, של השינוי המבני לעשות בהסכמה.

אלכס לנגר: אנחנו הגענו להסכמה עם מפעילים על רה-ארגון של הקווים בגוש דן כאשר בירושלים חלק גדול כבר בוצע אבל בגוש דן זה עומד לפנינו.

אלכס לנגר: לקראת שנת הלימודים הבאה אנחנו נבצע את הרה-ארגון הזה, שהוא פרוייקט מהגדולים שהיו בעולם בכלל בתחום תכנון רשת קווי אוטובוסים שהתפתחה במשך 70 שנים בצורה היסטורית ופעם ראשונה שהתמודדנו עם התכנון שלה.

אלכס לנגר: אנחנו נשתדל לקדם בכל הערים בארץ את התשתיות לתחבורה הציבורית שבלעדיהן זה לא יפעל.

אלכס לנגר: בנושא של הכרטיס החכם במסלקה דיברנו עליו.

אלכס לנגר: תחנות חכמות, מה שקוראים עכשיו NEXT BUS, אנחנו מכניסים אותם.

נחמן שי: קפצת על מרכז המידע לציבור.

אלכס לנגר: אני אתייחס לזה.

מנחם אליעזר מוזס: כבר מדברים על זה זמן רב.

אופיר אקוניס: אנחנו מוגבלים בזמן.

קריאה: כולם יודעים לקרוא.

אופיר אקוניס: אם תוכל לפרט דבר שעדיין לא קיבלתי תשובה לגביו.

אופיר אקוניס: רפורמה בתעריפים, מה היא אומרת?

אופיר אקוניס: מה יהיו המחירים החדשים?

אופיר אקוניס: כאשר עושים רפורמה, משנים את המצב הקיים.

אופיר אקוניס: מה יהיה המצב החדש?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, אני יודע שרבים משתמשים בתחבורה הציבורית בירושלים, גם מן המגזר החרדי, והם זכאים לתשובה.

אופיר אקוניס: על מה תהיה הרפורמה בתעריפים?

אלכס לנגר: אני הייתי אומר שמאחר שאנחנו חושבים שהתחבורה המטרופולינית היא החשובה ביותר, רוב הנוסעים נוסעים בתחומי המטרופולין, כ-80 אחוזים ורק 20 אחוזים משתמשים בשירותים הבין-עירוניים, חשובות לנו ההנחות לנוסעים, מערכת תעריפים פשוטה וברורה, מערכת כרטיסים שמאפשרת מעברים בין האוטובוסים.

אופיר אקוניס: היום זה לא קיים בירושלים?

אלכס לנגר: למשל, כרטיס שנותן לך מעבר לקווים אחרים בתחום של השעה או של השעתיים של הבוקר.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה חופשי-חודשי קיים בתל-אביב כבר עשרים שנים.

קריאה: זה משהו אחר.

ישראל כץ: לא בין החברות.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על מעבר בין החברות.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: בירושלים בכל מקרה יש רק חברה אחת.

אופיר אקוניס: בינואר לא יהיו עוד חברות בירושלים.

אופיר אקוניס: רק אגד פועלת בירושלים.

אלכס לנגר: אתה מדבר על כרטיס חופשי-חודשי שנותן לך שימוש חופשי ברשת אבל לא כל הנוסעים משתמשים בחופשי-חודשי.

אופיר אקוניס: ברור שלא.

אלכס לנגר: יש נוסעים שמשתמשים בכרטיס בודד או בכרטיסיה או באמצעים אחרים ואתה צריך לאפשר להם ליהנות מהתחבורה.

אופיר אקוניס: אני אשאל את זה אחרת.

אופיר אקוניס: האם המחיר יהיה נמוך יותר או גבוה יותר?

אופיר אקוניס: רפורמה בתעריפים, מה היא אומרת?

אלכס לנגר: הוזלה.

אופיר אקוניס: מר לנגר אמר רפורמה בתעריפים בירושלים.

אלכס לנגר: מדובר בהוזלת תעריפים.

אלכס לנגר: לכן גם היינו זקוקים לתוספת תקציב וסובסידיה.

אופיר אקוניס: אני מבקש לראות את הטבלה של התעריפים החדשים.

אופיר אקוניס: תעביר לוועדת הכלכלה את הטבלה של התעריפים החדשים.

אלכס לנגר: בשמחה.

ישראל כץ: הערה כללית.

ישראל כץ: כאשר אדם רוצה לעבור מכלי תחבורה אחד לשני, באופן כללי זה עולה לנוסע פחות.

ישראל כץ: לכן אתה צריך ליצור איזון בין המחיר שהוא יכול להיות מעט יקר יותר לבין זה שכל אחד משלם פחות כי בשעה שהוא יכול לעבור הוא לא צריך לשלם שוב לאוטובוס הזה ושוב לאוטובוס השני.

ישראל כץ: זה השקלול שעושים כאן.

אופיר אקוניס: אנחנו נקבל את הטבלה ובוודאי נדון בה.

אופיר אקוניס: מר לנגר, אני מודה לך.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, אני רוצה להאיר ספציפית נקודה אחת שאני מניחה שהיא לא תעלה כאן וגם לא שמעתי עליה מילה וחצי מילה בדברי הדוברים והיא הציבור.

שלי יחימוביץ': כאשר אנחנו אומרים הציבור, מן הסתם אתם חושבים אוטומטית על מי שמשתמשים בקווי התחבורה הציבורית אבל אני חושבת על ציבור הנהגים, וגם הם ציבור.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שיש 11 אלף מועסקים בענף.

שלי יחימוביץ': 25 אחוזים מקווי התחבורה הציבורית כבר עברו מהמפעילים המסורתיים לידי עשרה מפעילים פרטיים.

שלי יחימוביץ': מה ההבדל בין תנאי ההעסקה של נהג שכיר - כבר גמרנו עם העניין של חברי אגד שהרוויחו משכורת סבירה – באגד ובדן לעומת נהג שכיר בקווים מופרטים.

שלי יחימוביץ': כאשר אתם מדברים אתי על ייעול ועל צמצום בהוצאות, כל המלים היפות האלה, אני חושבת מאיפה אתם מצמצמים ועל חשבון מי.

שלי יחימוביץ': שאלתי כאן כמה עולה אוטובוס ואמרו לי שאוטובוס רגיל עולה מיליון ו-200 אלף שקלים ואוטובוס ארוך עולה מיליון וחצי שקלים.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שאי אפשר להתייעל ברכישת אוטובוסים.

שלי יחימוביץ': אוטובוס עולה מה שהוא עולה והוא יעלה לעולם מיליון ו-200 אלף שקלים, ואם כן, איפה מתייעלים?

שלי יחימוביץ': מאיפה מגיעה ההתייעלות?

שלי יחימוביץ': מה ההבדל בין התנאים של הנהגים בחברה המופרטת לבין השכירים בחברת דן או השכירים באגד?

שלי יחימוביץ': אתה יודע שיש הבדל.

שלי יחימוביץ': המודל הקלאסי שכולנו מכירים הוא מטרו-דן כאשר הנהגים הועבדו בתנאי עבדות ולא נתנו להם הפסקות כי ככה מייעלים, כאשר בין היתר נותנים פחות הפסקות לנהג.

שלי יחימוביץ': היו מקרים בהם נהגים בלית ברירה עשו את הצרכים שלהם בתוך בקבוק כיוון שאסור היה להם לעצור.

שלי יחימוביץ': כאשר אתם מדברים אתי על פיקוח ורגולציה, אתם מדברים גם על פיקוח ורגולציה של תנאי הנהגים?

שלי יחימוביץ': האם במהלך אותו תהליך של הפרטה והוצאת קווים לידיים פרטיות, יש לכם איזשהו ניטור ובקרה על הדבר הזה?

שלי יחימוביץ': היום יש הוראות תק"ם כבר שנתיים – הוראות תק"ם של החשב הכללי באוצר – שמחייבות את המדינה לבדוק את התנאים בהם מועסקים עובדי הקבלן ולעשות ביקורות רצופות.

שלי יחימוביץ': האם במסגרת ההפרטה אתם עושים ביקורת על תנאי העסקה של הנהגים שם?

שלי יחימוביץ': האם אתם באים בדברים עם נציגות העובדים של אגד ודן במהלך ההפרטה הזאת?

שלי יחימוביץ': האם בכלל אתם נותנים את הדעת על כך שבתהליך ההפרטה אתם פוגעים באנשים שמתפרנסים מעט, עובדים קשה, אבל איכשהו משתכרים בכבוד ובעצם מעבירים את אותם אלפים שאתם מדברים עליהם ממצב של העסקה הוגנת למצב של העסקה בתנאי עבדות ואין לזה שם אחר.

שלי יחימוביץ': אני מודעת לחלוטין לכך שצריך להרחיב את היריעה ואני מניחה שחבריי יעשו את זה בעניין של השירות.

שלי יחימוביץ': אני טוענת שבמהלך ההפרטה אתם פוגעים גם במקבלי השירות.

שלי יחימוביץ': שוב אני אומרת שאין דרך להתייעל בכסף הגדול אלא יש דרך להתייעל בצמצום השירות ולא בהרחבתו באותם כלים כספיים בדיוק ואנחנו כבר ראינו בבקעת אונו מה קורה, ראינו כישלון של ההפרטות האלה בחלק מההפרטות, ואני לא מוכנה שתבואו לכאן ותאמרו שזה מצליח בצורה יפהפייה וכי השירות נפלא.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לראות מדדים.

שלי יחימוביץ': אני מקבלת המון תלונות גם של נוסעים על כך שיש בלבול גדול מאוד בגלל ריבוי האשכולות באותו אזור.

שלי יחימוביץ': אגב, יש גם חוסר ידע מאוד גדול של המשתמשים.

שלי יחימוביץ': יש תחושה שרצתם קדימה עם ההפרטה בלי נקודות ציון בהן אתם בוחנים מה ההשלכות של ההפרטה הזאת, גם על מקבלי השירות, גם על העובדים ובכלל על כל הממשק התחבורתי.

שלי יחימוביץ': יש הצעת חוק שהגשנו ביחד השבוע ממש, חבריי יריב לוין, נחמן שי ואנכי, שמפרטת בתוכה את הליקוי הגדול מבחינת המשתמשים והוא היעדר הידע המוחלט של המשתמשים, איזה מפעיל משרת אותם, איך עוברים ממפעיל למפעיל, שעות, זמני העצירה של האוטובוסים בתחנות וכך הלאה.

נחמן שי: לכן שאלתי על מרכז מידע.

שלי יחימוביץ': אין מקור מידע מרכזי – ואני כבר בעניין אחר, לא בעניין העובדים – בו מתכנסת יחד האינפורמציה שהציבור זכאי לה.

שלי יחימוביץ': גם זאת דוגמה לבהילות כי הרי כאשר מפריטים באופן תבוני ובהדרגה ובוחנים כל פעם, גם יוצרים במקביל את אותו מאגר מידע שלא ייצור את אותו תוהו ובוהו שקיים היום.

שלי יחימוביץ': שאלה אחרונה והיא תהיה קצרה.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, זאת שאלה אליך.

שלי יחימוביץ': אתה בוודאי יודע שבתל-אביב יש תוכנית שכבר קרמה עור וגידים והייתה רגע לפני ביצוע, של השכרת אופניים לתושבים.

ישראל כץ: זאת דוגמא שאני תומך בה ואת יודעת מה מעכב אותה.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': זה דבר שקיים ברומא ובפאריז, שם אדם יכול לקחת אופניים, לרכוב עליהם כברת דרך, להחזיר אותם למקומם וזה שירות נפלא שפותר בעיות של זיהום אוויר, שמפחית את העומס בכבישים וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אי אפשר ליישם את התוכנית בתל-אביב בגלל חוק הקסדה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת מה אתם עושים כדי להוריד מסדר היום את חוק הקסדה ולאפשר החלה של הפרוייקט המבורך הזה, לא רק בתל-אביב אלא בכל הארץ.

שלי יחימוביץ': בקיצור, מתי הצעת החוק שלי על ביטול חוק הקסדה תעבור?

אופיר אקוניס: השר גלעד ארדן חוקק את חוק הקסדה.

שלי יחימוביץ': נכון.

ישראל כץ: לגבי ההערה הראשונה שלך שהיא מהותית ומשמעותית.

ישראל כץ: מאחר שהרפורמה יצאה לדרך עוד בזכות קודמיי, יכולתי להכות על חזם, אבל אני חושב שלאור הנתונים שהראו לי שיש ליקויים, אבל באופן בסיסי המגמה היא כן נכונה.

ישראל כץ: שני הנתונים – כאשר לגבי הנתון האחד לאלכס לא הרשו להשלים את המשפט – הראשון הוא עלייה במספר הנוסעים והשני הוא ירידת המחיר במקומות האלה, כאשר נדמה לי שגם מדובר על ירידה.

אלכס לנגר: כן, האמת היא שיש לי מצגת על ההפרטה.

ישראל כץ: לא, אנחנו לא צריכים עוד מצגת.

אופיר אקוניס: יכול להיות שנקיים על זה דיון נוסף.

ישראל כץ: זה לטובת ציבור המשתמשים.

ישראל כץ: עם כניסתי לתפקיד, אני איתרתי שבתחילת התהליך הזה אכן רוב הרווח היה על חשבון הנהגים מאחר שהחברות האלה עוד לא יכלו לשכלל את עצמן מיד לתחרות ולהשיג הישגים יותר טובים מאגד ודן, שהן חברות – היו ונשארו – מבוססות ורציניות.

ישראל כץ: לכן הנחיתי שבכל מגע לקראת מכרז או זיכיון והמשך הפעילות, אחד מתנאי המכרז יהיה רמת השכר לנהג עצמו וזאת ראשית במכרז עצמו, תוך הקפדה כמובן על תנאי מינימום.

ישראל כץ: זאת אומרת, מי שרוצה לקבל אפשרות להאריך או לזכות במכרז, אחד התנאים שהוא צריך להתחרות עליהם אלה הם התנאים לנהג עצמו.

שלי יחימוביץ': אתה יודע ששכר המינימום הוא 20.70 שקלים לשעה.

ישראל כץ: זה לא שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': זה יותר משכר המינימום?

קריאה: כן.

ישראל כץ: בעוד 40 שנים, כאשר תסיימי להיות חברת כנסת ואולי אפילו שר התחבורה, תקימי חברה פרטית של אוטובוסים ותצטרכו להתחרות סביב אותם עקרונות, תצטרכי לשלם כמה שיותר לנהגים כדי לזכות במכרז הזה.

ישראל כץ: זאת תחרות שהיא דווקא לתנאים של הנהג.

ישראל כץ: אגב, כל החברות הן פרטיות וזה אמור גם לגבי דן ואגד.

ישראל כץ: נכון שהן חברות לאומיות במובן שזה כמו אל-על וכמו חברות אחרות, שלא משנה מה הבעלות כי הן תמיד חברות לאומיות, אבל החברות הפרטיות האלה צריכות להתחרות על התנאים לנהג ועל רמת השירות שצריכה להינתן לנוסעים עצמם.

ישראל כץ: אני חושב שעברנו את חבלי הלידה האלה שהרווח העיקרי היה על חשבון הנהג ואם יוצא קו, יש הנחיה מפורשת לוודא שהנהגים האלה יקבלו עדיפות ראשונית.

ישראל כץ: אני לא בטוח שאגד ודן יוותרו עליהם כי יש להם עוד עיסוק אתם, אבל אם במקום כזה או אחר, עדיפות בקליטתם של תושבי העיר הזאת לעבודה עצמה.

ישראל כץ: אז בא גם המרכיב של השכר עצמו.

ישראל כץ: אני לא מוכן בשום פנים שתהיה כאן תחרות על חשבון שכר הנהגים ותנאי הנהגים.

קריאה: זה לא נכון מה שאמרת.

ישראל כץ: זה נכון כעובדה כי אלה התנאים שיהיו עכשיו.

קריאה: זה לא קיים.

קריאה: זה לא נכון מה שאתם אומרים.

אופיר אקוניס: תבקש זכות דיבור ותוכל להתייחס לזה.

אופיר אקוניס: לא בקריאות ביניים לדברי השר.

אופיר אקוניס: אני מזמין אותך לשבת ליד השולחן ואחר כך תוכל להתייחס.

ישראל כץ: הרפורמה הזאת וההמשך שלה, אחרי 25 אחוזים, ה-15 אחוזים הנוספים, נעשית במשא ומתן עם חברות דן ואגד.

ישראל כץ: בסופו של דבר מגיעים להסכם שכולל את כל המרכיבים, את המקום בו החברות עצמן מוותרות על חלק מהקווים ולכל שאר הדברים.

ישראל כץ: אגב, אגד ודן בהחלט יכולות – ואני מניח שזה גם יקרה – להשתלב בנושא הפעלת המטרוניות וגם בחלק מהרכבות הקלות.

ישראל כץ: לכן, עם התפתחות התחבורה הציבורית, אין שום סיבה שהיקף הפעילות של החברות, של אגד ודן, כמו גם חברות אחרות, לא יעלה במקום לרדת, שזה מה שאני מעריך שיקרה בסופו של דבר.

ישראל כץ: התהליך הוא תהליך נכון של כל חברה להתאים את עצמה למהפכה הזאת שחייבת לקרות, אם רוצים שהתחבורה הציבורית לא תרד מ-20 אחוזים ל-10 אחוזים ואז כל הכסף הזה שנשפך וכל הדיון יהיה תיאורטי כי זה ישרת חלק זניח באוכלוסייה.

ישראל כץ: אם רוצים שזה יעלה מ-20 אחוזים לאחוזים יותר גבוהים של משתמשים בתחבורה הציבורית – לא כמו עם קום המדינה, אז לא היו אלטרנטיבות אחרות כמעט ולא היו רכבים – חייבים גם להציע לנוסע מחיר טוב, שירות טוב ותנאים טובים, ואת זה הדגשתי גם בתחילת הדרך.

ישראל כץ: לגבי הקסדות.

ישראל כץ: אחרי שהתעמקתי בסוגיה, בהתייעצות עם גורמים במשרד, הצעת התיקון לחוק הקסדות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ נראתה לי נכונה.

ישראל כץ: לא אימצתי אותה מיד במאה אחוזים אבל את העיקרון כן כאשר השאר כפוף לדיון בוועדת הכנסת.

ישראל כץ: מדובר על גיל 16 נדמה לי כגיל ממנו בתוך העיר זה יכול להיות שיהיה פטור מחבישת קסדה.

ישראל כץ: פנה אלי ראש עיריית תל-אביב, ובהרבה ביקורים וסיורים בערים ובישובים אני רואה את המגמה הזאת של ניסיון לשלב שבילי אופניים בפרוייקטים, אנחנו בהחלט מעודדים את זה.

ישראל כץ: אנחנו מטמיעים את זה בתוכנית של הרכבות החדשות ושל הפרוייקטים החדשים, שיהיו שבילי אופניים שיאפשרו להגיע.

ישראל כץ: הנחיתי לאשר הרכבת האופניים על הקרונות ועל אמצעי התחבורה האחרים למי שמשתמש באופניים.

ישראל כץ: אני חושב שאתם כמחוקקים צריכים לשקול בכובד ראש איך להגמיש.

ישראל כץ: יותר מזה, אנחנו מסייעים גם לעיריית תל-אביב בנושא התשתית לפרוייקט הזה.

ישראל כץ: אנחנו ממש מעודדים את הפרוייקט הזה גם ביתר המקומות בהן זה מתאפשר.

ישראל כץ: אנחנו רוצים לעודד את זה ובהחלט אני חושב שצריך למצוא את האיזון הנכון כדי לאפשר לפרוייקט כל כך חשוב לצאת לדרך.

אופיר אקוניס: סטלה אבידן, רכזת תחבורה של הפורום הירוק, מטרופולין תל-אביב.

אופיר אקוניס: מעתה ידברו לסירוגין, פעם חבר כנסת ופעם אורח.

אופיר אקוניס: לאחר דבריה של גברת אבידן, יתייחס חבר הכנסת מוזס.

סטלה אבידן: שלום.

סטלה אבידן: אני מברכת על קיום הישיבה.

סטלה אבידן: אני מדברת בשם תושבי מטרופולין תל-אביב, ולא בשם חיפה ולא בשם ירושלים.

סטלה אבידן: זאת השנה הרביעית או החמישית שאנחנו חוגגים יום תחבורה ציבורית ואנחנו ממשיכים לשמוע את אותן התוכניות ולצערנו בפועל לא רואים.

סטלה אבידן: נאמר קודם שבשנת 2010 תהיה רכבת, אחר כך אמרו 2013.

אופיר אקוניס: הרכבת הקלה.

סטלה אבידן: כן.

סטלה אבידן: אני מדברת על הקו האדום בלבד.

סטלה אבידן: יש הסכמה טוטלית של כל ראשי הערים ורק ביום ראשון כולם התכנסו במסיבת עיתונאים ואמרו שהם רוצים בזה, אבל יום למחרת שמענו את הרפרנט באוצר, אודי אדירי, שאמר שבודקים עכשיו איך להתמודד עם ההיבט הכלכלי.

אופיר אקוניס: אני מבין שאת מתכוון לכך שאת קוראת את דבריו.

אופיר אקוניס: אני קראתי על הלאמה.

סטלה אבידן: הוא אמר שהם בודקים עכשיו איך להתמודד עם ההיבט הכלכלי, עם הכישלון של היזמות.

סטלה אבידן: אני רוצה להזכיר לשר התחבורה ולאוצר שעל פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה משנת 2004, קרוב לשני מיליארד שקלים לשנה מבזבז תקציב מדינת ישראל על הוצאות כתוצאה מתחלואה, מוות והפסד ימי עבודה וכולי.

סטלה אבידן: אין הרבה מה לחשוב על אחריות המדינה לקדם את הקו הזה שהוא השלד הבסיסי לפתור את הבעיות המוסריות והכלכליות של גוש דן כדי שהוא יוכל להמשיך ולהתפתח.

אופיר אקוניס: גם התחבורתיות.

סטלה אבידן: בטח.

סטלה אבידן: לא מדברים כבר על היקף של המוות, הסבל והתחלואה אלא מדברים על 2 מיליארד שקלים לשנה.

סטלה אבידן: חברים, אתם ועדת כלכלה, תחשבו כמה קווים תת-קרקעיים אפשר לעשות בסכום הזה.

סטלה אבידן: ברור שהקו האדום או הקווים הבודדים שנוכל להוציא בקרוב, לבדם לא מהווים פתרון אלא חייבים את הרה-ארגון וסוף סוף להוציא מהכוח אל הפועל.

סטלה אבידן: משנת 2003 מארגנים את הרה-ארגון.

סטלה אבידן: גם שם דרושה החלטה תקציבית של מתן מיניבוסים וכדי שהרה-ארגון יצא לפועל, מה שכולם אומרים – דן כמפעיל, עיריית תל-אביב ולמזלנו שמענו גם את המנכ"ל אומר השבוע – שחייבים נתיבים תחבורתיים, אבל נתיבים תחבורתיים לא מקוטעים אלא בתכנון מטרופוליני.

סטלה אבידן: לשם כך צריכים את הרשות המטרופולינית אבל לא לתחבורה אלא כזאת שיהיו לה סמכויות כללית.

סטלה אבידן: לכן אני מבקשת לקדם את התוכניות האלה.

אופיר אקוניס: השר צריך לצאת להשיב על שאילתה אחת, אבל המנכ"ל נשאר כאן.

אופיר אקוניס: אני מבקש שאחרי כן תחזור אלינו.

מנחם אליעזר מוזס: ברשות היושב-ראש, ברשות השר, הצרכן הגדול ביותר של התחבורה הציבורית הוא הציבור החרדי אותו אני מייצג.

מנחם אליעזר מוזס: אם ניקח לדוגמה את קו 402 – אם נמצא כאן נציג אגד – זה הקו הרווחי ביותר או המהיר ביותר באגד.

מנחם אליעזר מוזס: השר הבטיח מעל במת הכנסת לפני כמה חודשים שהשותפות הזאת של קו 402 בין אגד ודן תבוא לקיצה.

מנחם אליעזר מוזס: השותפות הזאת בין אגד לדן על קו אחד, כאשר בשעות מסוימות זה עובד ובשעות אחרות ההוא עובד, גורמת לכך שאין אפילו על מי להתלונן כי לא כל אחד זוכר אם זה היה אוטובוס אדום או ירוק.

מנחם אליעזר מוזס: בשעות התפר כל אחד זורק על השני.

מנחם אליעזר מוזס: הציבור שלנו הוא צרכן כזה שזה לא פלא שרוב מכתבי המערכת בעיתונות החרדית מתייחסים לנושא התחבורה הציבורית.

מנחם אליעזר מוזס: עכשיו למשל היה סיפור עם קו 2 ואני רוצה באמת לשבח את אגד.

מנחם אליעזר מוזס: ראיתי כאן שמדובר ב-285 אלף נסיעות שבועיות כאשר מתוך זה כמעט 10,000 נסיעות היו לכותל.

מנחם אליעזר מוזס: כך פרסמתם.

מנחם אליעזר מוזס: אגד שינע 600 אלף אנשים לכותל בימי חול המועד סוכות.

נחמן שי: אולי יזיזו קצת את הכותל במסגרת הרפורמה, כי זאת יותר מדיי תחבורה בירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: אליה וקוץ בה.

מנחם אליעזר מוזס: אתם החלטתם למשל לשנות את קו 2 ולא לעלות לאלי הכהן ולבטל את כל הגוש על אלפי יושביו כך שיצטרך לשרך את רגליו במעלה ההר כי קו 2 לא פונה היום לבר-אילן.

מנחם אליעזר מוזס: פניתי למשרד התחבורה לפני החגים והתחננתי.

מנחם אליעזר מוזס: אמרתי שמדובר בזקנים ובזקנות שמעלות השחר עובדים ואלפי אנשים צריכים לעלות במעלה ההר, אבל אין קול ואין עונה לא מטעם משרד התחבורה ולא מהחברה.

אופיר אקוניס: השר עלה למליאה.

אופיר אקוניס: אנחנו קיבלנו אישור מיוחד להמשיך את הישיבה עד 11:30.

מנחם אליעזר מוזס: לגבי הממשק בתחבורה הציבורית, בין האוטובוסים לרכבות.

מנחם אליעזר מוזס: יש תחנת רכבת ואני חושב ש-90 אחוזים מתושבי הדרום לא יודעים בכלל שיש להם תחנת רכבת כי אף אחד לא דואג ליידע את הציבור ואין גם דרך להגיע למקום.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא יודע אם יש אפילו קו אוטובוס אחד שמגיע לתחנת הרכבת.

מנחם אליעזר מוזס: אם ניקח את תחנת מודיעין שהיא תחנה מאוד חשובה, כל כביש 44 אלעד-שוהם, לתחנת הרכבת יש רק פעמיים ביום אוטובוס, בבוקר ובערב.

מנחם אליעזר מוזס: זאת דוגמה.

אופיר אקוניס: אולי יותר קרוב להם לנסוע לתחנת הרכבת בראש העין.

אופיר אקוניס: אולי יתגברו את הקו מאלעד לראש העין.

מנחם אליעזר מוזס: הדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי.

מנחם אליעזר מוזס: אם זקוקים לקו, יהיה קו חדש ויעברו שבעה מדורי גיהינום כי הרי צריכות לעבור כמה שנים עד שמאשרים קו.

אופיר אקוניס: לא, זה באישור משרד התחבורה.

מנחם אליעזר מוזס: זה לוקח זמן רב.

מנחם אליעזר מוזס: אני יודע שממודיעין לנתניה, הקמת קו לקח זמן רב.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו צריכים לנער קצת את הבירוקרטיה ולהוציא אותה מהסרבול.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבין שאנחנו נקיים ישיבה נוספת ב-3 בנובמבר.

אופיר אקוניס: כן, אבל גם ביקשתי לקבוע סיור.

אופיר אקוניס: מלבד הדיון בתקנות, ייקבע סיור בקו הרכבת הקלה בירושלים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, תצטרף בבקשה לסיור.

אברהם פריד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המנכ"ל.

אברהם פריד: כאשר פתחת ואמרת בדבריך, מנית את התחבורה הציבורית ומנית גם את המוניות, לקחתי אוויר ואמרתי שהנה, יש יושב-ראש שמחשיב גם את המוניות כתחבורה ציבורית.

אופיר אקוניס: ודאי.

אברהם פריד: 20 אלף מוניות ו-40 אלף מועסקים, מתוכם 2,300 מוניות שירות, וכולם עושים עבודה ונותנים שירות, שירות משלים, בימים ובלילות גם כאשר אין תחבורה ציבורית תרתי משמע.

אופיר אקוניס: נכון.

אברהם פריד: לכן מאוד היה חשוב שההתייחסות למוניות בכלל ולמוניות השירות בפרט תיתן להם להרגיש שהם תחבורה ציבורית מכיוון שלאט לאט נתיבי התחבורה הציבורית, הנת"צים, הולכים ודוחקים אותן מהם וזה קרה בכמה מקומות וזה קורה, והצפון הוא הדוגמה הקלאסית לעניין הזה.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על מסלול המטרונית.

אברהם פריד: אני אגע בו רק בקצהו.

אופיר אקוניס: שמעתי ששם אין כניסה.

אברהם פריד: כן.

אברהם פריד: אני אגע בנושא בקצרה ורק כדוגמה.

אלכס לנגר: אתה מדבר על חצי הכוס הריקה.

אברהם פריד: אני אגע בחצי הכוס הריקה.

אברהם פריד: מר לנגר ידידי הטוב שעושה עבודה נפלאה, הוא נוגע בחצי הכוס המלאה אבל אני חייב לגעת בחצי הכוס הריקה שהיא שייכת לנו, שייכת לי, שייכת לאותם 20 אלף מועסקים ואפילו 40 אלף מועסקים.

אברהם פריד: בעיקרון, אם ניגע באותם 400 מוניות שיש להן רשיון ממשרד התחבורה להפעיל קווים על ציר ההסתדרות, דוחקים אותן הצידה, הופכים אותן לרכב רגיל.

אברהם פריד: לקחו את המסלול הזה שלמעשה הפתיחה הפורמלית שלו היא בשנת 2011 ואולי 2012 ואולי 2013.

אברהם פריד: משנה שעברה הזיזו את כולם הצידה ונתנו למסלול האדום הזה שטיח אדום ואמרו שרק אותם 80 או 50 או 90 אוטובוסים ייסעו בו מתי שהם רוצים, ייסעו וידהרו, וכל היתר – שיעמדו בתור.

אברהם פריד: אדוני, אני לא נגד מטרונית אלא אני בעדה.

אופיר אקוניס: זה מקשה עליכם במתן שירות לציבור.

אברהם פריד: עד שתפעל המטרונית, תמצאו תשובה למוניות, לאותם 20 אלף נהגים, לאותם 40 אלף נהגים, לאותם 2,300 קווי שירות אלא אם כן תאמרו שאתם לא רוצים מוניות ותשלחו אותנו הביתה לעבוד בבניין ואולי אנחנו נעשה את זה.

אברהם פריד: תודה.

חמד עמאר: אני מציע שנקבל תשובה.

אופיר אקוניס: ודאי שנקבל תשובה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, מה שאמר נציג המוניות, אני מציע לקבל תשובה מאלכס לנגר בנושא הזה כי שם יש הרבה משפחות שמתפרנסות ולא מאפשרים לנהגים לעלות.

חמד עמאר: אני עצמי גר בצפון ואני עובר שם ורואה.

חמד עמאר: אני אומר לכם שמדובר בסכנת חיים לנוסעים במוניות כי הם צריכים לרדת בכל מיני מקומות.

חמד עמאר: אתם דחקתם אותם הצידה ואתם לא מאפשרים להם לעלות.

אופיר אקוניס: קיבלתי פנייה דומה בחול המועד סוכות, בדיוק באותה נקודה ועל הנקודה הזאת.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל תשובה ברורה בנושא הזה.

אופיר אקוניס: אני רוצה להבין.

אופיר אקוניס: באכיפה המוגברת – אני שואל גם את המשטרה וגם את המנכ"ל שהקים את משטרת התנועה – בנת"צים, לא בדמות המטרונית החיפאית, בנת"צים הרגילים שהם בימין הכביש, שהם במסלול הימני של הכביש, לאוטובוסים מותר לנסוע בהם ולמוניות שירות ומוניות כמובן כלולים בתוך העדיפות הזאת שהם יקבלו.

אופיר אקוניס: אני מדבר על תל-אביב, על ראשון לציון וכדומה.

יהודה סקר: בירושלים לא.

אופיר אקוניס: אתה אומר שצריך לשים לב לתמרור, אבל מוניות רגילות כן, נכים וארבעה נוסעים ומעלה.

יעקב גנות: קיבלנו תקציב ממשרד האוצר ואנחנו מציבים שם עשרות רבות של שוטרים בשכר כדי לפנות נתיבים מכביש ההסתדרות וצפון, חדרה, ירושלים, תל-אביב, פתח-תקווה, ראשון לציון וכך הלאה.

אופיר אקוניס: הוא מדבר על הנת"צים בצד ימין.

יעקב גנות: כן.

יעקב גנות: לוודא שהנת"צים האלה יהיו לשירות מוניות ואוטובוסים.

אופיר אקוניס: יש לי בקשה אחת.

אופיר אקוניס: שנים רבות לא הייתה אכיפה והציבור לא קיבל את השירות הזה.

אופיר אקוניס: ודאי לא המפעילים, לא המוניות ולא האוטובוסים פעלו כך כי שנים רבות היה סוג של בלבול כאשר בתוך הנת"צים נסעו.

אופיר אקוניס: אתם מתכוונים להגביר אכיפה וזה בסדר.

אופיר אקוניס: פשוט, ליידע בעוצמה את הציבור שמיום ראשון הקרוב תתחיל אכיפה וצריך לעשות זאת באמצעות פרסומות, ברדיו ובטלוויזיה.

יעקב גנות: שר התחבורה הופיע בטלוויזיה כבר פעמיים ובישר זאת לכולם.

יעקב גנות: מכיוון שהשוטרים האלו יעמדו, יכול להיות – ואני מוכן להרים את הכפפה – שביום הראשון וביום השני השוטרים יתבקשו רק להזהיר מבלי להגיש את הדוחות.

יעקב גנות: ברגע שיראו את הנוכחות שלהם, ההרתעה תהיה הרבה יותר אפקטיבית לעומת מצלמות.

יעקב גנות: ביום השלישי או ביום הרביעי ירשמו דוחות.

יעקב גנות: אור נמצא כאן והוא מתבקש להעביר את הבקשה לראש אגף התנועה כאשר ביומיים הראשונים לא יירשמו דוחות אבל בהמשך נגביר את הפעילות ואת האכיפה.

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

יעקב גנות: אור, סיכמנו?

יעקב גנות: תודה.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: כל הכבוד.

חמד עמאר: אני יכול לקבל תשובה לשאלתי?

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: בהמשך.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לקבל תשובה עכשיו?

אופיר אקוניס: עלתה כאן הבעיה של חיפה.

יעקב גנות: אני מבין את הבעיה.

יעקב גנות: יש טענה של נהגי ובעלי המוניות שאנחנו מאפשרים את השימוש בשלב זה לנתיב העתידי של המטרונית רק לאוטובוסים.

יעקב גנות: מדויק.

יעקב גנות: זאת הטענה.

חמד עמאר: נכון.

אופיר אקוניס: כן, שאתם מונעים מהם בעצם את הנסיעה בנתיב הזה.

יעקב גנות: ברגע שנתחיל להעלות את מאות האוטובוסים, אנחנו בעצם עוד פעם פותחים את הנושא לדיון.

יעקב גנות: יהיו גם אוטובוסים, גם מוניות, גם רכב אחר מעל ארבעה נוסעים וכך הלאה, כך שבעצם אנחנו מבטלים את הנת"ץ.

יעקב גנות: זאת הסיבה.

יעקב גנות: מדובר בפרק זמן מוגדר ומוגבל לנסיעה רק לאוטובוסים.

חמד עמאר: כמה זמן?

אופיר אקוניס: מתי?

אופיר אקוניס: האם הייתם בהידברות?

אופיר אקוניס: מר פריד, אתה היית אצל המנכ"ל?

אופיר אקוניס: המנכ"ל, אני מבקש לקיים פגישה כזאת.

קריאה: תפתחו נת"ץ נוסף.

קריאה: בינתיים אין מטרונית.

אופיר אקוניס: המנכ"ל, מר פריד ונציגי מוניות השירות בצפון, תתקיים פגישה אצל המנכ"ל.

חמד עמאר: אני מבקש שזה יצא לפועל כמה שיותר מהר כי יש סכנת חיים לנוסעים.

אופיר אקוניס: אני למדתי משהו על המנכ"ל הזה.

אופיר אקוניס: מילה שלו היא מילה.

יעקב גנות: עם אגד סיכמנו ביום חמישי וביום ראשון נפגשנו.

חמד עמאר: ועם המוניות מתי תפגשו?

אופיר אקוניס: הוא ייפגש.

חמד עמאר: אני רוצה לברך על המצגת שהוצגה בפנינו.

חמד עמאר: ראינו משהו מאוד יפה, אבל לא ראיתי את מגזר המיעוטים.

חמד עמאר: כל התחבורה הציבורית שאני רואה כאן, אני לא רואה את המגזרים.

חמד עמאר: אם אני מדבר ספציפית על המגזר הדרוזי, אני אומר לך שבישובים דרוזים בצפון, בגליל, אוטובוס מגיע רק בבוקר ובערב, ושם אנשים משתמשים רק ברכב הפרטי שלהם.

חמד עמאר: אם אנחנו מדברים על הורדת השימוש ברכב הפרטי ולעבור לתחבורה הציבורית, אנחנו צריכים לאפשר גם למגזר המיעוטים ולתת לו את הפתרון והתשובה.

חמד עמאר: בנוסף, בתוך מגזר המיעוטים אין תחבורה פנימית בתו הישובים, חוץ מאשר בשפרעם.

חמד עמאר: אני עבדתי במשרד התחבורה ואני זוכר שבשנת 2003 הכנסנו אוטובוס פנימי לישוב.

חמד עמאר: להוציא את נצרת ושפרעם, כמעט ואין לנו תחבורה בתוך הישובים.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על הקווים הפנימיים.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: גם כאן צריך לתת את הדעת.

יעקב גנות: בנצרת אין קווים?

אופיר אקוניס: לא יודע.

יעקב גנות: אני יודע.

יעקב גנות: אני הייתי תושב נצרת.

יעקב גנות: בנצרת אין תחבורה ציבורית?

חמד עמאר: אני אמרתי להוציא את נצרת ושפרעם.

חמד עמאר: בשאר הישובים כמעט ואין תחבורה ציבורית.

חמד עמאר: בבית ג'אן מגיע אוטובוס בבוקר ובערב אבל במשך כל היום אין אוטובוסים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: בוודאי תקבל תשובה.

אופיר אקוניס: זמן ההארכה שקיבלנו לישיבה, גם היא מסתיימת ונותרו לנו עוד 17 דקות.

חמד עמאר: אני חושב שהשר היה צריך להתייחס לעניין של האופנועים.

חמד עמאר: נכון שאנחנו מדברים על התחבורה הציבורית, אבל צריך להתייחס גם לנושא הזה.

אופיר אקוניס: האם משרד התחבורה שולח בשבוע הבא נציג לישיבה מיוחדת בנושא האופנועים?

אלכס לנגר: אני לא יודע אם הוא שולח נציג, אבל אני יודע ששר התחבורה הביע עמדה.

אופיר אקוניס: הוא הביע את עמדתו ושמעתי אותה.

אופיר אקוניס: אפילו זכיתי להיות באותו שידור עם שר התחבורה ושנינו הבענו את אותה עמדה, אבל לעניין הזה אני מבקש מהמנכ"ל לשלוח את נציג המשרד לישיבה שתתקיים ביום רביעי הבא בשעה 9:30 בבוקר.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים אז ישיבה בנושא העלאת דמי הביטוח ודיון מאוד נוקב בעניין האופנועים.

אופיר אקוניס: המנכ"ל, אם אתה רוצה להשתתף בעצמך, אתה כמובן מוזמן.

מנחם אליעזר מוזס: הערה.

מנחם אליעזר מוזס: באיזה ערים יוצאים למכרז והיכן לא יוצאים?

אופיר אקוניס: זה הוצג.

אופיר אקוניס: הייתה מצגת.

אופיר אקוניס: בן בדרי, אתה ביקשת את רשות הדיבור בנושא מוניות השירות.

בן בדרי: ניתנה מצגת יפה שדיברה על הרכבת, על האוטובוסים ועל הרכבל, אבל ממוניות השירות כמו תמיד מתעלמים מאתנו ומדלגים עלינו.

בן בדרי: לפני כחמש שנים יצאה הרפורמה וחייבו אותנו לצבוע את המוניות בצבע צהוב, כך שכולם רואים אותן ברחבי הארץ.

בן בדרי: נכנסנו לאיזה שהן התחייבויות.

בן בדרי: מה שקורה זה שאנחנו מופלים בכל תחום.

בן בדרי: אנחנו מבקשים ודורשים שוויון.

בן בדרי: דיברו על הכרטיס החכם.

בן בדרי: לפני שנתיים הייתי במשרד התחבורה והופניתי לחברה כדי לשלב את מוניות השירות גם בפרוייקט הזה.

בן בדרי: אמרו שיש נכונות.

בן בדרי: קיבלתי מכתב מדרור גנון ומיהודה אלבז על כך שיש נכונות בעתיד לשלב אותנו אבל אני רואה שעדיין לא פנו למוניות השירות.

בן בדרי: עד היום לא פנו אלינו.

בן בדרי: אמרו שישלבו אותנו בעתיד, אבל דבר לא קורה.

בן בדרי: גם בנושא הסובסידיות מתעלמים מהמוניות כאשר האוטובוסים עובדים במחירי תחרות ובגלל הסובסידיות שהם מקבלים, מוחקים קווי מוניות שירות.

אופיר אקוניס: למנכ"ל יש כבר תשובה.

יעקב גנות: ברשותך אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה צודק.

יעקב גנות: אנחנו רואים במערך הזה חלק משלים ממערך התחבורה הציבורית.

יעקב גנות: נשב אתכם ונבדוק את האפשרות לשלב אתכם.

אופיר אקוניס: המנכ"ל, תודה רבה.

יעקב גנות: אלכס, נזמן אותם ונשב אתם.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני חושב שאנחנו יוצאים מכאן עם כמה דברים חשובים שלא קרו הרבה מאוד זמן.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך המנכ"ל.

נחמן שי: אני רואה בעין באמת שמחה את ההצלחה של הרפורמה למרות שהיישום שלה נראה לי – אולי דווקא על הרקע הזה – איטי.

נחמן שי: אם החלטת הממשלה התקבלה בשנת 1997, לפני 12 שנים, הקצב צריך להיות יותר מהיר, מה גם שמרכז המחקר שלנו ציין – אלה ודאי נתונים שהועברו אליו – שעדיין 60 אחוזים מן הקווים ממתינים למכרזים ולתהליך של הוצאה לתחרות בפני שחקנים חדשים.

נחמן שי: לכן רציתי לדעת, ואולי זה הוצג בקטע שהחמצתי לצערי, האם יש לוח זמנים לגבי המשך התהליכים האלה או שזה בא עם החיים.

נחמן שי: זאת נקודה שמעניינת אותי.

נחמן שי: דבר שני שאני רוצה להעיר בהקשר הזה זה שעם כל הכבוד לשחקנים החדשים שנכנסים, אסור לפגוע בשני הארגונים הקיימים, גם באגד וגם בדן, ולא רק בגלל הזכויות שלהם שבג"ץ באיזשהו מקום לא כל כך הכיר בהן, אבל אני חושב שלא רק זכויות אלא מרכזי הידע והניסיון שלהם הם ללא תחליף.

נחמן שי: ציין חבר הכנסת מוזס מה זה להסיע 600 אלף אנשים במשך יומיים מקצה אחד לקצה שני בעיר וזה בעיר שנראית כמו תעלת בלאומילך, עם תעלות הלוך וחזור.

נחמן שי: אגב, האם אגד יכול להפעיל דוגיות כמו בוונציה?

נחמן שי: יכול להיות שהמנדט שלכם מאפשר לכם להיכנס גם בתחום ההובלה הימית.

אופיר אקוניס: זאת כבר ישיבה בנושא המים שאתה מוזמן להשתתף בה.

נחמן שי: בהקשר הזה, שמעתי בשתי אוזניים ומיד יצטרף אלי גם עמיתי, את העניין הזה של לחצות את ירושלים ושאי אפשר יהיה לעבור מקצה לקצה, ואגב, גם היום אי אפשר לעבור מקצה לקצה וזה בלי הרפורמה.

נחמן שי: אנא בטובכם תסבירו לנו את זה.

נחמן שי: יש 600 אלף אנשים שחיים בעיר הזאת, לפחות משתדלים, וצריך לדאוג שתהיה להם נוחיות והם ייהנו מהשירות הציבורי ולא יעשו את הדבר הגרוע מכל ויעזבו את העיר.

נחמן שי: צריך לחשוב שבסוף גם צריך נוסעים לצורך הקווים האלה ולא להפך.

נחמן שי: לא הבנתי – או לא ראיתי – בנושא הרכבות, את קצב ההתפתחות שלהן ובעיקר עניין הקו לירושלים שגם בנושא זה יש סאגה נצחית.

נחמן שי: אני מדבר על רכבת לירושלים ולא על הרכבות בתוך ירושלים.

אופיר אקוניס: אני אבקש ממנכ"ל הרכבת לעדכן בעניין הקו לירושלים.

אופיר אקוניס: אתה עדיין לא היית אז חבר בוועדה, אבל אנחנו קיימנו סיור.

נחמן שי: כל פעם איכשהו לא הייתי.

אופיר אקוניס: לא יודע איך זה קרה.

אופיר אקוניס: אתה באמת מפסיד את הדברים הכי טובים.

אופיר אקוניס: היינו בסיור בתוואי.

אופיר אקוניס: הייתה התנגדות באותה עת של הארגונים הירוקים.

נחמן שי: אני יודע.

נחמן שי: תמכתי בהם.

אופיר אקוניס: אני לא תמכתי בהם.

אופיר אקוניס: ההתנגדות הוסרה.

נחמן שי: אני ארצה לשמוע בנושא הזה של הרכבת לירושלים.

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אנחנו נשמע את מנכ"ל הרכבת היכן הדברים עומדים לאחר ההסטה הסופית בעניין הזה.

נחמן שי: בעניין רכב דו-גלגלי, אני רוצה שגם דעתי תירשם.

נחמן שי: אני חושב שהרכב הדו-גלגלי הוא חיוני לתנועה בתוך ערים וצריך לחפש דרכים להקל עליו, אם מדובר באופניים או באופנועים.

נחמן שי: יש בעיות של בטיחות, אני יודע, אבל בעיקרון זה דבר נכון וזה קורה בכל הערים הגדולות בעולם כך שאין סיבה שזה לא יקרה גם אצלנו.

נחמן שי: דבר אחרון שאני לא יודע איפה זה נלקח על ידכם בחשבון, אבל אני רוצה שזה יישמע גם כאן.

נחמן שי: לגבי הפריפריה ובכלל זה גם האוכלוסייה הערבית שנמצאת מרוחקת ושם המצב הכלכלי שונה ומספר המכוניות הפרטיות יותר קטן, איפה אתם נותנים את דעתכם ברפורמות האלה לאוכלוסיות החלשות?

נחמן שי: אני אומר פעמיים, גם הפריפריה וגם האוכלוסייה הערבית.

שמואל רפאלי: המנכ"ל, אני רוצה לברך על הנושא של האכיפה.

שמואל רפאלי: אני חושב שזה הישג אדיר.

שמואל רפאלי: בימים האחרונים מדברים על הרפורמה שאנחנו הולכים לעשות או על הרה-ארגון בתל-אביב.

שמואל רפאלי: אנחנו השחקן המרכזי.

שמואל רפאלי: חברת דן היא השחקנית המרכזית.

שמואל רפאלי: יחד עם משרד התחבורה, נתיבי איילון, רותי וכל הצוות, אנחנו יושבים, בונים ומכינים מערכת חדשה בהסעה.

שמואל רפאלי: אני רוצה לציין כאן דבר אחד ולומר שכל זה, אם לא יהיו נתיבים בלעדיים לכל הקווים, הסיכוי הוא שכל הרה-ארגון הזה יכול להיכשל.

אופיר אקוניס: זה מעבר לנת"צים?

שמואל רפאלי: מעבר למה שהחלטתם.

שמואל רפאלי: אני מברך על מה שהחלטתם, אבל אני אומר את הדברים.

שמואל רפאלי: אני שמח מאוד על החלטתו של השר לעשות אכיפה לנת"צים הקיימים, אבל כל הרה-ארגון שאנחנו מדברים עליו כל הזמן ואנחנו שותפים, חברת דן, לרה-ארגון הזה, אם לא יהיו נתיבים בלעדיים לכל הקווים החדשים, המהירות המסחרית לא תרד בדקה אחת וציבור הנוסעים לא ייהנה מזה.

שמואל רפאלי: היה חשוב לי לומר את הדברים האלה.

שמואל רפאלי: השר הגיע ואני רוצה להודות לו על כך שביום ראשון יוצאים באכיפה, דבר שיעזור לחברות התחבורה.

שמואל רפאלי: דיברו כאן על העובדים וצריך לדעת שחברת דן קולטת כל עובד שלנו בהסכם קיבוצי.

שמואל רפאלי: אני מציע שיאמצו את זה גם חברות התחבורה האחרות.

שמואל רפאלי: אנחנו קולטים בהסכם קיבוצי.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת יחימוביץ העלתה את הנושא ושאלה לגביו.

שמואל רפאלי: לסיום דבריי אומר שאנחנו יוצאים ביחד עם משרד התחבורה לרה-ארגון ואני מקווה שהוא יצליח.

שמואל רפאלי: אנחנו מקווים שיקצו יותר נתיבים בלעדיים לכל התוכנית הזאת כדי לגרום להצלחת התוכנית במאה אחוזים.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: מנכ"ל הרכבת, אנחנו יודעים שיש הרבה עניינים ברכבת הכבדה, אבל אם אפשר, בגלל קוצר הזמן, לענות לשאלתו של חבר הכנסת שי שמעניינת אותנו מאוד לגבי הקו לירושלים ומה קורה אתו אחרי ההחלטה הסופית לגבי נחל יתלה.

יצחק הראל: הקו לירושלים נמצא היום בעבודה ועתיד להסתיים ב-2016 כאשר הזמן היחידי הוא זמן העבודה.

יצחק הראל: דהיינו, כרגע התחילו לכרות את המנהרות.

יצחק הראל: חבר הכנסת שי, המנהרות האלה ארוכות מאוד.

נחמן שי: יש אור בקצה המנהרה?

יצחק הראל: יש אור בקצה המנהרה.

יצחק הראל: העיכוב העיקרי, וכאן אנחנו צריכים להסתכל על עצמנו, הוא מהרגע שמקבלים החלטה של הרשות המבצעת והגיבוי של כל המערכות, בין 2002-2003, אז ההחלטה התקבלה והלכו חזרה כמה פעמים.

יצחק הראל: היום, אחרי שהתקבלה החלטה, יש עבודה לאורך כל הקו.

אופיר אקוניס: היא מתקיימת כרגע?

יצחק הראל: עובדים כרגע לאורך כל הקו לפי התוכנית.

אופיר אקוניס: כמה שעות ביממה?

יצחק הראל: מותנה בכל אחד מהקבלנים כאשר כרגע אנחנו מפעילים מנגנון של פרס על קיצור לוח זמנים וזאת מתוך הבנה שאם נצליח לקצר, כל שנת קיצור התשואה למשק היא אדירה.

אופיר אקוניס: אין ספק.

יצחק הראל: זה היעד.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, כרגע אנחנו מדברים על שנת 2016 ואני מבין שזה עוד אחרי קיצור שהיה עלול לדחות.

נחמן שי: הפרוייקט הזה הרי הופסק.

אופיר אקוניס: ודאי, פעמים רבות לדאבון הלב.

יעקב גנות: הפרוייקט היה תקוע ארבע שנים.

אופיר אקוניס: אחרי השלמת הגשר מעל כביש 3, הוא היה תקוע ארבע שנים?

יעקב גנות: כן.

מנחם אליעזר מוזס: בגלל מה?

יעקב גנות: בגלל דרך מילוט בין נחל יתלה, כאשר הדרך הייתה אמורה להיות מוכנה ב-2017.

נחמן שי: המנהרות בכרמל חיכו זמן רב יותר.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: העיכוב שם היה מז'ורי, אגב, גם להגנת הסביבה בעיניי.

אופיר אקוניס: בעיניי גם הסביבה סבלה בשנים הללו.

מנחם אליעזר מוזס: מי מבטיח שלא תהיה דרך מילוט?

אופיר אקוניס: אין יותר דרכי מילוט.

אופיר אקוניס: העבודה מתקיימת ויש התחייבות של שר התחבורה, של המנכ"ל, של מנכ"ל רכבת ישראל.

אופיר אקוניס: האישור הוא סופי ומוחלט.

אופיר אקוניס: אם תהיה התקדמות והפרסים יוענקו, האוצר, אתם שמעתם על הפרסים?

אופיר אקוניס: זה בסדר מבחינתכם?

אופיר אקוניס: מקובל עליכם.

אופיר אקוניס: זה גם על דעתכם.

אופיר אקוניס: לא נעים לי לומר, אבל כאשר אני שאלתי את שר התחבורה הקודם שסיכם את פועלו בכנסת, בתחילת כהונתה של הכנסת השמונה עשרה, הוא דיבר – ואני לא יודע למה – ונקב בתאריך הרבה יותר מוקדם, בשנה יותר מוקדמת, וזה הפתיע, אבל אז זה עוד היה אפילו בלי ההחלטה הסופית לגבי הקו.

אופיר אקוניס: מה יהיה זמן הנסיעה?

אופיר אקוניס: 28 דקות?

אופיר אקוניס: מדובר ברכבת מהירה מבנייני האומה לתחנת ההגנה.

אופיר אקוניס: או שהיא תעבור במודיעין?

נחמן שי: עם תחנה במבשרת.

יצחק הראל: זאת בדיוק הנקודה.

יצחק הראל: אנחנו צריכים להבין שמערך של תחבורה ציבורית הוא מארג.

יצחק הראל: לחבר את ירושלים לתל-אביב בנסיעה של 30 דקות, זאת מהפכה.

יצחק הראל: הרכבת הזאת לא צריכה לעצור בשום מקום כי זה לחבר שתי ערים מטרופוליניות מרכזיות.

יצחק הראל: אגב, רכבות מהירות, זה פתרון אחד, אבל אנחנו לא יודעים לסגור את הפערים.

יצחק הראל: לכן היום אנחנו הולכים במסלול של מארג של רשת שלמה שבטח שר התחבורה יוסיף דברים בנושא, אבל תחבורה ציבורית זה מארג והקושי הגדול של כולנו, של כל מפעילי התחבורה הציבורית, הוא לסגור פער של חמישים שנים ואת הפער הזה לא סוגרים ביום.

יצחק הראל: אנחנו, לפחות ברכבת ישראל, עושים מאמצים לקצר את לוחות הזמנים כך שהקו לבאר-שבע ייפתח מוקדם יותר וכך גם לגבי יתר הקווים.

יצחק הראל: הפתרון המשולב הזה של רכבת מהירה, רכבות פרבריות, תחבורה ציבורית אחרת משלימה, זה המארג הנכון.

נחמן שי: לאילת אין רכבת.

ישראל כץ: בעוד עשר שנים, כאשר קדימה תחזור לשלטון, יוכלו לגזור את הסרט.

נחמן שי: אני לא שאלתי שאלה פוליטית.

נחמן שי: קדימה חוזרת הרבה קודם אדוני השר.

נחמן שי: יכול להיות שאתם אז תחזרו שוב.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הקו לאילת, הייתה החלטה של ממשלת שרון השנייה.

ישראל כץ: לגבי אילת היו כבר שמונה החלטות ממשלה.

ישראל כץ: זה התחיל בזמן בן-גוריון אבל אני מקווה שבקרוב תהיה החלטת ממשלה שתתממש.

נחמן שי: אתה בעד?

ישראל כץ: בהחלט.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: כולנו.

ישראל כץ: אמרתי, מאילת ועד קריית שמונה.

ישראל כץ: אמנם בחזון של 10-15 שנים חלק מזה, בהחלט אני רואה את החיבור הזה כדבר לאומי, כלכלי וחברתי ואני מקווה שהקו הזה לאילת יצא לדרך ואני אופטימי.

נחמן שי: גם האוצר חושב כך?

ישראל כץ: בסוף יש ממשלה אחת וכולם בסוף חושבים אותו הדבר אחרי דיונים וויכוחים לגיטימיים.

ישראל כץ: אני מניח שהדיונים יבשילו ויוציאו את הקו הזה לדרך.

אופיר אקוניס: הזכיר כאן קודם אלכס לנגר שעבדתי במשרד התחבורה, אבל אני עבדתי גם במשרד האוצר.

אופיר אקוניס: יצא לי לעבוד עם שר האוצר שהיום הוא ראש הממשלה ואני יודע את עמדתו הנחרצת לגבי הקו.

אופיר אקוניס: אני כמובן תמכתי בה בצורה מוחלטת, לגבי הקו לאילת ואני חושב שזה קו חשוב מאוד.

אופיר אקוניס: אני לא יודע מה עמדת האוצר לגבי הקו לאילת, אבל הוא קו חשוב.

אופיר אקוניס: אני חושב שלרשת את המדינה ברכבות כפי שמתבצע כעת, כולל הכפלת הקו לבאר-שבע שמקצר את זמן הנסיעה מהפריפריות, זה דבר חשוב.

אופיר אקוניס: אגב, רכבות יבטלו את הפריפריות.

אופיר אקוניס: דיבר מנכ"ל הרכבת על חמישים שנים עיכוב, כן, במשך חמישים שנים היה עיכוב.

מנחם אליעזר מוזס: מה מצב הרכבות לגליל?

מנחם אליעזר מוזס: למירון?

אופיר אקוניס: מאה אחוז, גם זה.

אופיר אקוניס: לגבי מירון, אני לא יודע.

מנחם אליעזר מוזס: במירון מבקרים מיליון אנשים בשנה.

אופיר אקוניס: אם היה תהיה בצפת, זה יעזור לך?

אופיר אקוניס: להשלים את התשובה לגבי הרכבת.

אופיר אקוניס: מדיניות הממשלה, אם אינני טועה, היא באמת רישות המדינה ברכבות ובמסילות ברזל.

ישראל כץ: מאילת ועד דן, כולל מירון.

ישראל כץ: אגב, יש נקודה מאוד חשובה.

אופיר אקוניס: זאת מדיניות נבונה, חבר הכנסת שי.

ישראל כץ: משך הביצוע, אני לא מדבר על הקו לירושלים שהוא מאוד מסובך, גם ברכבות וגם בכבישים הוא דבר שניתן לזרז אותו ולהמריץ אותו.

ישראל כץ: הקושי העיקרי הוא בהליך התכנון, מול הוועדות, מול ההפקעות והדברים האחרים וכרגע אנחנו עוסקים בהסדרת הנושא הזה על מנת שיהיה הליך כזה שמצד אחד יאפשר למי שרוצה לערער לעשות זאת, אבל הוועדות וכולם יעבדו בקצב מהיר ביותר.

ישראל כץ: לא יתכן שמדברים נגיד על המזלג שאנחנו רוצים לעשות מיוקנעם, כביש חוצה ישראל שימשיך עד צומת כברי ולאחר מכן יהיה חיבור רוחב לנהריה וכולי, ושיהיה כביש מע"צ משודרג עם מחלפים במקום רמזורים וכולי עד צומת גולני ועד עמיעד.

ישראל כץ: כאשר מדובר מצומת גולני לעמיעד, ביצוע יכול לקחת למשל שנתיים, התכנון בתנאים הקיימים ייקח חמש שנים למרות שזה על תוואי קיים.

מנחם אליעזר מוזס: בגלל בירוקרטיה.

אופיר אקוניס: כן, בגלל בירוקרטיה.

אופיר אקוניס: בגלל חסמים בירוקרטיים ולא בגלל ביצוע.

ישראל כץ: גם אם זה יתבצע בטווח של שנים, אז אתה גם דוחף את זה ומלווה את זה עד לגזירת הסרט, כך שבאותה קדנציה יהיה אפשר גם להוציא לפועל וגם לחנוך.

ישראל כץ: אנחנו הולכים לעשות תיקוני חקיקה וזה יגיע לכנסת.

ישראל כץ: אני מקווה שגם תהיה כאן עזרה בעניין הזה כדי שפרוייקט יהיה לו שנה של תכנונים, שנתיים של ביצוע, ואפשר יהיה לעשות בשלוש שנים כאשר יש מדינות בעולם שזה נעשה שם בהרבה פחות זמן.

מנחם אליעזר מוזס: זה אמור גם לגבי כביש 38?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, נדמה לי שאחרי שכבר קובעים מדיניות, וקובעים מדיניות, יש חסמים מטורפים.

ישראל כץ: כביש 38 הוא דוגמה טובה.

ישראל כץ: זה כביש אדום.

ישראל כץ: החברה הלאומית לדרכים מוכנה לבצע ואנחנו מוכנים להכניס את הכביש לסדר עדיפות והוריתי גם לקדם את התכנון לכל אורכו עד בית שמש ומבית שמש אבל מחכים למוסדות התכנון.

ישראל כץ: במקרה הזה, ההפקעות שצריכות להתלוות לדבר הזה.

ישראל כץ: בחוצה ישראל, היתרון הוא שיש חוק מיוחד, חוק חוצה ישראל, שמאפשר להיכנס לביצוע ואז לדון לגבי הפיצויים ובכל יתר הדברים ולכן זה גם עבד ועובד.

מנחם אליעזר מוזס: אי אפשר ליישם את זה בכבישים אדומים?

ישראל כץ: בכבישים שהוכרזו כפרוייקט לאומי, אנחנו כרגע מנסים להתאים את החוק וזה יובא לכנסת כדי שאפשר יהיה באותה דרך לקדם את הדברים.

מנחם אליעזר מוזס: אני מוכן להציע את הצעת החוק הזאת.

ישראל כץ: אם תתמוך בה, זה כבר טוב.

מנחם אליעזר מוזס: היא כבר קיימת?

ישראל כץ: אנחנו כרגע יושבים על הנושא הזה.

אופיר אקוניס: אנחנו חורגים מהזמן, אבל זה מראה על חשיבות הנושא, זה שכולם רוצים לדבר ולהביע את עמדותיהם.

אופיר אקוניס: הנושא הוא אכן חשוב.

חיים תמם: אני יושב-ראש ארגון עובדי אגד.

חיים תמם: אדוני השר, אני רוצה להדליק נורה אדומה.

חיים תמם: תבדקו במלחמת לבנון השנייה איזה חברות הסעה הסכימו להיכנס ללבנון ואיזה חברות לא הסכימו להיכנס ללבנון.

חיים תמם: כדאי מאוד שתבדקו את זה כי במצב של מלחמה, מי יבוא?

חיים תמם: אני לא רוצה לפגוע כאן באף אחד, אבל מי שהיה במלחמות אלה אנחנו ותמיד נמשיך להיות בפנים.

חיים תמם: חוץ מאגד, ואולי חברת דן, לא ראיתי אף אחד שם ושמעתי שהחברות לא רצו להיכנס ללבנון.

חיים תמם: מה תעשו כשתהיה מלחמה?

חיים תמם: עם כל הכבוד, הרפורמה הצליחה או לא הצליחה, אבל מי עובר את הרפורמה הזאת?

חיים תמם: משנת 2000 אני עובר את ההפרטה באגד.

חיים תמם: אתם יודעים מה זה לבוא להסכם קיבוצי עם משכורת, תודה לאל, ולבוא בלי הסכם?

חיים תמם: נהג שעובד עשרים שנים מדימונה ומבאר-שבע, אתה זורק אותו לאשפתות.

חיים תמם: אז על מה אתם מסתכלים?

חיים תמם: עליית נוסעים?

חיים תמם: עליית נוסעים בגלל המצב הכלכלי, בגלל שאנשים השאירו את המכוניות הפרטיות בבית ובאו לנסוע באוטובוסים.

חיים תמם: על מה אתם מדברים?

חיים תמם: רבותיי, יש כאן אנשים מפוטרים ואנשים הולכים הביתה בבכי.

חיים תמם: אני אומר לכם שבזמן מלחמה, לא יהיה כאן שום דבר.

חיים תמם: אתם תהיו עם עצמכם ועם הלשון בחוץ.

חיים תמם: כדאי שתדעו את הדברים האלה.

חיים תמם: אני מציע לכם להקים ועדה חיצונית שתבדוק את כל הרפורמה הזאת, אם היא הצליחה או לא הצליחה, וזה לפני שאתם ממשיכים.

חיים תמם: תבדקו את הנושא הזה.

חיים תמם: עברתי 20 הפרטות בכל הארץ.

חיים תמם: אני מדבר כוועד העובדים ותודה לאל אני מסתדר עם ההנהלה די טוב ומשתדלים למנוע פיטורים, אבל אחד שהולך הביתה, זאת מכת גרזן בראש.

חיים תמם: אני מרגיש שכך גם קורה בחברת דן.

חיים תמם: אם אני משאיר את אותו אדם לעבוד בבאר-שבע, זה לא אותו דבר כי הוא בקושי עובד ארבע-חמש שעות ביום והולך הביתה.

חיים תמם: אתם לא חושבים על הדברים האלה אלא מה שמעניין אתכם זה כסף.

חיים תמם: כסף והקומבינות למעלה בין כל החברות.

חיים תמם: מספיק עם זה.

חיים תמם: זה מאוד כואב לי ולכן התפרצתי כך.

חיים תמם: תודה.

יורם נגר: אדוני השר, יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת.

יורם נגר: רציתי לדבר בעיקר על הנושא של הקנסות שמשרד התחבורה משית על חברות התחבורה.

יורם נגר: הקנסות האלה לא מגיעים לחברות התחבורה אלא הם מגיעים לנהגים ומדובר בנהגים שמרוויחים 20.80 שקלים לשעה והם עובדים קשה.

יורם נגר: הם גם נוהגים, הם גם גובים את הכסף, הם גם צריכים להיות אנשי ביטחון ולהיות דרוכים כל הזמן לראות מי עולה ומי יורד מהאוטובוס, הם גם צריכים להתמודד עם התחבורה הצפופה במטרופולין תל-אביב, בירושלים ובחיפה שהיא בלתי אפשרית לאוטובוס גדול.

יורם נגר: אחר כך הנהג צריך להיצמד למדרכה, לדאוג לקלוט את הנוסעים כמו שצריך, לקלוט אותם בביטחון.

יורם נגר: אתם לא אוכפים את השמירה ודואגים שתחנות האוטובוסים יהיו פתוחות.

יורם נגר: למה למשל אתם לא עושים תקנה שמי שחונה בתחנת אוטובוס תופקע לו המכונית הפרטית שלו למשך שבועיים-שלושה?

יורם נגר: או משאיות שעומדות באמצע תל-אביב.

יורם נגר: בתל-אביב אתה לא יכול לנסוע.

יורם נגר: תעשו תקנה שמי שחונה בתחנת אוטובוס, ייקחו לו את האוטובוס.

יורם נגר: מי שנוהג שיכור, אתם לוקחים לו את המכונית למשך חודש.

יורם נגר: אם תעשו כך גם כאן, נראה מי יחנה בתחנת אוטובוס.

יורם נגר: אנשים יפחדו ואז תהיה לנו אפשרות כנהגי אוטובוס להיכנס למפרצים ולקלוט נוסעים בבטחה.

יורם נגר: תדאגו לכך שיהיו לוחות זמנים, כך שנהג יוכל לעבוד בקצב נורמלי.

אופיר אקוניס: זה דבר אחר.

אופיר אקוניס: זאת חקיקה נפרדת.

חליל שווא: הנהג מקבל קנס והוא לא יכול לערער עליו.

חליל שווא: הקנס הוא אוטומטי ותפסנו מוקדים שלכם שבכלל לא בדקו את האוטובוס.

חליל שווא: אין אפשרות לערער על הקנס כי זה אוטומטי.

אופיר אקוניס: אין מערכת של ערעור?

יורם נגר: אצלנו בחברה יש מערכת ערעור.

יורם נגר: אני לא יודע מה קורה בחברות פרטיות.

חליל שווא: נותנים קנסות בגין איחור, אבל גם אם אתה רוכב על וספה, לא תוכל להגיע בזמן לירושלים.

חליל שווא: אתה מקבל קנס, אבל אין אפשרות ערעור.

חליל שווא: אסור לפגוש את הבודק ולראות אם הוא משקר או לא?

חליל שווא: הנהג צריך להתמודד עם קנס בגובה של 500 ו-1,000 שקלים.

חליל שווא: אין פה צדק.

יורם נגר: אני חושב שדבר מאוד חשוב, כמו שהעידה כאן חברת הכנסת שלי יחימוביץ, הוא שהיו בחברות הפרטיות נהגים שלא יורדים אפילו לשירותים.

יורם נגר: צריך לדאוג לחייב את החברות לשנות את לוחות הזמנים.

יורם נגר: אני נהג אוטובוס כבר כשלושים שנים ואני עובד בקו מסוים ואני יכול להעיד על כך שלוחות הזמנים כמעט ולא השתנו.

ישראל כץ: אני מבקש שבתנאי שירות, אלה גם התנאים של הנהגים ולא רק המשכורת.

ישראל כץ: זה חייב להיכנס לתוך תנאי ההפעלה.

קריאה: זה מופיע במסגרת המכרז.

יורם נגר: אולי על הנייר.

ישראל כץ: עם דגש על התנאים ועל הבדיקה.

אילן קרני: אני מבקש לדבר בשם החברות הפרטיות ואני מבקש להתייחס לשני היבטים.

אילן קרני: אם אנחנו מדברים על הרפורמה, ההצלחה הבטוחה שיש לה הוא שכל הנושא הזה עלה על סדר היום הציבורי.

אילן קרני: אין היום עיתון אחד שלא מתייחס לנושא ואין יום שאין דיונים בכנסת בנושא של הרפורמה בתחבורה הציבורית או על התחבורה הציבורית.

אילן קרני: אני חושב שזה כבר הישג אחד גדול.

אילן קרני: בנושא שכר הנהג, שזאת החוליה הכי חשובה לכולנו.

אילן קרני: אני רוצה לומר לכם דבר אחד פשוט.

אילן קרני: לפני כשנתיים וחצי-שלוש אנחנו יזמנו – אנחנו, החברות הפרטיות – הבנו שזאת החוליה הרלוונטית והחלשה ביותר ולכן יזמנו עבודה שנעשתה על ידי יוסי קוצ'יק, וכולם יודעים באיזה נושאים הוא מטפל.

אילן קרני: העלינו את הנושא הזה, העברנו כנס בים המלח על נושא מעמד הנהג וכתוצאה מכך זה אחד מהטריגרים שבמכרזים האחרונים יש במפורש התייחסות מאוד פרטנית לנושא של שכר הנהג ומעמדו.

אילן קרני: היום שני מכרזים שהיו, שכר הנהג שבאמת הסתובב סביב ה-20 שלים לשעה, במכרז הראשון שכר הנהג היה 27 שקלים כשכר יסוד ובמכרז השני השכר הוא מעל 30 שקלים כשכר יסוד.

אילן קרני: אני אומר את הדברים כנציג החברות הפרטיות ובעידודן.

אילן קרני: זה מהלך שאנחנו הרמנו אותו כקפיטליסטים.

אילן קרני: אנחנו קפיטליסטים.

אילן קרני: באנו באמת להרוויח כסף מהתחבורה הציבורית.

אילן קרני: אני רוצה להדגיש דבר נוסף.

אילן קרני: התחלנו בדיאלוג - אני אומר שהתחלנו כי אני זהיר בדבריי – עם משרד האוצר כדי לפתוח מנגנון שיפצה וישפה גם את הנהגים הקיימים עכשיו.

אילן קרני: זאת אומרת, כולנו יודעים להביא אוטובוסים והנהגים מבחינתנו זה הערך העליון וכך זה אצל כל החברות.

ישראל כץ: גם זמני מנוחה ותנאים.

אילן קרני: גם זמני מנוחה.

אילן קרני: הכל.

אילן קרני: האנשים שלך בודקים את זה.

אופיר אקוניס: הכל מאושר על ידי משרד התחבורה.

אילן קרני: משרד התחבורה, כל הנושא של בקרה תפעולית שבמיקרו אני מאוד לא אוהב אותו ואני מודה בכך, הוא קונס אותי, הוא מבקר אותי וכולי, אבל גם הבקרה התפעולית צריכים לומר עליה רק דבר אחד, שהיא בסופו של דבר הפכה את כל החברות להיות יותר טובות.

אילן קרני: אפשר לדבר על המינון, אפשר לדבר על הצורה, יש לנו הרבה מאוד מה לומר, אבל בסך הכל הזאת מהווה מנגנון שמיישר אותנו במפורש.

אילן קרני: אנחנו עומדים עכשיו מול ציבור תובעני ושקוף ואנחנו חייבים להיות שקופים.

אילן קרני: הדבר האחרון שאני רוצה לציין וכבוד השר, זה מאוד חשוב לי שתשמע אותו.

אילן קרני: מעמד הנהג זה לא רק השכר שלו אלא זה גם אופק תעסוקתי.

אילן קרני: כאשר אנחנו באים ומדברים על כך שהיום יש עשר חברות, לא צריכים למכרז אותן לדעת, את הפעילות שלהן בכל שמונה שנים או בכל שש שנים או בכל עשר שנים.

אילן קרני: אפשר באמת לשחרר את אלה שהן פחות טובות.

אופיר אקוניס: אולי נעבור לשיטת הרשיונות.

אילן קרני: לעבור לשיטת הרשיונות.

אילן קרני: זה מאוד חשוב כי גם זה מעמד הנהג.

אופיר אקוניס: יש עכשיו איזו הצעת חוק בעניין.

אילן קרני: זה אופק תעסוקתי לנהג שידע מה קורה שלושים שנים קדימה ולא כל שמונה שנים הוא צריך לחפש מעסיק אחר.

אילן קרני: גם זה מעמד הנהג.

אילן קרני: הנושא הזה של הנהג מאוד רלוונטי לכולנו.

עמית ברגמן: אני מטעם מועדון האופנועים הישראלי, אבל אני מייצג את האינטרסים של כל הרוכבים ואני רוצה לדבר על בטיחות.

עמית ברגמן: בעולם קיימת מגמה עולמית של מתן רשות לרכב דו-גלגלי לרכב בנתיבי תחבורה ציבוריים.

אופיר אקוניס: למשל היכן?

עמית ברגמן: למשל בארצות-הברית, החוק הפדרלי מאשר לרכב לנסוע בכל נתיב תחבורה ציבורית ובכל נתיב שקוראים לו HOV שהוא מעל ארבעה אנשים אבל בכל נתיב שמותר לו לנסוע, בכל נתיב שמותר לתחבורה הציבורית, מותר גם לאופנוע גם אם מדובר באדם אחד שרוכב עליו.

עמית ברגמן: יתר על כן, במקום שמותר למדינות לגבות אגרה - מה שנקרא טול – בארצות-הברית, אסור לגבות אגרה מאופנוע שנוסע בנתיב תחבורה ציבורית.

עמית ברגמן: באנגליה המדיניות השתנתה בשנת 2005 כאשר המדיניות הקודמת הייתה שלא לעודד אבל המדיניות הנוכחית היא לעודד.

עמית ברגמן: בלונדון מה-5 בינואר יש ניסוי של 18 חודשים כאשר כל רכב דו-גלגלי נוסע בכל נתיב תחבורה ציבורית.

עמית ברגמן: היתרון של זה הוא ברור והסיבה היא להגביר את הבטיחות של הרוכבים ולהגדיל את שדה הראייה שלהם, לא לגרום להם להתחכך עם התנועה ולהשתחל בתוך התנועה העמוסה.

עמית ברגמן: זאת מגמה עולמית שקיימת ובאנגליה השינוי הוא לאור מחקרים שנעשו.

עמית ברגמן: עדיין אין תוצאות סופיות למחקרים, אבל המחקרים מצביעים על שיפור בבטיחות.

עמית ברגמן: אני אשמח להגיע לפגישה במשרד המנכ"ל בנושא הזה כי פגישה כזאת יכולה להציל חיים.

עמית ברגמן: אני מזכיר ש-50 אחוזים מההרוגים ברכב דו-גלגלי נהרגים בעיר כאשר מדובר במהירות נסיעה קטנה.

עמית ברגמן: זה קורה סביב החיכוך עם התחבורה אבל אנחנו יכולים להקטין אותו על ידי זה שיהיה שדה ראייה גם של נהגים אחרים וגם של הרוכב.

עמית ברגמן: מילה לגבי המטרונית בחיפה.

עמית ברגמן: יש שם הפרדה מפלסית, דבר שמהווה קטסטרופה בטיחותית.

עמית ברגמן: כבר נהרג שם אדם אחד ולצערנו אנחנו חוזים שזה עלול לקרות שוב.

אופיר אקוניס: זה קצת יותר גבוה.

עמית ברגמן: מדובר בשבעה סנטימטרים.

עמית ברגמן: יכול להיות שאותו אדם ניסה לחמוק ממישהו שבלם לפניו.

עמית ברגמן: התנועה מאוד מאוד צפופה.

עמית ברגמן: אנשים לא רואים את שבעת הסנטימטרים האלה.

עמית ברגמן: אותו נהג נפל ואוטובוס עלה עליו.

אופיר אקוניס: זאת נקודה חשובה.

עמית ברגמן: אני מודה לאדוני.

עמית ברגמן: אני חושב שהדברים האלה צריכים להידון במשרד התחבורה.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: מקיימים ישיבה בנושא המטרונית.

אופיר אקוניס: זה בעניין אחר של שילוב המוניות.

אופיר אקוניס: המנכ"ל, הוא רוצה לקבל תשובה ואולי תעביר לו תשובה נפרדת.

יהודה סקר: אדוני השר, קודם כל נברך בשם כולם את ראש-הממשלה שהיום הוא בן שישים.

יהודה סקר: מזל טוב.

יהודה סקר: אדוני השר, אתה שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

יהודה סקר: בנושא של ירושלים, יש בעיה במעבר לרכבת הקלה.

יהודה סקר: אני מבקש את אדוני השר והמנכ"ל.

יהודה סקר: שלשום נהרגה ילדה בת שלוש ועוד ילד נפצע קשה ועוד ילד נפצע בינוני.

מנחם אליעזר מוזס: ומורה איבד את רגלו.

יהודה סקר: נכון.

יהודה סקר: אדוני השר, חייבת להיות הדרכה.

יהודה סקר: אני גם בקשר עם המשטרה שעושה עבודה מצוינת, גם עם העירייה וגם עם משרד החינוך.

יהודה סקר: חייבים להרגיל את הילדים בירושלים איך להתנהג עם הפעלת הרכבת הקלה.

אופיר אקוניס: אני מציע שתשתתף בסיור ותעלה את הנקודה הזאת.

יעקב גנות: אם נצטרך להשקיע הדרכה, הכשרה, הסברה, כל מה שנצטרך – משרד התחבורה מתחייב עכשיו לעשות זאת.

יעקב גנות: אנחנו נעזור, נממן, נתרום ונעשה מה שאתם רוצים.

יהודה סקר: תודה רבה.

יהודה סקר: רשמנו את הדברים.

יעקב גנות: נעשה מה שצריך מפני שברור לנו שבכל הארץ יתר המפעילים רואים את מה שקורה בירושלים ומשיתים את זה על משרד האוצר.

יהודה סקר: היום לומדים בתיכון חצי שעה שבועית תעבורה.

יהודה סקר: חסרים 15 מיליון שקלים לשנת 2010.

יהודה סקר: אם אדוני השר יעזור לנו בזה, להשלים את השעה החסרה.

ישראל כץ: אני חייב לומר כאן שמשרד החינוך הקצה בשנה הזאת 11 מיליון שקלים והוא הפסיק את ההקצאה לשנה הבאה.

יהודה סקר: השר, נפגשתי עם שר החינוך והוא אמר שאין לו תקנה תקציבית לתיכון.

ישראל כץ: יסדרו לו תקנה.

יהודה סקר: אני מדבר על השנה, על 2010.

יעקב גנות: משרד התחבורה ממשיך לשלם בדיוק את אותו סכום ששילם לפני שנה ולפני שנתיים והשנה.

יעקב גנות: משרד החינוך, בגלל ההתחייבות של שנת 2009 להוסיף 11 מיליון שקלים, השקיע והשנה הודיע שאין לו יותר תקציב והם לא משקיעים.

יהודה סקר: השר אמר לי שאין לו תקנה תקציבית.

יעקב גנות: אין שינוי בתקציב של משרד התחבורה.

ישראל כץ: אם השר אמר כך, זה ודאי נכון, אבל ניתן לפתור את זה.

אופיר אקוניס: כבוד השר, האם אתה רוצה לסכם?

אופיר אקוניס: או המנכ"ל?

אופיר אקוניס: יש לך כמה תשובות בקצרה?

אופיר אקוניס: המנכ"ל, בבקשה.

יעקב גנות: לחבר הכנסת מוזס.

יעקב גנות: אין לי תשובות.

יעקב גנות: ניתן לו תשובות בסיום הדיון, מפני שאני לא מכיר את הקווים בירושלים.

יעקב גנות: לגברת ששאלה ובינתיים עזבה, כל מילה שהיא אמרה, בסלע אבל אין לנו תשובות.

יעקב גנות: זה שיש עיכובים, זה שהבטחנו, נעשה את הכל כדי לעמוד בכל ההתחייבויות.

יעקב גנות: לחבר הכנסת נחמן שי, גם הוא יצא, כך שחבל לתת תשובות.

אופיר אקוניס: צודק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת עמאר טוען שלא קיבל תשובה.

יעקב גנות: לגבי תחבורה ציבורית במגזר המיעוטים.

יעקב גנות: נבדוק עם אלכס.

יעקב גנות: מדובר למעשה בבית ג'אן, בחורפיש ובמקומות כאלו.

יעקב גנות: אני מתחייב לבדוק עם אלכס ותקבל תשובה.

אלכס לנגר: קיבלנו הנחיה משר התחבורה, אני חושב שזה היה בשבוע הראשון שהוא נכנס לתפקיד, ונפגשנו עם כל ראשי המועצות והצגנו להם את התוכנית שלנו איך אנחנו חושבים שצריך לארגן את התחבורה הציבורית במגזר הדרוזי.

אלכס לנגר: אנחנו נמצאים אתם עכשיו בעבודה על פרטי התוכניות בכל ישוב וכבר הוצאנו מכרז לתחבורה פנימית בדלית אל כרמל ובעוספיה והקשר שלהם עם יוקנעם.

אלכס לנגר: לכן אנחנו עושים טיפול אינטנסיבי גם במגזר הדרוזי וגם בכלל במגזרי המיעוטים.

אלכס לנגר: אני יכול גם לתת לך דוגמאות של דברים שכבר עשינו כמו ברהט, שם ארגנו תחבורה מודרנית בישוב שלא הייתה בו תחבורה במשך שישים שנים, כמו במזרח העיר ירושלים שם יצרנו תשתית תחבורה ציבורית שפרוסה על פני כל מזרח ירושלים.

ישראל כץ: אני ביקשתי להכין תוכנית אב למגזר הערבי.

אלכס לנגר: יש תוכנית אב ואנחנו ניכנס בגליל לתוכניות כבדות מאוד לשיפור התחבורה הציבורית על מנת שבאמת נגדיל את הנגישות.

חמד עמאר: מתי נראה יותר משני אוטובוסים שמגיעים, אחד בבוקר ואחד בערב, לישובים הדרוזים?

אלכס לנגר: אני מקווה בימים הקרובים.

אלכס לנגר: יש לנו מכרז באוויר.

חמד עמאר: זה נרשם בפרוטוקול.

אופיר אקוניס: השר, אתה רוצה משפט סיכום?

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: אני מודה ליושב-ראש הוועדה על הדיון ולחברים, חברי הכנסת והחברים האחרים שהשתתפו בו.

ישראל כץ: גם אני למדתי מהדיון הזה דברים ואנחנו ניקח אותם לתשומת לבנו ונקווה שכל המטרות שהושגו כאן, גם תתממשנה.

ישראל כץ: תודה רבה.

אופיר אקוניס: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הישיבה.

אופיר אקוניס: הוועדה תסייע לממשלה ולמשרד התחבורה בעידוד, פיתוח וקידום התחבורה הציבורית.

אופיר אקוניס: זאת משימה לאומית.

אופיר אקוניס: אחת הבעיות העיקריות שלמדנו עליה כאן היא חסמים ובירוקרטיה, ואלה דברים שצריך להסיר אותם אדוני השר.

אופיר אקוניס: לפי הישיבה הזאת וישיבות נוספות שקיימנו ביחד, דברים שיועברו כהצעות חוק, כתקנות, כחקיקה ראשית, כאן אין חסמים.

אופיר אקוניס: כאן לא יהיו בלמים.

אופיר אקוניס: יהיו בלמים רק כאשר זה יהיה שייך לבטיחות בדרכים.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים מעקב אחר הפרוייקטים שהציג לנו מר לנגר ובהם הרכבת הקלה בתל-אביב, הקווים במטרופולין תל-אביב, חיפה, ירושלים, סוגיית ההפרטה של הקווים של האוטובוסים, סוגיית מוניות השירות והמוניות.

אופיר אקוניס: מר לנגר, ביקשנו להעביר אחת לרבעון – לא צריך אחת לחודש – את אותו דוח של חברת ריבה שעוסקת בבקרה ופיקוח על האוטובוסים ועל קווי האוטובוסים, וגם להעביר לוועדה בהקדם את טבלת המחירים החדשה שמתבססת על הרפורמה במחירים שהצגת, בעיקר רפורמת התעריפים בירושלים.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים סיור בתוואי הרכבת הקלה בעיר ירושלים וככל שהדברים יידרשו בתחום התחבורה, אנחנו כאן.

אופיר אקוניס: ראיתי את העניין הגדול שהיה כאן וזה גם בא לידי ביטוי בכך שכל כך הרבה זמן ישבנו כאן.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם השר והמנכ"ל על כך שנפתרו דברים גם תוך כדי הישיבה, דבר שהוא נדיר וטוב.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.