ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 70, 2009-09-03 12:00

דוד אזולאי: צהרים טובים לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אורי אורבך – הצעת חוק כלי ירייה (תיקון – הגבלת גיל למתן רישיון כלי ירייה ולאימון במטווח), התשס"ט-2009.

דוד אזולאי: קראתי עכשיו את הצעת החוק ואני מודה שעד שלא קראתי אותה לא הבנתי, ואחרי שקראתי אותה אפילו התפלאתי קצת איך דבר כזה לא מופיע בחקיקה.

דוד אזולאי: התבדחתי עכשיו עם היועץ המשפטי, אמרתי שלכאורה אני יכול לקחת את הנכד שלי למטווח.

אורי אורבך: למה "לכאורה"?

אורי אורבך: ...

דוד אזולאי: אוכל לקחת את הנכד שלי למטווח ושם ללמד אתו ירי, וזה בסדר.

קריאה: הוא יכול ללכת לבד, הוא לא צריך אותך.

דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אורי אורבך, אנא תציג את הצעת החוק.

אורי אורבך: תודה, אדוני היושב-ראש, שאתה מכנס את הוועדה בפגרה ומוציא שֵם טוב מדי לחברי הכנסת שעובדים גם בפגרה ...

דוד אזולאי: דרך אגב, זאת לא הישיבה הראשונה שלנו בפגרה, לידיעתך.

דוד אזולאי: קיימנו כבר כמה ישיבות.

קריאה: אל תדאג, התקשורת לא כאן אז שמך הטוב לא ייצא ...

אורי אורבך: מדובר בשני תיקונים משמעותיים בעיניי, אחד יותר והשני פחות.

אורי אורבך: התיקון המשמעותי הוא באשר לאפשרות החופשית היום לכל ילד, ללא הגבלת גיל, להשתתף במטווח.

אורי אורבך: ראינו תופעה של מסיבות ימי הולדת במטווח, שבאה קבוצה שלמה, כיתה מגיעה למטווח, כולם יורים והולכים.

אורי אורבך: אנחנו רוצים למנוע את הירי על-ידי ילדים כבילוי בשעות הפנאי.

אורי אורבך: הסכמנו מראש – אני מדגיש את זה – בעקבות פנייתה של שרת המדע, התרבות והספורט, להחריג את הירי הספורטיבי.

אורי אורבך: זאת אומרת, כאשר ילדים צעירים נכנסים למסלול של ענף הקליעה, שהוא ענף ספורט אולימפי, אנחנו יכולים למצוא כאן נוסחה שהמסלול הזה יהיה אפשרי, ובלבד שזה לא יהיה כסות לאפשר לכל ילד להציג עצמו כביכול כספור

אורי אורבך: טאי כדי שיוכל כעת "להרביץ" חופשי יריות בטווח.

אורי אורבך: אני לא רוצה שילד במסיבת יום הולדת יירה במטווח, או שאב שרוצה ללמד את ילדו את נפלאות האקדח יושיב אותו על ברכיו וייתן לו לירות כאשר הילד צעיר וגילו פחות מ-16 שנים.

אורי אורבך: בין הגילאים 16-18 יתאפשר לירות באישור הורים, ואחר-כך אנחנו כמובן כבר לא מתערבים.

אורי אורבך: זה התיקון החשוב הראשון.

אורי אורבך: הנושא החשוב פחות, אבל שראוי כבר "על הדרך" להסדיר בחקיקה, הוא קביעת גיל הרישוי לאקדח.

אורי אורבך: כיום זה לא מופיע בחקיקה הראשית.

אורי אורבך: אני לא מדבר על הצבא כרגע.

אורי אורבך: היום מותר להחזיק אקדח ברישיון מגיל 21, על-פי תקנה של משרד הפנים.

אורי אורבך: אנחנו רוצים לעגן את זה בחקיקה הראשית.

אורי אורבך: אפשר לפתוח את זה לדיון.

יאיר דוידוביץ: אבל אדוני רשם "כלי ירייה" ולא רק "אקדח".

יאיר דוידוביץ: כלי ירייה הוא גם רובה אוויר.

יאיר דוידוביץ: בכך נועלים שוב את נושא הקליעה הספורטיבית.

אורי אורבך: מכיוון שנחריג את נושא הספורט, זה אמור לפתור גם את העניין הזה.

אורי אורבך: אין לי עניין להצמית ולהשבית ענף ספורט בישראל שכבר אלפיים שנה עם ישראל עוסק בו.

אורי אורבך: אני סבור שילד בן 14 לא צריך לדעת לירות באקדח.

אורי אורבך: צריך להרחיק ילדים מאקדחים.

אורי אורבך: על-פי השקפתי צריך גם להרחיק מבוגרים מאקדחים, אבל לא אני הדיקטטור כרגע כאן במדינה.

אורי אורבך: הייתי פוסל כנראה עוד כמה דברים.

אורי אורבך: אגב, אני בטוח שגם אתם תסכימו שמחלקים כאן רישיונות באופן גורף.

דוד אזולאי: זה לא נכון.

דוד אזולאי: תיכף תשמע את מי שממונה על כלי ירייה והוא יספר לך מי רשאי לקבל רישיון.

דוד אזולאי: אז תבין שזה לא פשוט.

אורי אורבך: אני יודע שהחמירו בשנים האחרונות, אבל לדעתי יש יותר מדי אקדחים במדינת ישראל.

אורי אורבך: אני יודע שיש עיוורים שמחזיקים אקדח ברישיון בישראל.

אורי אורבך: הם התעוורו במשך השנים, כלומר הם לא קיבלו את הרישיון בהיותם עיוורים, אבל אנשים מחזיקים אקדח כדי שיהיה, אולי ...

אורי אורבך: אבל זאת סוגייה אחרת שלא ניכנס אליה עכשיו.

אורי אורבך: אנחנו מדברים כרגע על הגבלת הגיל לאימון במטווח והנגזרות של זה.

אורי אורבך: מדובר כמובן על מטווח חוקי.

אורי אורבך: מטווחים לא חוקיים הם לא חוקיים וצריך לסגור אותם.

אורי אורבך: אני מניח שהאינטרס של בעלי המטווחים החוקיים – וזה דבר שצריך אולי גם לטפל בו בהזדמנות אחרת - - -

יאיר דוידוביץ: אם כבר מדברים, במטווח אסור לחגוג ימי הולדת.

יאיר דוידוביץ: זה לא אולם אירועים.

קריאה: זה כבר עבירה על חוק אחר.

אורי אורבך: אבל זה אירע ואנחנו רוצים להבהיר.

אורי אורבך: לא משנה אם זה מסיבת יום הולדת או מסיבת סיום כיתה, הבאתי את זה כדוגמה.

אורי אורבך: אבל יש מטווחים לא חוקיים במדינת ישראל.

אורי אורבך: הורים לוקחים את הילד שלהם לאיזה מקום בחולות והם יורים כאילו מדובר בטרקטורון לא חוקי ...

אורי אורבך: אני מניח שאם נילחם גם בתופעה הזאת, זה יקל וייטיב עם מקומות שעובדים כחוק ובצורה מסודרת.

אורי אורבך: וכמובן שבמטווח חוקי יהיה השילוט המתאים.

אורי אורבך: יש תיקון בחוק גם לעניין הזה בהמשך לחקיקה שאני מציע, שיובהר שיפעל שם מדריך ירי שהוכשר כהלכה ותצוין גם הגבלת הגיל.

אורי אורבך: כל ההסברים מופיעים בהצעת החוק בקצרה.

אורי אורבך: כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, פלא שחוק כזה לא נחקק עד כה.

אורי אורבך: אירעו לאחרונה כמה אסונות.

אורי אורבך: אני סבור שהם לא קשורים דווקא לילדים שהיו במטווחים, ילדים משחקים באקדחים גם אם הם לא היו במטווחים.

אורי אורבך: היה מקרה אחד לאחרונה של ילד שהיה לו ידע על אקדחים כי הוא השתתף במטווח, לא בארץ אגב אלא במקום אחר וכחוק.

אורי אורבך: הנגישות שלו לעניין הביאה אותו למשחק בנשק.

אורי אורבך: אני מציע למצוא נוסחה שתגביל את השימוש בנשק על-ידי ילדים במטווחים, וממילא בכלל.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אורי אורבך, מי אמור לאכוף את החוק הזה?

דוד אזולאי: מה אם נער מגיע למטווח ומבקש לבצע ירי ומביא את אישור ההורים?

אורי אורבך: המטווח אחראי.

יצחק קדמן: הוא צריך להביא תעודת זהות גם.

דוד אזולאי: הוא יביא תעודת זהות ואת האישור של ההורים.

דוד אזולאי: בהצעת החוק לא נקבע מי אמור לאכוף.

תומר רוזנר: מנהל המטווח.

דוד אזולאי: אם הנער אומר: אני לא מוכן ללכת מכאן, אני רוצה לבצע ירי?

יצחק קדמן: הוא יירה בכוח?

דוד אזולאי: אני מציג סיטואציה שיכולה לקרות.

אורי אורבך: מכירת אלכוהול היא מקרה דומה, חמור פחות.

אורי אורבך: מי שאחראי לא למכור אלכוהול לקטין הוא מוכר האלכוהול.

אורי אורבך: אני מתייחס אל בעלי המטווח כנותני שירות.

דוד אזולאי: נתייחס לזה בהמשך.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני מנכ"ל המועצה לשלום הילד, מר יצחק קדמן.

יצחק קדמן: תודה רבה, אדוני.

יצחק קדמן: אני רוצה להצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת אורבך וקודם כול להודות לך שטרחתם בפגרה לקיים את הדיון.

יצחק קדמן: זה יאפשר, כך אני מקווה, עם חזרת הכנסת לעבודה במושב החורף להצביע על הצעת החוק בקריאה הראשונה ולקדם את חקיקת החוק הזה.

יצחק קדמן: אני מוכרח לומר, למרות שאנו מצויים כבר שנים רבות בעניינים של ילדים ודברים שמסכנים אותם, התוודענו לעניין הזה במקרה לגמרי והיינו מופתעים בדיוק כמוכם.

יצחק קדמן: בתחילתו של העניין התקשרה אלינו אזרחית תושבת נתניה ואמרה לנו: חבר'ה, העולם השתגע.

יצחק קדמן: שאלנו אותה מה קרה.

יצחק קדמן: היא שלחה לנו מודעה מתוך מקומון בנתניה שמזמינה את הילדים לבוא ולירות במטווח ללא הגבלת גיל, עם מודעות גדולות מאוד, מספרי טלפון וכדומה.

יצחק קדמן: האזרחית הזאת, לפני שהתקשרה אלינו התקשרה למטווח עצמו ושאלה אם היא יכולה להביא את הילד הקטן שלה.

יצחק קדמן: אמרו לה: אין שום בעיה.

יצחק קדמן: סיפרו לה גם שבכל סט של ירי הילד מקבל 26 כדורים ואין שום בעיה.

יצחק קדמן: אז האישה פנתה אלינו.

יצחק קדמן: ערכנו בעצמנו בדיקה ומצאנו שכל מה שהיא אמרה וכל מה שהיה כתוב במודעה בעיתון נכון.

יצחק קדמן: אז ערכנו בדיקה נוספת.

יצחק קדמן: גם העיתון "ידיעות אחרונות" "התלבש" על העניין, בדק ומצא שלא מדובר אך ורק במטווח בנתניה אלא בתופעה קיימת ונפוצה מאוד בהרבה מאוד מטווחים בארץ.

יצחק קדמן: בחלקם עושים את הדברים באופן גלוי לגמרי ומפרסמים את השירות לילדים, שזה אטרקציה לימי הולדת ואפשר לחגוג אצלם ימי הולדת, לקבל גם כוס קולה באותה הזדמנות ולעשות חגיגה שלמה וכמובן לירות במטווח.

יצחק קדמן: אז אמרנו: בסדר, אולי מישהו עושה את זה, אבל זה בוודאי לא כחוק כי בוודאי כתוב בחוק שאסור לעשות את זה.

יצחק קדמן: בדקנו בחוק כלי ירייה ונדה

יצחק קדמן: מנו לגלות שאין שום מגבלה בכל צורה שהיא על ילדים לירות במטווח בכל גיל שהוא.

יצחק קדמן: אז החלטנו שמה שמובן מאליו כנראה לא מובן מאליו וניסחנו הצעת חוק.

יצחק קדמן: אני מעריך ומודה לחבר הכנסת אורבך וגם לחבר הכנסת דני דנון שהרימו את הכפפה והניחו את הצעות החוק הללו על שולחן הכנסת.

יצחק קדמן: אני סבור שצריך לקדם את העניין הזה במהירות.

יצחק קדמן: אסור בשום פנים ואופן לתת גישה לילדים, ובוודאי לילדים צעירים, לכלי נשק.

יצחק קדמן: יש לנו מספיק אלימות בחברה.

יצחק קדמן: אני לא מקבל את הטענה, וגם פסיכולוגים שדיברנו איתם לא מקבלים את הטענה כאילו דווקא הירי במטווח ילמד את הילד לירות באופן אחראי יותר.

יצחק קדמן: אני לא רוצה שהילדים ילמדו לירות באופן אחראי.

יצחק קדמן: אני לא רוצה שילדים ילמדו לירות בכלל, כל ילדי ישראל, ועם המהלך של שר החינוך עכשיו זה בוודאי יגבר.

יצחק קדמן: יגיעו בסופו של דבר לשירות בצה"ל ושם ילמדו אותם לירות בכלי נשק בצורה אחראית בהיותם בגירים מעל גיל 18.

יצחק קדמן: ילדים ונשק – לא הולך ביחד.

יצחק קדמן: הדבר הזה יכול להיות בעל סיכון עצום, גם אם לילד עצמו אין אקדח.

יצחק קדמן: הורים רבים מאוד מחזיקים אקדח בבית.

יצחק קדמן: הם אמנם חייבים לשמור אותו כפי שצריך, אך לא תמיד זה נעשה.

יצחק קדמן: ילד שקיבל את המיומנות ויש לו קשר כלשהו לאקדח שיש בבית ההורה יוכל אחר-כך לבצע את הירי גם אם למד כללי בטיחות.

יצחק קדמן: במודיעין היה מקרה איום ונורא רק לפני כמה חודשים, כאשר ילד, שמסתבר שהיו לו הכישורים כי כבר ירה במטווח, לקח אקדח של אבא שלו וירה למוות בחבר שלו.

יצחק קדמן: טרגדיה נוראית, כמובן למשפחת הילד ההרוג ובוודאי גם למשפחת הילד ההורג שיצטרכו לשאת את זה עד סוף חייהם.

יצחק קדמן: הדבר כל-כך מובן מאליו שלא צריך להכביר מילים.

יצחק קדמן: בעלי המטווחים, אני בטוח, ימצאו דרכים להתפרנס בכבוד גם ממבוגרים.

יצחק קדמן: כפי שאנו לא מוכרים סיגריות לקטינים, כפי שאנו לא מוכרים אלכוהול לקטינים, לפחות על-פי החוק, עלינו למנוע ירי על-ידי ילדים.

יצחק קדמן: צריך לאשר את הצעת החוק מוקדם ככל האפשר.

יצחק קדמן: זאת הצעת חוק פשוטה שאיננה פוגעת באף אחד.

יצחק קדמן: היא מידתית.

יצחק קדמן: למשרד האוצר אין התנגדות להצעת חוק כי היא לא עולה כסף.

יצחק קדמן: לכן צריך להעביר אותה.

יצחק קדמן: קיבלתי הערות משרת המדע, התרבות והספורט.

יצחק קדמן: אין לנו שום כוונה לפגוע – אם יש קבוצות או ענף ספורט מאורגן שבו משתתפים גם קטינים, ושם יש בדרך כלל כלי ירייה מאוד-מאוד מוגדרים על-פי ההנחיות של התאחדויות הספורט, וזה נעשה בצורה מודרכת – להחריג את העניין ולא להרוס ענף ספורט כזה או אחר.

יצחק קדמן: אבל עלינו להיות זהירים מאוד בנוסח ההחרגה.

יצחק קדמן: אנו לא רוצים שדרך ההחרגה של ענף ספורט באופן אוטומטי יכניסו את כל ילדי ישראל פנימה.

יצחק קדמן: כולנו יודעים שיש קומבינות ואיננו רוצים שברגע שיהיה פתח יציאה כל ילדי ישראל "פתאום" יעסקו בענף הספורט הזה.

יצחק קדמן: אלה שמייצגים כאן את משרד המדע, התרבות והספורט ואת ענף הקליעה יוכלו בוודאי להגיד לנו כמה ילדים רשומים היום כעוסקים בענף הספורט הזה, כדי שנקבל פרופורציות מי באמת עוסק בזה.

יצחק קדמן: אלה שעוסקים בענף הספורט הזה – צריך לבדוק היטב שהם רשומים באגודה, בענף, בהתאחדות או איך שזה קרוי באותו ענף ספורט, שיהיה ברור שאנחנו לא פותחים כאן פתח להכנסת כל ילדי ישראל.

יצחק קדמן: אם הדברים האלה יהיו ברורים – אין לנו התנגדות לעשות את ההחרגה הספציפית של ענף ספורט הקליעה שהוא ענף ספורט בין-לאומי מוכר.

יצחק קדמן: לגבי כל היתר – הדברים פשוטים וחד-משמעיים.

יצחק קדמן: כפי שאדוני היושב-ראש אמר, הדבר היחיד המפתיע שזה לא היה מוסדר עד היום.

יצחק קדמן: צריך להסדיר את זה מוקדם ככל האפשר.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: רשות הדיבור לנציגי התאחדות הקליעה בישראל, בבקשה.

יצחק יונסי: אני יושב-ראש התאחדות הקליעה בישראל.

יצחק יונסי: שמעתי את הדברים של חבר הכנסת אורבך ושל מר קדמן.

יצחק יונסי: אני לא שותף לחלק מן הדברים שמר קדמן אמר, למרות שבאופן כללי אני מקבל את הדברים היות וגם הוא מסכים להחרגה.

יצחק יונסי: אני סבור שלא נכון לקשור את הקליעה או הירי לאלימות או להגברת האלימות.

דוד אזולאי: לא כך הוא אמר.

יצחק יונסי: כך הובן, שילדים וירי לא הולכים ביחד כי זה אלימות.

יצחק יונסי: אם כך נצטרך להגביל גם את הכניסה למגרשי הכדורגל כי בקהל הצופים יש המון אלימות מילולית, ואלימות מילולית תוביל בהמשך גם לאלימות פיזית, ויש שם גם אלימות פיזית.

יצחק יונסי: אותו דבר בחוגים לקראטה שמתחילים מגיל 6, ושם זה מכות שיכולות להוביל לאלימות והם לומדים גם כיצד להכות במקומות הנכונים כדי לגרום לבעיות ולנזקים בגוף של המתמודד ממול.

יצחק יונסי: כהתאחדות הקליעה אנחנו היום אחראים מאוד באופן שאנו מלמדים את הילדים שבאים אלינו.

יצחק יונסי: אסור לשכוח שהילדים – אני קורא להם ילדים כי אנו מקבלים ילדים מגיל 12 - - -

יצחק קדמן: אגב, במטווחים היו צילומים של ילדים בני 3.

יצחק יונסי: תלוי באילו מטווחים.

יצחק יונסי: אין לנו אחריות על המטווחים המסחריים.

יצחק יונסי: אני מדבר על המטווחים ועל האגודות שמסונפים להתאחדות הקליעה בישראל.

יצחק יונסי: התאחדות הקליעה בישראל היא גוף מסודר ומאורגן שקיים שנים רבות, גוף אולימפי מחנך.

יצחק יונסי: דרך הקליעה למטרה הילדים מקבלים גם חינוך – זה מגביר אצלם את הריכוז, הם מקבלים חינוך לסובלנות ולסבלנות.

יצחק יונסי: זה מעניק לילדים עוד הרבה דברים נוספים מעבר לקליעה כשלעצמה.

דוד אזולאי: תרשה לי לקטוע אותך, אבל אני מבקש לשאול שאלה.

דוד אזולאי: אני רוצה להתקדם.

דוד אזולאי: תגיד לנו איפה החוק הזה מפריע להמשך הפעילות של מועדוני הקליעה.

דוד אזולאי: שמעתי גם ממציע החוק וגם מד"ר קדמן, שניהם הדגישו בפירוש שאין שום כוונה בחקיקה הזאת לפגוע בנערים שעושים את זה בצורה מבוקרת ומסודרת, במקומות מאורגנים ומסודרים.

יצחק יונסי: אני מבקש שהחוק הזה ייתן בידי התאחדות הקליעה אפשרות לקבוע מאיזה גיל הוא מגייס לעצמו את הקלעים.

יצחק יונסי: כמובן שזה יהיה באופן מסודר, מנוהל, תחת רישום וכל האישורים המתאימים.

יצחק יונסי: היום אנחנו עושים את זה בערך מגיל 12, אבל לעתים גם ילדים שמגיעים בגיל 12 ופיזית לא בנויים לקליעה למטרה אנחנו שולחים אותם הביתה, שיחזרו רק כשיהיו בנויים כפי שצריך.

יצחק יונסי: גם מבחינה מנטלית, אם מנהלי המטווחים והאגודות מזהים שמבחינה מנטלית ילד לא מסוגל להתאמן בקליעה או לשמור על חוקי הזהירות הוא נשלח הביתה ולא מתקבל.

יצחק יונסי: אנחנו אחראים מאוד בעניין הזה.

אורי אורבך: אבל אם ילד בן 11 מפותח מאוד אתם כן מקבלים אותו?

יצחק יונסי: כן.

יאיר דוידוביץ: המאמן בשטח, מדריך הירי שהוסמך על-ידי בית-ספר מסודר או בווינגייט, יכול להחליט אם הילד יכול להחזיק רובה במשקל 4.5 קילוגרם או לא יכול.

יאיר דוידוביץ: מה גם שאנחנו לא מתחילים מן היום הראשון מכך שהילד מחזיק את הרובה עליו.

יאיר דוידוביץ: בהתחלה במשך לפחות 3-4 חודשים - - -

אורי אורבך: בכל חוק כזה מגבילים בגיל, ולא רק לפי שיקול דעת של מאמן בשטח על איכות מנטלית.

אורי אורבך: אנחנו צריכים דברים מדידים.

יאיר דוידוביץ: בהתעמלות – מאיזה גיל מקבלים?

יאיר דוידוביץ: והפגיעה בילד או בילדה בהתעמלות גדולה בהרבה מאשר בספורט הקליעה.

יצחק קדמן: נציע גם חוק על התעמלות אמנותית ועל מאמנות בהתעמלות אמנותית שמכות את הילדים.

דוד אזולאי: אני מציע לא להיכנס כאן לוויכוחים ולהרצאות.

דוד אזולאי: יש כאן תמימות-דעים שמועדוני קליעה ותלמידים שעוסקים בקליעה בצורה מאורגנת ומסודרת יוחרגו.

דוד אזולאי: על כך אין ויכוח.

דוד אזולאי: כולנו כאן מסכימים שיש לאפשר להם להמשיך בפעילות.

דוד אזולאי: השאלה ממתי, היכן ואיך.

דוד אזולאי: את זה נקבע בהמשך לאחר שנקבל הצעות של המשפטנים ונכניס את הסייגים לחוק.

דוד אזולאי: חבל על הזמן.

דוד אזולאי: אני רוצה להתקדם.

דוד אזולאי: אני לא מתכוון לכנס עוד ישיבה בפגרה בנושא הזה.

יצחק יונסי: אם אנחנו רוצים להתכנס ולקבוע גיל מינימום, לא צריכה להיות בעיה לקבוע גיל מינימום להשתתפות במטווח ולירי – גיל 10, כדי שלא יהיו מסיבות יום הולדת לילדים קטינים בני 6 או 5 שבאים מן הגן.

אורי אורבך: אני גם לא רוצה מסיבת יום הולדת במטווח לילדים בני 11.

יצחק יונסי: אבל יש גם מסיבות יום הולדת במטווח לבני 18.

יצחק קדמן: אתה מדבר על אגודות ספורט.

יאיר דוידוביץ: אנחנו נכנסים לנישה לא נכונה.

יאיר דוידוביץ: לא נערכה מסיבת יום הולדת במטווח קליעה ספורטיבי שחלק ממנה היה קליעה.

אורי אורבך: עזוב רגע את מסיבת היום הולדת.

אורי אורבך: אנחנו לא רוצים שהירי במטווחים יהיה אקראי, מזדמן, שכל מי שבא לו יורה והולך.

אורי אורבך: לא אכפת לי אם זה יום הולדת או אירוע לרגל שלושים ימים למותו של אדם.

יאיר דוידוביץ: אין לנו בעיה עם זה.

יאיר דוידוביץ: בהתאחדות הקליעה יש כ-55 מועדוני קליעה, חלקם בירי מעשי, שבהם החרגנו את הירי לגיל 16.

דוד אזולאי: מי המפקח על מועדוני הקליעה?

יאיר דוידוביץ: התאחדות הקליעה מפקחת על מועדוני הקליעה.

יאיר דוידוביץ: המועדונים הם עמותה עצמאית וראשי העמותה מפקחים.

יאיר דוידוביץ: בנוסף, יש פיקוח גם של משרד הפנים ומשרד המדע, התרבות והספורט.

יצחק קדמן: כמה קטינים רשומים היום במועדוני הקליעה?

יאיר דוידוביץ: בסביבות 50-70.

יאיר דוידוביץ: אני בעד שכל עם ישראל יירשם לקליעה, אבל זה לא יקרה כי כולם הולכים לכדורגל.

יצחק קדמן: רצינו לדעת את סדר הגודל.

דוד אזולאי: יש ביקורת על-ידי משרד הספורט.

דוד אזולאי: זה לא דבר שכל אחד עושה לעצמו.

אורי אורבך: אין לי בעיה עם אלה שרשומים במועדונים.

אורי אורבך: אין בעיה עם אותם 50 בני נוער שעוסקים בספורט.

אורי אורבך: יש לי בעיה עם כמה מאות, ואולי כמה אלפי ילדים בשנה שלא רשומים במועדונים.

יאיר דוידוביץ: הם לא מגיעים אלינו.

יאיר דוידוביץ: ילד שלא רוצה לעסוק בספורט הקליעה אלא רוצה לירות ירי חד-פעמי לא מגיע אלינו אלא הולך למטווח מסחרי, אבא שלו משלם 70 או 120 שקלים והוא יורה.

יאיר דוידוביץ: ילד שרוצה לעסוק בספורט הקליעה מגיע אל מועדוני הקליעה ואומר למאמן בשטח שהוא מתעניין בקליעה.

יאיר דוידוביץ: בדרך כלל הוא בא עם ההורים.

אורי אורבך: יש הבדל בין מועדוני קליעה ובין מטווחים.

אורי אורבך: הבנתי.

אורי אורבך: מועדון קליעה זה אגודת ספורט ומטווח זה המקום שבו יורים.

דוד אזולאי: האגודה מפוקחת על-ידי משרד הפנים ומשרד הספורט, וזה בסדר.

יאיר דוידוביץ: אחרי התנסות אחת או שתיים הילד מחויב למלא טפסים, להחתים רופא, להחתים את ההורים שלו, וחייב להירשם להתאחדות הקליעה.

יאיר דוידוביץ: זה נעשה במהלך החודש הראשון לפעילות שלו במועדון.

אורי אורבך: כלומר, כל ילד שיורה יירה רק באמצעות מועדון קליעה.

יאיר דוידוביץ: מועדון קליעה ספורטיבי שמוכר על-ידי התאחדות הקליעה בישראל.

יצחק קדמן: ואז צריך לראות שהוא נרשם כחוק.

דוד אזולאי: לא כל מקום.

דוד אזולאי: אחרת, מה הועילו חכמים בתקנתם?

דוד אזולאי: כפי שמקימים מטווחים, יוכלו להקים מועדונים.

יצחק יונסי: חייבים למצוא את הפתרון בחוק כדי שלא נהיה עבריינים.

דוד אזולאי: נעגן את זה בחוק.

יצחק יונסי: אני מבקש לומר דבר נוסף.

יצחק יונסי: יש בני נוער שמגיעים כי נראה להם שהנושא מעניין אותם והם מתנסים פעם, פעמיים, שלוש ועדיין לא נרשמים.

יצחק יונסי: זה במסגרת ההתנסות.

יצחק יונסי: אני לא רוצה שנהיה עבריינים כאשר ניתן לאנשים שטרם נרשמו לירות.

יצחק יונסי: צריך לתת לאנשים כאלה כן לבצע ירי כדי לעניין אותם בתחום.

אורי אורבך: מזה אני חושש.

אורי אורבך: כל ילד שיירה בעתיד יגידו שזאת הפעם הראשונה שהוא בא.

יצחק קדמן: 10 פעמים חד-פעמיות ...

יאיר דוידוביץ: אבל הוא לא בא לירות באקדח.

יאיר דוידוביץ: כאשר הוא בא למועדון הקליעה הוא מקבל רובה אוויר.

יאיר דוידוביץ: אף ילד במועדון קליעה של התאחדות הקליעה בישראל לא התחיל את הירי באקדח 9 מילימטר, אני מוכן לחתום על זה עכשיו, מצהיר בשבועה.

יאיר דוידוביץ: אף ילד במועדון הקליעה של התאחדות הקליעה לא התחיל באקדח קליבר 9 מילימטר.

יאיר דוידוביץ: התחילו ברובה אוויר.

יצחק קדמן: מטריד אותנו שמחר כל המטווחים ישנו את שמם ויקראו להם מועדוני קליעה.

יאיר דוידוביץ: הם לא יכולים.

יאיר דוידוביץ: הם צריכים להיות חברים בהתאחדות הקליעה בישראל.

דוד אזולאי: מר קדמן, לכן נגביל את זה בחוק ונקבע שרק מועדון קליעה שמוכר על-ידי התאחדות הקליעה ומשרד המדע, התרבות והספורט ומשרד הפנים.

אורי אורבך: צריך להוסיף גם את סוג כלי הנשק המותר, שלא יירו באקדח.

דוד אזולאי: באילו כלי נשק אתם משתמשים בדרך כלל?

יצחק יונסי: רובה אוויר, רובה טוטו קליבר 0.22, ומאוחר יותר עוברים לקליבר 9 מילימטר ו-0.45, קליברים גדולים של אקדחים.

אורי אורבך: אבל האקדח "המשפחתי" מה שנקרא, יש הבדל בין כלי הירייה שלכם לבין הכלים המוחזקים אצל אזרחים.

אורי אורבך: יש הבדל ביניהם, הלא כך? יש לכם כלי ירייה משלכם.

יאיר דוידוביץ: יכול להיות כלי ירייה שיורה 0.45 ועדיין משמש כלי ספורטיבי לכל דבר ולא כלי לנשיאה להגנה עצמית.

אורי אורבך: אני סומך על מועדוני הקליעה שאחראים על כלי הירייה שלהם, נותנים את כלי הירייה ולוקחים אותו ועומדים לידו.

אורי אורבך: אני מדבר עכשיו על ההורה שלוקח את הילד שלו לירי עם האקדח שלו.

אורי אורבך: הרי הם באים להתאמן.

יצחק קדמן: או באקדח של המטווח.

אורי אורבך: נדמה לי שהרישוי מחייב גם אימון מידי תקופה מסוימת, אז ההורה בא להתאמן ובמקום להשאיר את הילד בבית, (או לשכוח אותו באוטו כפי שמקובל), לוקח אותו עמו למטווח.

אורי אורבך: אני רוצה למנוע אפשרות כזאת.

אורי אורבך: אני רוצה שהילד לא יירה.

יאיר דוידוביץ: לזה אנחנו לא מתנגדים.

יצחק קדמן: אדוני היושב-ראש, יש כאן עניין של ניסוח.

יצחק קדמן: יצטרכו לדאוג שמצד אחד לא יפגעו בענף הספורט, ומצד שני לא יפתחו כאן פתח להגדיר כל ירי כזה כחוקי.

דוד אזולאי: צודק.

דוד אזולאי: זאת הכוונה.

יצחק קדמן: זה עניין של ניסוח.

יצחק קדמן: היועצים המשפטיים יוכלו לעזור לנו.

יאיר דוידוביץ: אדוני היושב-ראש, הגשנו ליושב-ראש הקודם, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, הצעה לתקנות בנושא ספורט, אך זה נעלם באיזשהו מקום.

יאיר דוידוביץ: אם התקנות בנושא ספורט ייכנסו לתוקף - - -

דוד אזולאי: התקנות לא מגיעות אלינו אלא באמצעות השר.

דוד אזולאי: אני מציע שתגישו את ההצעה לשר.

יאיר דוידוביץ: היתה ישיבה בוועדה הזאת בנושא מדריכי ירי.

יאיר דוידוביץ: ביקשנו להכניס החרגה למדריכי ירי לספורט, אך לא נענינו.

יאיר דוידוביץ: אדוני לא היה אז, היה חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יאיר דוידוביץ: אם התקנות הללו היו קיימות לא היינו יושבים כאן עכשיו מפני שכל הקשור לספורט היה מעוגן בתקנה נפרדת.

דוד אזולאי: התקנות מגיעות אלינו באמצעות השרים.

דוד אזולאי: אני מציע לך להעביר את הצעתכם לשרים.

דוד אזולאי: כאשר התקנות יגיעו אלינו, האמן לי שהן יקבלו את הטיפול הטוב ביותר.

דוד אזולאי: מר ישי פולק, אתה מבקש להוסיף דבר מה בעניין הזה?

ישי פולק: לא.

ישי פולק: אם שני האדונים הנכבדים מוכנים להחריג את הספורט אז מיותר להכביר מילים.

ישי פולק: אעביר לכם מסמך שמסביר דבר מה נוסף, שאם נפשכם לא רגועה לגמרי תוכלו להיות רגועים.

דוד אזולאי: אני מציע שהמסמך הזה יהיה מנוסח על-ידי המחלקה המשפטית שלכם.

דוד אזולאי: תעבירו אותו ליועץ המשפטי של הוועדה.

דוד אזולאי: תתאמו את הדברים ונתקדם בחקיקה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: מר יעקב עמית, מנהל אגף רישוי כלי ירייה במשרד הפנים, בבקשה.

דוד אזולאי: אולי אתה, על סמך ניסיונך, תוכל לעזור לנו.

יעקב עמית: אגיד מה קורה באמת, כי אמרו כאן הרבה דברים לא מדויקים.

יעקב עמית: בעשור האחרון צמצמנו את מספר כלי הנשק שבידי הציבור בכ-100,000 כלי נשק.

יעקב עמית: פעם היו 300,000 כלי נשק בידי הציבור והיום יש כ-188,000 כלי נשק, ואנחנו ממשיכים בתהליך של צמצום מספר כלי הנשק.

יעקב עמית: אני מניח שלכנסת מגיעים לא מעט מכתבים, כאשר פלוני-אלמוני מתלונן שלא מחדשים לו יותר את הרישיון.

יעקב עמית: זאת העובדה הראשונה.

יעקב עמית: העובדה השנייה, היום למעשה כל מטווח, ולא רק מטווחים ספורטיביים, קיבל רישיון לניהול המטווח.

יעקב עמית: ברישיון הוצבו תנאים, וביניהם שלא ייכנס למטווח אדם שלא נבדק קודם כול בריאותית או משטרתית – אדם רגיל.

יעקב עמית: לגבי גיל: כתוב שעד גיל 18 הוא חייב לבוא עם ההורים, אם ההורים בכלל מסכימים.

יעקב עמית: כלומר זה לא פרוץ לגמרי.

יעקב עמית: הדברים הללו מופיעים בתנאים לרישיון, וכמובן שאם אדם מפר את תנאי הרישיון אפשר לקחת ממנו את הרישיון לניהול המטווח.

יצחק קדמן: זאת אומרת שאתם הסכמתם שילד בן 3 יבוא עם אבא שלו למטווח ויירה?

יעקב עמית: באותו מקרה היה צילום מכוון.

יעקב עמית: אנחנו מכירים את המקרה הזה.

יעקב עמית: אבל נעזוב לרגע את הסיפור המכוון.

יצחק קדמן: כפי שאתה אומר, התנאים היום לא מונעים את זה.

יעקב עמית: מה שלא מופיע בחוק אכן כאילו מותר.

יעקב עמית: אין לי התנגדות שיגבילו את הגיל, אבל עליכם לדעת שזה לא פרוץ.

יעקב עמית: הילד חייב לבוא עם ההורה.

דוד אזולאי: האם היום אדם יכול לבוא עם הבן שלו למטווח ולבצע ירי?

יעקב עמית: כן.

דוד אזולאי: הצעת החוק שלפנינו מטרתה לתקן את הדבר הזה, לקבוע שזה לא יימשך.

יעקב עמית: כדאי לדעת גם שלא לכל מועדוני הספורט יש מטווחים משלהם.

יעקב עמית: לחלק מהם יש מטווחים אבל חלק מהם מתאמנים במטווחים רגילים.

יעקב עמית: אי אפשר להחריג את מטווחי הספורט כי אין דבר כזה.

יעקב עמית: יש גם מטווחי ספורט, אבל יש מטווחים רגילים שבהם מתאמנים מועדוני הספורט.

יצחק קדמן: הילד שמבקש להתאמן בירי צריך להיות שייך למועדון מוסדר.

דוד אזולאי: מי שחבר במועדון, סביר להניח – ויתקנו אותי החברים אם אני טועה – שהוא לא הולך לסתם מטווח, אלא תמיד יעדיף לעשות את זה באותו מועדון.

תומר רוזנר: יש מועדונים שאין להם מטווחים משלהם.

יאיר דוידוביץ: מועדונים שאין להם מטווחים, כאשר הם מגיעים למקום מסחרי ושוכרים את שירותי המקום, אני אומר באופן חד-משמעי, המועדון הוא שמנהל את הירי ולא המטווח המסחרי, כי בשביל המטווח המסחרי זה כאב ראש גדול.

יאיר דוידוביץ: המועדון מנהל את הירי.

יאיר דוידוביץ: הוא שוכר חומה, כפי שזה נקרא, לשעה, שעתיים, שלוש באותו יום ומבצע את מה שהוא צריך לבצע.

דוד אזולאי: אז בעצם זה הופך להיות מועדון קליעה למשך שעתיים-שלוש.

יאיר דוידוביץ: המועדון הוא שמוביל את הפעילות.

יעקב עמית: דבר נוסף שכדאי לדעת, שבנוסף לספורט משתמשים במטווחים גם גדנ"עים ששייכים לגוף אחר.

יעקב עמית: הם לא מיוצגים כאן.

יעקב עמית: חבל שנתקן משהו ובסוף נצטרך להכניס תיקון גם עבורם.

יעקב עמית: בגדנ"ע למשל מתחילים להתאמן בירי בגיל 14.

אריה מור: אני כאן כדי לייצג אותם.

אריה מור: אני מייצג את משרד החינוך.

יעקב עמית: באשר להצעת החוק עצמה, נראה לנו שצריכה להיות הגבלה בחוק.

יעקב עמית: זה היה מקל עלינו כי אנחנו צריכים לקבוע את התנאים ולפקח עליהם.

יעקב עמית: אבל גם היום עליכם לדעת שזה לא פרוץ לגמרי.

יאיר דוידוביץ: אגב, הגיל לא נכנס לחוק בשל סיבה אחת.

יאיר דוידוביץ: בתקופה שהחוק הזה נכתב מדינת ישראל היתה צריכה את כל אוחזי הנשק, כולל ילדים בני 16.

יאיר דוידוביץ: החוק הוא משנת 1949 והגדנ"עים קיבלו אז נשק והגנו על המדינה.

יאיר דוידוביץ: מאז החוק נשאר כך.

יאיר דוידוביץ: זאת הסיבה שהחוק לא קבע גיל מינימום.

יאיר דוידוביץ: זה לא נבע מרשעות.

יאיר דוידוביץ: זה נקבע כך בשל סיבות טובות.

דוד אזולאי: רשות הדיבור ליועצת המשפטית של משרד הפנים.

אודליה אדרי: חשוב מאוד להגיד שלגבי הסעיף הראשון על הגבלת גיל למתן רישיון כלי ירייה, ולא רק לגבי המטווחים – כיום זה מופיע.

אודליה אדרי: בתנאי הסף של מתן רישיון נקבע סף של גיל 21.

יצחק קדמן: זה מופיע בחקיקה הראשית?

אודליה אדרי: לא.

אודליה אדרי: בתנאי הסף של שר הפנים.

אודליה אדרי: נקבע כי לא יינתן רישיון למי שגילו נמוך מ-21.

אודליה אדרי: הסיבה היא שיש מקרים חריגים.

אודליה אדרי: כעיקרון אנחנו רואים את גיל 18 כגיל הבגירוּת וזה הגיל שנכון יהיה לאדם להיות אחראי על מעשיו בכל המובנים.

אודליה אדרי: היום בני 18 במסגרת הצבא משתמשים בנשק.

אודליה אדרי: אם יש אדם שמסיבות שונות לא משרת בצבא, לא צריך להבחין אותו מאדם שכן משרת בצבא, אם הוא רוצה לעבוד בשמירה, אם הוא רוצה לשאת רישיון כי הוא גר באזור זכאי, מכל הסיבות שמותר לאדם לשאת נשק.

אודליה אדרי: אין שום סיבה לקבוע את גיל 21.

אודליה אדרי: היום זה מופיע בתנאי הסף למתן רישיון כלי ירייה.

אודליה אדרי: אנחנו מקבלים את גיל 21 כגיל שהוא קצת בוגר יותר מגיל 18, אבל אנחנו רוצים שיהיה לנו מקום לשיקול דעת במקרים חריגים.

יצחק קדמן: אתם מסכימים שעד גיל 18 אין מקום לשיקול דעת?

אודליה אדרי: ברור.

יצחק יונסי: גם בסעיף הזה יש החרגה בנושא ספורט.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש לא לקחת רשות דיבור אלא לבקש.

דוד אזולאי: אני רוצה לדעת באילו מקרים אתם סוגרים מטווחים.

יעקב עמית: בכל חריגה מן הנהלים, בכל הפרה של תנאי מתנאי הרישיון אנחנו בעיקרון רשאים לסגור.

יעקב עמית: צריך לעשות את זה כמובן בצורה מסודרת.

דוד אזולאי: מי מפקח על כך?

דוד אזולאי: האם קיבלתם תלונה?

דוד אזולאי: מתי לאחרונה סגרתם מטווח שלא עמד בתנאים?

יעקב עמית: סגרנו את המטווח בנתניה, וסגרנו גם בית-מסחר שזה קצת יותר רציני.

יעקב עמית: ברגע שיש הפרת תנאים - - -

דוד אזולאי: אני מדבר על מטווח.

דוד אזולאי: רק בנתניה סגרתם?

יעקב עמית: רק בנתניה, ככל שאני יודע.

תומר רוזנר: אני מבקש להפנות את תשומת הלב של חבר הכנסת אורבך ושל ד"ר קדמן שבסעיף הראשון כאן מבוקש שינוי משמעותי, מבוקש לשנות מגיל 18 לגיל 21.

תומר רוזנר: אני מבקש לשאול את עו"ד אדרי האם זאת עמדת הממשלה.

אודליה אדרי: ככל הידוע לי, כן.

אודליה אדרי: זאת עמדת שר הפנים.

תומר רוזנר: לא שאלתי על עמדת שר הפנים אלא על עמדת הממשלה.

תומר רוזנר: מה החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה?

אודליה אדרי: החלטת ועדת השרים היתה לתמוך, בכפוף ל- - -

דוד אזולאי: מייד נשמע את נציגת משרד המשפטים, בבקשה.

גלי בן אור: אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

גלי בן אור: רציתי להאיר שתי נקודות.

גלי בן אור: לעניין הגיל, באשר להבדל בין גיל 18 וגיל 21 – העמדה שהוצגה בפני ועדת השרים לענייני חקיקה היתה שהקביעה הקטגורית של גיל 21 עלולה לפגוע בחופש העיסוק.

גלי בן אור: הקביעה המסורתית של גיל 21 נובעת מתוך הנחה שאדם בגיל 18 מתגייס לצבא, רוכש ניסיון בהפעלת כלי ירייה ואז בגיל 21 אחרי הניסיון הזה יכול להשתמש בנשק גם לצורכי עיסוק.

גלי בן אור: אבל אנחנו יודעים שיש חריגים לנושא הזה.

גלי בן אור: לא כולם משרתים בצבא, אבל עדיין אחרי הכשרה מתאימה וטובה, כפי שנקבע, יכולים לשאת נשק למרות שלא הוכשרו לכך בצבא.

גלי בן אור: גם לא כל חייל שמשרת 3 שנים בהכרח מתמחה בהחזקת כלי ירייה.

גלי בן אור: לכן אנו סבורים שבאופן עקרוני גיל 18 הוא גיל הבגירוּת ולכאורה כבר מהגיל הזה ניתן לעסוק בעיסוקים שמצריכים החזקת כלי ירייה, שוב, כאמור, בהתאם להכשרה מתאימה ותנאי בטיחות ובקרה וכל מה שצריך בהקשר הזה.

גלי בן אור: גם אם מוצע לקבוע את גיל 21 כגיל המינימום ניתן בהחלט כמדיניות של משרד הפנים לצמצם, לקבוע גיל מאוחר יותר אם סבורים שכך נכון יותר, ובלבד שבמקרים המתאימים ניתן יהיה לאפשר מתן רישיון גם בגילאים צעירים יותר.

יצחק קדמן: ובלבד שהגיל הצעיר יותר לא יהיה נמוך מ-18 שנים.

גלי בן אור: בוודאי.

גלי בן אור: גיל 18 הוא הגיל ההתחלתי.

גלי בן אור: זה מוסכם על כולם.

אורי אורבך: אתם מבקשים לתת מרחב לשיקול דעת בין הגילאים 18-21 שנים.

גלי בן אור: רציתי לציין שגם בדירקטיבה האירופאית שנוגעת לכלי ירייה, גיל 18 נחשב לגיל המינימום.

גלי בן אור: גם שם יש החרגה לגבי שני נושאים: ראשית, ירי של קליעה למטרה, שצוין גם כאן; שנית, הם מדברים גם על ירי למטרות ציד.

גלי בן אור: מכיוון שאני יודעת שעמדת רשות הטבע והגנים היא גם כך לצמצם את הציד, וזה נושא שאצלנו מן הסתם פחות רלוונטי, אז אני לא מציעה להרחיב את זה גם לירי למטרות ציד.

גלי בן אור: חשוב מאוד להבהיר בתיקון, כדי שלא נימצא מקלקלים היכן שרצינו לתקן, שההוראה שגיל המינימום הוא 18 לא פוגעת בהוראות סעיף 12 שמקנה לרשות המוסמכת שיקול דעת לקבוע תבחינים ותנאים למתן רישיון.

גלי בן אור: שלא יקרה שאדם שמגיע לגיל 18 יגיד שבגלל התיקון הזה קמה לו זכות לקבל רישיון.

גלי בן אור: שמשרד הפנים יוכל להפעיל את התבחינים שלו בדבר עילה מוצדקת להחזקת רישיון וכל יתר ההוראות על התייעצות עם המשטרה ומשרד הבריאות וכל מה שכרוך בזה.

יצחק קדמן: אם הוא שוחרר מהצבא על רקע בעיות נפשיות, זה לא סיבה לתת לו רישיון לכלי ירייה בגיל 18.

גלי בן אור: בדיוק.

גלי בן אור: חשוב מאוד להקפיד בנושא הזה.

גלי בן אור: הייתי מוסיפה לסעיף הזה, לפחות בשלב הנוכחי – אולי נרצה אחר-כך להבהיר את הדברים – שיהיה ברור שאין בכך כדי להקנות זכאות אוטומטית, וייתכן שכדאי אולי גם להכביר מילים על המדיניות המצמצמת של משרד הפנים בדבר החזקת כלי ירייה והפעלתם.

גלי בן אור: כלומר, להכניס את זה אל תוך העטיפה הזאת של הדברים מכיוון שאני מניחה שזאת היתה כוונת מציעי ההצעה מכל מקום, לצמצם ולא להרחיב.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג המשטרה, בבקשה.

אבירם כהן: אנחנו מברכים מאוד על הצעת החוק הזאת.

אבירם כהן: היא נראית לנו מאוד ואנחנו גם תומכים בה.

אבירם כהן: הייתי רוצה להתעכב קצת על סעיפי הצעת החוק, גם על סעיף 1 שמגביל מתן רישיון כלי ירייה לגיל 21, וגם על סעיף 2 שעוסק באימון ירי.

אבירם כהן: באשר לסעיף הראשון שקובע מגבלה לגיל 21, אנחנו רוצים להוסיף כאן – משטרת ישראל תמימת דעים עם משרד הפנים בעניין הזה: "גיל 21 ושעבר שירות צבאי".

אבירם כהן: זה תנאי אחד.

תומר רוזנר: מה פתאום?

אבירם כהן: דבר שני, מי שלא עבר שירות צבאי – אנחנו מציעים שייקבע גיל 27 כגיל המוקדם ביותר לקבלת רישיון.

אבירם כהן: גיל 27 מעוגן בתבחינים של משרד הפנים וגם של משטרת ישראל בראייה הכוללת בנושא האבטחה.

דוד אזולאי: מה שאתה אומר מנוגד למה שאמרו כאן נציגי משרד הפנים ומשרד המשפטים.

אבירם כהן: לגיל 21 הוספנו את השירות בצבא.

אבירם כהן: זה לא מנוגד.

אבירם כהן: זאת העמדה של משטרת ישראל.

דוד אזולאי: בממשלה נמצא גם השר לביטחון פנים.

דוד אזולאי: נדמה לי, אם אני לא טועה, שהוא מייצג גם את משטרת ישראל.

אבירם כהן: לידי יושב גם פרקליט מטעם המשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: רבותי, לממשלה יש עמדה.

דוד אזולאי: הממשלה הסכימה להצעת החוק והציגה את עמדתה בוועדת השרים לענייני חקיקה ועל סמך זה הכנסת תמכה בהצעת החוק.

אבירם כהן: היא הסכימה לגיל 21.

אבירם כהן: הדבר היחיד שהוספתי כאן זה תנאי לשירות בצבא.

דוד אזולאי: זה לא מה שנקבע בהחלטה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

אודליה אדרי: יש שלושה גילאים רלוונטיים.

אודליה אדרי: הגיל הראשון הוא גיל הבגירוּת.

אודליה אדרי: כפי שראינו את זה עד התיקון לחוק, זה הגיל שבו אדם יכול בכלל לפנות אלינו כדי לקבל רישיון.

אודליה אדרי: זאת אומרת, מבחינתו הוא בגיר והוא יכול לפנות ולהגיש בקשה בשם עצמו.

דוד אזולאי: גיל 18 או גיל 21?

אודליה אדרי: בגיל 18 הוא יכול להגיש בקשה.

אודליה אדרי: שר הפנים קבע תבחיני סף.

אודליה אדרי: הוא אומר: אני בשיקולי המדיניות שלי, בשיקול הדעת שלי, כדי לצמצם את נשיאת הנשק בקרב הציבור ולהגביר את רמת הבטיחות וכולי קבעתי את גיל 21 – כי זה גיל שנראה לי שאדם יכול להיות אחרי צבא, הוא בוגר יותר וכולי – כגיל למתן רישיון כלי ירייה.

אודליה אדרי: זה הכלל שחל לגבי כולם.

אודליה אדרי: זה הגיל שבו שר הפנים יאשר באופן סטנדרטי בקשות, אלא אם כן יש חריגים שכתובים בחוק, אבל גיל 21 זה מה שאגיד לפקיד שלי: בגיל הזה אתה לא צריך לבקש אישור חורג.

אודליה אדרי: זה המקרה הקלאסי.

אודליה אדרי: יש שני מקרי שוליים לשני כיוונים.

אודליה אדרי: אחד הוא גיל 18, שזה אדם שהשתחרר מן הצבא לפני הזמן, אדם בן 18 שגר ביישוב זכאי או עוסק בקליעה ספורטיבית או כל מיני מקרים אחרים שבהם אנחנו אומרים: טוב, זה מקרה חריג.

אודליה אדרי: זה לא בסמכות פקיד אלא בסמכות של מטה לאשר חריגה לכיוון של מתן רישיון לאדם מתחת לגיל 21.

אודליה אדרי: מעבר לזה יש את גיל 27 וזה, אם אני לא טועה, מדבר על תושבי קבע.

אבירם כהן: אנשים שלא עשו שירות צבאי או שירות לאומי או שום דבר.

אודליה אדרי: גם זה נקבע לא בחקיקה הראשית.

אודליה אדרי: כלומר, אם אדם שלא עשה שירות צבאי ולפי תבחיני הסף חייב להגיע לגיל 27 כדי לקבל רישיון מבקש אישור למקרה חריג, יש לנו סמכות בשיקול דעת שר הפנים כן לתת לו.

אודליה אדרי: אבל כמקרה קלאסי, ההנחיה שאנו מעבירים לפקידי הרישוי - - -

יפעת בויאר: כך נקבע בהנחיות שלכם.

תומר רוזנר: הייתי רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים לגבי חופש העיסוק.

אורי אורבך: אבל שיקול דעת יש במילא גם היום.

אורי אורבך: לא מקבלים רישיון אוטומטית.

אודליה אדרי: אלה תבחינים.

אודליה אדרי: גיל 27 נקבע בתבחינים.

אודליה אדרי: אני חושבת שזה לא צריך להיות בחקיקה הראשית.

אורי אורבך: מה תבחיני שיקול הדעת שלכם היום כאשר אדם בא לבקש רישיון לאקדח?

אודליה אדרי: היום תבחיני הסף הם גיל 21 כגיל סטנדרטי למתן רישיון; ויש שני חריגים: פחות מגיל 21 ופחות מגיל 27 וזה נתון לשיקול דעת.

אורי אורבך: אבל למה היום אדם לא מקבל רישיון?

אורי אורבך: אני מבין שנדרש שיהיה בן 21 לכל הפחות שאין לו עבר פלילי.

יעקב עמית: אין לו עבר פלילי, הוא נבדק גם במשרד הבריאות והוא תושב קבע לפחות 3 שנים בארץ.

יעקב עמית: הוא מקבל רישיון רק אם הוא עונה לתבחין מסוים שמקנה אפשרות, למשל אם הוא גר באזור סיכון או עובד באזור סיכון, או שהוא עוסק בסוג מקצוע שמחייב נשק.

אורי אורבך: המשטרה רוצה להוסיף על זה שהוא גם שירת בצה"ל.

אבירם כהן: אנחנו תמימי דעים באותו קו.

אבירם כהן: אנחנו רוצים להוסיף את השירות הצבאי.

אורי אורבך: בשיקול הדעת או כחובה בתנאי הסף?

דוד אזולאי: אם הוא לא שירת בצבא הוא לא יוכל להחזיק בנשק?

אבירם כהן: הוא יוכל מגיל 27.

דוד אזולאי: מה ההבדל?

אבירם כהן: יש הבדל.

אבירם כהן: הוא יוכל לעבור גם הכשרות.

תומר רוזנר: מה עמדת משרד המשפטים בעניין הזה?

גלי בן אור: כפי שאמרתי קודם, חשבנו שהקביעה הקטגורית בחוק של גיל 21, בלי אפשרות לשינוי, בעייתית.

גלי בן אור: לכן סברנו שיש מקום להפעיל שיקול דעת של הרשויות המוסמכות.

גלי בן אור: גם אם קובעים את גיל 21 יש להותיר מקום לשיקול דעת.

דוד אזולאי: למי?

דוד אזולאי: לשר?

גלי בן אור: לשר הממונה, בהתייעצות עם משטרת ישראל, כדי לקבוע את התנאים המתאימים.

גלי בן אור: אני מודה שלהיבט הזה שמעלה נציג משטרת ישראל אני מודעת רק עכשיו.

גלי בן אור: הנושא גם עבר סמכויות אצלנו במשרד.

גלי בן אור: אני מציעה, אם מוסכם על הוועדה להותיר מקום לשיקול דעת לרשות המוסמכת ניתן לקבוע בהצעה את גיל 21 כפי שמוצע כעת, בכפוף לכך שלרשות המוסמכת יש מקום לשיקול דעת, ואנחנו בממשלה נבחן את הנושא לקראת הקריאה השנייה והשלישית ונגיש עמדה מוסכמת בעניין הזה.

גלי בן אור: דיברנו בעיקר על הגיל, על מי שמתחת לגיל 21, אבל ייתכן בהחלט שיש מקרים מסוימים שמבקשים למנוע מתן רישיון גם מעבר לגיל 21.

גלי בן אור: אני מציעה שנבחן את הדברים ונגיש עמדה מסודרת לקראת הדיון הבא.

גלי בן אור: לא צריך להגיע כרגע להסכמה לקראת הקריאה הראשונה.

דוד אזולאי: נציג המשטרה הציע למנוע מאנשים מסוימים לעבוד בתחומי אבטחה ושמירה.

דוד אזולאי: עולה חדש שלא עשה שירות צבאי והגיע לכאן בגיל 24, אתה אומר למעשה שלא יכול לעבוד אפילו כמאבטח.

גלי בן אור: אני סבורה שיהיה נכון יותר לקיים את הדיון בתוך הממשלה לגבי ההיבטים של חופש העיסוק והשוויון והנגישות למקומות עבודה, ואז נבוא אליכם עם עמדה מוסכמת.

דוד אזולאי: אני לא מקבל את הטענה שכאן נקבעה איזו עמדה חדשה ועכשיו אתם דורשים להביא את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה, לגבי גיל 27.

דוד אזולאי: זה דבר שבא עכשיו.

גלי בן אור: לא זה מה שאני מציעה.

גלי בן אור: מכיוון שמוסכם כמדומני גיל 21 עם אפשרות להפעלת שיקול דעת, אני מציעה שאנחנו נקבל שיעורי בית כדי לחזור ולבדוק באילו מקרים אנו סבורים שנכון יהיה להפעיל את שיקול הדעת ומה מקום ההיבט של השירות הצבאי.

גלי בן אור: אמרתי כבר שלעניות דעתי שירות צבאי הוא לא הדבר הבלעדי, זאת אומרת החזקה לכאורה שכל מי שעבר שירות צבאי יודע לשלוט בכלי ירייה ולכן גיל 21 הוא גיל הסף בשבילו.

גלי בן אור: ייתכן שיש מקרים שזה נכון ויש מקרים שלא.

גלי בן אור: אני מציעה שנעשה שיעורי בית בעניין הזה.

גלי בן אור: יש כאן אכן היבטים של שוויון וחופש העיסוק.

גלי בן אור: אנחנו נבחן את הדברים ונגיע עם עמדה מסודרת יותר.

גלי בן אור: אני מתנצלת על כך שהדברים לא ברורים לגמרי, אבל אני סבורה שזה לא אמור לפגוע.

אורי אורבך: אבל איך זה קשור להצעת החוק שלנו?

יצחק קדמן: בדיוק.

יצחק קדמן: אם הממשלה רוצה לתקן, שתגיש הצעת חוק ותתקן.

אורי אורבך: יש לממשלת ישראל הרבה מאוד רעיונות להצעות חוק בנושא ירי.

גלי בן אור: אין ספק שאפשר לכתוב מחדש את חוק כלי ירייה וזה בוודאי ישפר את החוק.

אורי אורבך: עכשיו הממשלה תתכנס, ואחר-כך נדון שוב ויעלה עוד משהו.

גלי בן אור: אני מבקשת לומר לנציג משטרת ישראל, אם אני מבינה נכון אנחנו לא צריכים לכתוב בסעיף בהצעת החוק "ובלבד ששירת שירות צבאי".

גלי בן אור: יש שיקול דעת לרשות המוסמכת להפעיל את זה.

גלי בן אור: אנחנו נבחן את הנושא ונראה.

גלי בן אור: התבחינים בכל מקרה נמצאים בסמכות הרשות המוסמכת.

גלי בן אור: לא צריך לשנות את נוסח החוק כדי להביא לידי ביטוי את מה שאמרת, ולא בהכרח תהיה הסכמה על הדבר הזה.

יצחק קדמן: אם הממשלה רוצה ליזום תיקונים, שתיזום תיקונים.

דוד אזולאי: אדוני נציג המשטרה, ההצעה שהעלית לא רלוונטית, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אם הממשלה רוצה לשנות ולקבוע הגבלה מגיל מסוים – כל גיל שהיא רוצה – זכותה של הממשלה להגיש הצעת חוק.

דוד אזולאי: כרגע זה לא רלוונטי.

דוד אזולאי: אנחנו לא מדברים בכלל על מה שאתה מציע.

דוד אזולאי: הנושא הזה לא מופיע בהצעת החוק שלפנינו ואני לא נכנס אליו ולא אכנס אליו.

דוד אזולאי: זכותכם לפנות.

דוד אזולאי: יושבים כאן משפטנים של משרד הפנים ושל המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים.

דוד אזולאי: תגישו איזו הצעה שאתם רוצים לממשלה, לוועדת שרים לענייני חקיקה, וכאשר היא תובא לכאן נדון בה.

דוד אזולאי: כרגע אני לא דן בזה, עם כל הכבוד.

אבירם כהן: אני מקבל את מה שאתה אומר.

אבירם כהן: אם יוותר שיקול דעת לרשות המוסמכת זה פותר את הבעיה שלנו.

דוד אזולאי: אם לרשות המוסמכת יש שיקול דעת לגבי הגילאים 18-21, ועל כך גברתי דיברה, כאן אנחנו מבקשים שזה יהיה בתקנות באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: מקובל?

אודליה אדרי: אני חושבת שיש מקום להשאיר שיקול דעת.

דוד אזולאי: אני משאיר שיקול דעת לרשות המוסמכת.

אודליה אדרי: למקרים ספציפיים.

דוד אזולאי: לא.

דוד אזולאי: אני מדבר על תקנות שמתייחסות לאנשים בגילאים 18-21.

דוד אזולאי: זה יהיה בסמכותו של השר ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אודליה אדרי: בסדר, מקובל עלינו.

אבירם כהן: אז אנחנו יורדים לפחות מגיל 21?

דוד אזולאי: אנחנו לא יורדים.

דוד אזולאי: זכותכם להציג הצעה כזאת לממשלה.

דוד אזולאי: הנושא הזה לא מופיע על שולחננו.

דוד אזולאי: זה נושא חדש מבחינתי ואני לא נכנס אליו.

דוד אזולאי: אם אתם סבורים שהגיע הזמן להעלות את הגיל לגיל 27 וליוצאי צבא ולהחמרות נוספות, זכותכם.

דוד אזולאי: תביאו את ההצעה לממשלה, ידונו בה ואז אם ההצעה תבוא לכאן נקיים עליה דיון.

אבירם כהן: אני מבקש לדבר גם על סעיף 2, לגבי האימון.

אבירם כהן: משטרת ישראל רואה את גיל 18 כגיל שאפשר להתחיל להתאמן במטווחים, למעט שני מקרים: 1) מתנדבי המשמר האזרחי – יש נערים שמתנדבים למשמר האזרחי, וזה מבורך, ואנו סבורים שכאן צריך לקבוע את הגיל 16.

אבירם כהן: גם כאן יש כל מיני תנאים: אישור של הורים, בודקים שהנער לא עבריין וכדומה; 2) קליעה למטרה – מדובר על מועדונים מסודרים, רשומים כמפעל ראוי, שקיבלו רישיונות, היתר והכול, ואז נערים מגיל 16 יוכלו להתאמן.

דוד אזולאי: המתנדבים של המשמר האזרחי, מאיזה גיל יוכלו לקבל רישיון לנשק?

אבירם כהן: מגיל 16.

דוד אזולאי: ההערה במקומה.

יצחק יונסי: זה מופיע כבר בהצעה.

דוד אזולאי: זה מקובל ונוכל להשאיר את זה.

דוד אזולאי: אדוני נציג משרד החינוך, בבקשה.

אריה מור: אני מנהל אגף הביטחון, בטיחות ושעת חירום במשרד החינוך.

אריה מור: קודם כול, אנחנו מקבלים בברכה את הצעת החוק.

אריה מור: כאשר ראינו את המודעה בעיתון שמזמינה ילדים למטווח הוצאנו הנחיה, בעיקר מבחינה בטיחותית, שאוטומטית הפעילות הזאת תהיה אסורה בכל מסגרות החינוך שאנחנו אחראים עליהן, גם בפעילות הבית-ספרית וגם הא-פורמלית.

אריה מור: אנחנו בעד ההחרגה של הקליעה.

אריה מור: גם כשהוצאנו את ההנחיה נתקלנו בסוגייה הזאת ופנו אליי אנשי התאחדות הקליעה.

אריה מור: שנית, אנחנו בעד החרגה של המשמר האזרחי והגדנ"ע.

אריה מור: אם זה מקבל תשובה בתוך המסגרת של גיל 16 זה פותר את הבעיה.

אריה מור: ודבר אחרון שאני מבקש להעלות כאן הוא נושא ההסתובבות במטווח.

אריה מור: היום בחלק מן המטווחים יש פעילות אקסטרים, ספורט אתגרי למינהו, כמו למשל רובה צבע.

אריה מור: זה כן עלול לפגוע בעין ולפגוע בה.

אריה מור: חייבת להיות הפרדה בין שטחי אש חיה ובין אזורים שבהם עושים פעילות אחרת.

אריה מור: כאן אנחנו מסתכלים רק על נקודה צרה מאוד, בהיבט של הילדים שמגיעים לאותם מטווחים.

אריה מור: זה יכול להיות הרבה יותר מורכב.

אריה מור: אני לא יודע האם כלי ירייה כמו רובה צבע נכלל בחוק שלפנינו.

אודליה אדרי: הוא פטור מרישיון.

אודליה אדרי: הוא לא מוגדר ככלי ירייה.

אריה מור: הוא פטור מרישיון אבל בסעיף 2 הוא לא פטור מהשתתפות במטווח כזה.

אורי חרל"פ: אנחנו במשרד המדע, התרבות והספורט מברכים על התיקון באשר לספורטאים.

אורי חרל"פ: אני אומר באופן כללי, אני לא משפטן, אני סבור שאם יהיה כתוב בחוק "למעט ספורטאים במסגרת פעילות של התאחדות הקליעה או במסגרת המועדונים שרשומים בהתאחדות הקליעה" – יצטרכו לנסח את זה – אז מבחינת הספורט תיפתר הבעיה באופן יפה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך כנציג משרד המדע, התרבות והספורט, תעבירו גם אתם את ההצעה שלכם על-ידי המשפטנים למחלקה המשפטית שלנו והדברים ייבדקו.

אורי חרל"פ: תודה.

דוד אזולאי: אשמח שהיוזמה תבוא מן המשרד, בהסכמת מועדוני הקליעה, וכך נוכל לחסוך ויכוחים.

יאיר דוידוביץ: כבר סגרנו את זה בינינו.

יצחק יונסי: האם יש דרך שנוכל להיות שותפים לניסוח הצעת החוק?

דוד אזולאי: בוודאי.

דוד אזולאי: ברגע שתיפגש עם נציג משרד המדע, התרבות והספורט תוכלו בוודאי לתאם.

דוד אזולאי: ותביאו את זה בצורה מסודרת אלינו ותוכל להיות שותף לדיונים כאן.

דוד אזולאי: בבקשה, עו"ד תומר רוזנר.

תומר רוזנר: תודה, אדוני היושב-ראש.

תומר רוזנר: אני מבקש להעיר כמה הערות.

תומר רוזנר: אלך לפי סדר הצעת החוק.

תומר רוזנר: תחילה אתייחס לנושא הרישיון לנשיאה והחזקה של כלי ירייה.

תומר רוזנר: מוצעת כאן הגבלה מוחלטת של גיל, לגיל 21.

תומר רוזנר: כפי שאמרה נציגת משרד המשפטים, זה מעורר בעיות.

תומר רוזנר: אדוני הציע פתרון שנראה לי שמאזן באופן ראוי גם את נושא חופש העיסוק וגם נושאים אחרים: שייקבע גיל 21, ולגבי הגילאים 18-21 יצטרכו להגיע תקנות לאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה שבהן יוגדרו המקרים המתאימים שבהם יינתנו רישיונות.

תומר רוזנר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב בהקשר הזה, שחוק כלי ירייה מאפשר לתת רישיונות או תעודות הרשאה לנשיאה והחזקה של נשק לא רק בסעיפים 4 ו-5.

תומר רוזנר: יש שורה ארוכה של סעיפים בחוק שמאפשרים מתן תעודות הרשאה לנשיאת נשק, למשל לשומרים ומאבטחים, למשל לאנשים שמבצעים פעולות שמירה בישובים ולגורמים אחרים.

תומר רוזנר: אני מפנה לכך את תשומת לב חברי הוועדה כדי שתחליטו אם הגבלת הגיל תחול גם על תעודות הרשאה מן הסוג הזה ולאו דווקא על הרישיון שהוא כאילו דרך המלך, אבל למעשה – ומר יעקב עמית יתקן אותי אם אני טועה – חלק גדול מכלי הירייה ניתנים לא בדרך של רישיון רגיל אלא בדרך של תעודות הרשאה כאלה ואחרות.

אורי אורבך: נשק ארגוני.

תומר רוזנר: נשק ארגוני,או נשק לשומר,או נשק למאבטח בישובים, נשק של חברות שמירה, או מפעל ראוי, או נשק בים כפריים.

גלי בן אור: במשמר הכנסת למשל.

תומר רוזנר: משמר הכנסת דווקא לא.

תומר רוזנר: זה כמו בצבא, אבל זה לא תעודת הרשאה.

גלי בן אור: זה לא לפי סעיפים 4 ו-5.

דוד אזולאי: אתה אומר שיש לצמצם את - - -

גלי בן אור: להיפך, דווקא להרחיב את ההגבלה.

תומר רוזנר: להטיל אותה הגבלה, אם רוצים.

תומר רוזנר: אני מביא בפני חברי הכנסת שאלה להכרעתכם: האם אתם רוצים שאותן מגבלות שחלות על רישיון רגיל יחולו גם על תעודות הרשאה שהן לא רישיון רגיל לפי סעיפים 4 ו-5.

תומר רוזנר: יש תעודת הרשאה לשומר, תעודת הרשאה לנשק ארגוני, תעודת הרשאה לנשק בכפרים וכולי וכולי.

תומר רוזנר: יש רשימה ארוכה.

דוד אזולאי: כלומר, גם שם להגביל את זה בגילאים 18-21 ומגיל 21?

דוד אזולאי: לכך אתה מתכוון?

תומר רוזנר: זאת השאלה שעליכם להכריע בה.

דוד אזולאי: עד גיל 18 יהיה איסור שימוש מוחלט; בגילאים 18-21 כפי שייקבע בתקנות; ומגיל 21 ואילך על-פי שיקול דעת של הרשויות המוסמכות.

תומר רוזנר: זאת נקודה שעליכם להתייחס אליה ולהכריע בה, לפי דעתי כבר בשלב הזה כי זה נושא מרכזי בהצעת החוק שצריך לתת עליו את הדעת.

תומר רוזנר: מעבר למסלולים הללו, שהם מסלולי רישוי שלא בדרך רישיון אלא על-ידי תעודת הרשאה, יש מקרים של הענקת כלי ירייה שאינם בסמכות של משרד הפנים: הצבא, המשטרה, שירות בתי-הסוהר, משמר הכנסת וכל הגופים האחרים.

תומר רוזנר: אני מציע שבגופים האלה לא תהיה התייחסות באשר להגבלת גיל כי בעצם זה ניתן שלא במסגרת תהליך רישוי כזה או אחר אלא במסגרת נהלים פנימיים של אותם גופים.

דוד אזולאי: אני בהחלט מקבל שבמסלולים הקבוצתיים לא נקבע הגבלה.

דוד אזולאי: הזכרת את שירות בתי-הסוהר, את המשטרה ואת הצבא.

דוד אזולאי: המקומות האלה מסודרים דיים שלא נתערב להם ולא נכניס את הדברים לחקיקה.

תומר רוזנר: זאת הנקודה הראשונה שרציתי להעלות.

תומר רוזנר: האם יש התייחסות לזה, או שאמשיך הלאה?

דוד אזולאי: נשמע את ההתייחסות של נציגת משרד הפנים.

אודליה אדרי: תבחיני הסף חלים גם בעניין תעודות ההרשאה ולכן אין לנו התנגדות שזה יחול גם עליהם.

דוד אזולאי: מצוין.

דוד אזולאי: משרד המשפטים גם לא מתנגד לזה?

גלי בן אור: נכון.

גלי בן אור: מכיוון שזה שיקוף של המצב הקיים וזה ראוי, בהחלט נכון להוציא את זה מהסעיף.

גלי בן אור: זאת גם היתה אחת ההצעות שלנו.

גלי בן אור: לכן רצינו להיות שותפים בנוסח, שזה לא יהיה רק בתוך סעיף 5 אלא תהיה תחולה כללית לגבי תעודות ההרשאה הנוספות שקיימות לפי החוק.

תומר רוזנר: הנקודה הבאה מתייחסת למטווחים.

תומר רוזנר: הנוסח כפי שמוצע כרגע קובע שהאחריות מוטלת על מנהל המטווח לא לאפשר.

תומר רוזנר: אנחנו מציעים שהאחריות תהיה דו-צדדית, גם של המתאמן.

תומר רוזנר: יהיה כתוב במפורש שגם למתאמן אסור.

תומר רוזנר: זאת אומרת, לא רק שמנהל המטווח לא יאפשר לו, אלא שגם לו אסור לעשות את זה.

יצחק קדמן: אני לא רוצה שיתחילו להעמיד לדין ילדים בני 12 שההורה לקח אותם אתו למטווח.

תומר רוזנר: לא יעמידו אותם לדין, אבל לפחות יוכלו לאסור עליהם.

תומר רוזנר: אם מנהל המטווח לא אסר - - -

יצחק קדמן: האחריות היא של ילד בן 12?

תומר רוזנר: גיל האחריות הפלילית בישראל הוא 12 שנים.

תומר רוזנר: זאת ההצעה שלי.

תומר רוזנר: אתם יכולים לא לקבל אותה.

תומר רוזנר: כאשר מדובר על אחד הנושאים הכי רגישים שיש בהם אפשרות לפגיעה בזולת או בעצמך ראוי שתוטל אחריות ישירה גם על האדם לפעול כדין, ולא רק על מנהל המטווח, שאם במקרה לא היה באותו יום במקום - - -

קריאה: אז המטווח סגור.

תומר רוזנר: מכל מקום, זאת ההצעה הראשונה שלנו.

תומר רוזנר: לגבי המטווח, אנחנו מציעים בנוסף לשקול – והעניין עלה גם בהערות של נציג משרד החינוך וגם בדברי ההסבר להצעת החוק – לקבוע הוראה מפורשת בחוק שתייחד את המטווח לפעילות ירי מותרת בלבד.

תומר רוזנר: לא לימי הולדת או לאירועים שונים ומשונים.

קריאה: זה נקבע ברישיון העסק.

תומר רוזנר: אנחנו מציעים שזה ייקבע בחוק, גם כדי להגביר את הבטיחות וגם כדי שתהיה הפרדה ברורה, שלא יהיו אירועים וחגיגות למיניהם במטווחים.

תומר רוזנר: זאת הצעה שעליכם לשקול ולהחליט לגביה על עמדתכם.

דוד אזולאי: אתה מציע בעצם להכניס בהצעת החוק שלפנינו הגבלה למפעילי המטווחים, שלא יוכלו לקיים שם אירועים?

תומר רוזנר: לייחד את המטווח אך ורק לפעילות ירי, כמובן ככל שמתבצעת בו פעילות של מטווח.

תומר רוזנר: אם משכירים את מקום המטווח בשעות הלילה המאוחרות לקיום אירוע אחר, לא בזמן שמתקיים שם מטווח, זה בסדר.

קריאה: באירוע שאינו כולל פעילות ירי.

יאיר דוידוביץ: המטווח הוא לא רק לירי.

יאיר דוידוביץ: המטווח הוא מתחם ענק.

יאיר דוידוביץ: במטווח מוכרים גם נשק.

יאיר דוידוביץ: אתה מתכוון לחומת הירי.

יאיר דוידוביץ: זה משהו אחר.

תומר רוזנר: במקום שמתקיימת בו פעולת ירי.

יצחק קדמן: ואם אדם חוגג יום הולדת 30 ומזמין את החברים שלו למטווח, אקבע לו איפה לחגוג את יום ההולדת?

אורי אורבך: אולי נפתור את זה בכך שאדם שמקבל רישיון לאקדח, רק הוא רשאי להשתמש בכלי הירייה הזה.

יצחק יונסי: זה ברור.

תומר רוזנר: זה ממש לא ברור.

אודליה אדרי: הוא צריך לעבור את המטווח כדי לקבל רישיון.

תומר רוזנר: היום המצב המשפטי הוא שכל אדם יכול לבוא למטווח ולהשתמש בכלי הנשק שבמטווח.

יאיר דוידוביץ: גם בנשק שלי אני יכול לתת לו לירות במטווח, אין שום בעיה.

יאיר דוידוביץ: במטווח מותר לירות בכל כלי נשק.

דוד אזולאי: גם אם אין לו רישיון נשק?

יאיר דוידוביץ: בוודאי.

דוד אזולאי: זה המצב הקיים היום.

יצחק יונסי: תחת הדרכה מסודרת.

יצחק יונסי: כמובן.

גלי בן אור: אתה במצב מעגלי, אחרת לא תוכל לתת רישיון לאף אחד כי אחד התנאים הוא אימון.

אורי אורבך: בכלי נשק של עצמו, שהוא מחזיק בו כחוק, אדם יוכל להשתמש.

אורי אורבך: גם כך אדם לא יכול לירות סתם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אורי אורבך, אתה אומר למעשה שלא צריך לאפשר שימוש בכלי נשק אלא רק על-ידי מי שנושא ברישיון לאותו נשק?

אורי אורבך: זה יפתור לנו חלק גדול מן הבעיה, בוודאי לגבי קטינים.

אורי אורבך: הקטינים יוכלו להשתמש רק בנשק של המטווח ולא בנשק פרטי של אדם.

יאיר דוידוביץ: למה?

אורי אורבך: גם ספורטאי לא יוכל להשתמש בנשק פרטי.

יאיר דוידוביץ: למה?

דוד אזולאי: חבר הכנסת אורבך, נניח שאין לך רישיון נשק ובכל זאת אתה רוצה לראות מה זה נשק, ללכת פעם אחת למטווח.

דוד אזולאי: הלכת עם חבר שיש לו רישיון נשק ויש לו נשק.

דוד אזולאי: היום אדם יכול לירות במטווח עם הנשק של החבר שלו כאשר אין לו רישיון.

דוד אזולאי: אני מבין שעם זה אין לך בעיה.

ישי פולק: בפיקוח מפקח המטווח.

דוד אזולאי: ברור, על זה אנחנו מדברים.

דוד אזולאי: לא באופן עצמאי.

דוד אזולאי: אתה בעצם רוצה כרגע להגביל: רק מי שמחזיר ברישיון נשק יוכל לירות בנשק שלו ולא יוכל להעביר אותו לאחרים במטווח.

אורי אורבך: זאת אפשרות קיצונית.

אורי אורבך: הבנתי את הבעיה.

אורי אורבך: אני רוצה שאדם שחשקה נפשו באקדח יראה איך זה במטווח.

אורי אורבך: אבל באשר לקטינים – אני רוצה למנוע אפשרות שהורה ייקח את ילדו למטווח והילד יירה בנשק של ההורה.

יצחק קדמן: הוא לא יכול לפי הצעת החוק.

דוד אזולאי: הוא לא יכול.

דוד אזולאי: אם גילו נמוך מ-18 הוא לא יכול.

תומר רוזנר: על-פי ההצעה בין הגילאים 16-18 מותר בהסכמת ההורים.

יצחק קדמן: אני סבור שתהיה טעות של "תפסת מרובה – לא תפסת" אם נתחיל להרחיב כאן לכל מיני מקומות אחרים שיעוררו התנגדות.

יצחק קדמן: אני מזכיר, במקור ההצעה הזאת נועדה למנוע ירי של ילדים במטווח וקבלת רישיון לפני גיל 21 או 18.

יצחק קדמן: אם נתחיל להרחיב ויוגשו לבג"ץ עתירות על חופש העיסוק, האם מותר לחגוג יום הולדת במטווח או אסור לחגוג יום הולדת, האם כן הנשק האישי או לא הנשק האישי – נפגע בהצעה עצמה, שחשיבותה רבה, אם נתפרש כאן על פני כל מיני דברים אחרים.

יצחק קדמן: אני אומר את זה גם למשטרת ישראל.

יצחק קדמן: עם כל הכבוד לגיל 27 ו-30 ועבריינים וכל הדברים האלה, אם נתרחב נפגע בהצעת החוק עצמה.

יצחק קדמן: לכן הייתי מציע שתישאר הצעת החוק כפי שהוגשה.

דוד אזולאי: לכן אני רוצה לחזור למה שאמר כאן היועץ המשפטי.

דוד אזולאי: אני לא רוצה כרגע למנוע ממפעילי המטווחים אם ירצו לאפשר חגיגות יום הולדת או אירועים אחרים.

דוד אזולאי: אנחנו לא צריכים להיכנס לזה בחקיקה ולמנוע.

דוד אזולאי: כרגע מבחינתנו זה לא רלוונטי, לכן אנחנו יורדים מזה.

דוד אזולאי: יש שני נושאים שלא קיבלתי עליהם מענה עדיין.

דוד אזולאי: האחד, ואני רוצה שזה יהיה מודגש גם בחוק, שהאחריות היא על מפעיל המטווח כאשר מדובר על ירי של נערים.

דוד אזולאי: זה חייב להיות ברור, כי אחרת מה הועילו חכמים בתקנתם?

דוד אזולאי: אם לא נטיל עליו את האחריות ואת החובה לפקח, זה אומר שאם נער בכל זאת ירה – ולצערי הרב, בואו נהיה מציאותיים, אנחנו מכירים את הנוער.

דוד אזולאי: לצערנו הרב יש מקרים של נוער אלים שנכנס ובכוח רוצה לבצע ירי.

דוד אזולאי: צריך לאפשר למפעיל המטווח להזעיק את המשטרה, ושהמשטרה תנקוט בכל האמצעים הדרושים כנגד אותו אדם אלים.

יצחק קדמן: ומי שרוצה לקנות סיגריות או אלכוהול, אתה מטיל אחריות על מי שמוכר לו את האלכוהול, שחובתו בין היתר לתלות שלט ברור.

דוד אזולאי: ודבר נוסף, לא מופיע בהצעת החוק אילו אמצעים יינקטו כנגד מפירי החוק במטווח, כנגד הורה שבא עם הבן שלו ולמרות האיסורים מאפשר לילד לירות בניגוד לחוק.

תומר רוזנר: הצענו שתוטל אחריות גם על האדם שעושה את זה בניגוד לחוק.

קריאה: בחוק מ-1949 כמדומני הקנס הוא 30 מיל או משהו כזה.

אבירם כהן: מדובר כאן בהפרה של אחד מתנאי הרישיון שלו.

אודליה אדרי: לא רק זה.

אודליה אדרי: סעיף 7א קובע באופן מפורש "לא ייכנס אדם למטווח קליעה ולא ישהה בו אלא בהתאם להוראות של מנהל המטווח או של מי שמינה לכך, ולא יפעיל במטווח כלי ירייה אלא בפיקוחו של מפקח".

אודליה אדרי: כדי להשתמש בכלי ירייה במטווח אי אפשר לקחת נשק ולירות אלא צריך פיקוח, ויש מדריכי ירי.

אודליה אדרי: מבחינת החוק גם האדם עצמו אחראי.

אודליה אדרי: מעבר לכך, כפי שהפנתה אותי גברת בן אור, על-פי סעיף 16(2) זה נושא בחובו עבירה פלילית.

אודליה אדרי: שימוש שלא בהתאם להוראות המפקח או עבירות על-פי החוק הזה הן עבירות פליליות.

אודליה אדרי: אני חושבת שלא צריך מעבר לזה.

גלי בן אור: נקודה נוספת, כבר כיום סעיף 7ח לחוק קובע שלא יתאמן אדם בירי בכלי ירייה מחוץ למטווח קליעה.

גלי בן אור: זאת אומרת, אנחנו מסדירים גם בפנים וגם בחוץ.

גלי בן אור: זה כבר קיים על-פי החוק.

גלי בן אור: אנו שמים עכשיו את השלייקעס, שזה יהיה בטוח לגבי קטינים.

גלי בן אור: ההצעה הזאת ברוכה וחשובה וכדאי לקדם אותה.

גלי בן אור: כדאי באמת להתמקד בדברים שהיא התכוונה להסדיר.

גלי בן אור: ייתכן שיש דברים רבים נוספים בחוק כלי ירייה שיש צורך להסדיר.

גלי בן אור: אני מקווה שהרשויות אכן ימצאו את הזמן לעשות את זה.

גלי בן אור: הנקודה הזאת קריטית וחשובה.

דוד אזולאי: ולא לתפוס טרמפ על איזה חוק.

תומר רוזנר: יש לי עוד שתי הערות.

תומר רוזנר: לגבי המדרג של הגילאים – אנחנו צריכים לנסח את זה לקריאה ראשונה ולכן אני רוצה שהדברים יובהרו בצורה ברורה.

תומר רוזנר: לגבי מי שהוא מתחת לגיל 18 ומבקש להתאמן – מוצע כאן שעד גיל 16 תהיה אפשרות להתאמן רק אם הוא חבר במועדון ספורט.

תומר רוזנר: לגבי זה אני מציע שלא ייקבע נוסח כרגע אלא נמתין להצעת הנוסח של הממשלה.

דוד אזולאי: בגדול, עד גיל 16 חל איסור להתאמן, אלא לחבר במועדון.

תומר רוזנר: את הנושא הזה נותיר בדברי ההסבר כי כרגע אין לנו ניסוח מדויק לגביו.

תומר רוזנר: לגבי בני 16-18 – זה יחייב הסכמה של אחד ההורים.

דוד אזולאי: או הסכמת ההורים, או התנדבות במשמר האזרחי.

תומר רוזנר: אני מבקש להעיר על נושא נוסף שעלה כאן אך לא חוּדד מספיק, באשר לגדנ"ע.

תומר רוזנר: על-פי החוק הקיים האימון בגדנ"ע הוא מגיל 14.

יצחק קדמן: גם בנשק?

תומר רוזנר: אני מפנה את אדוני לסעיף 5ב רבתי, לפסקה (ב)(1).

תומר רוזנר: צריך להתייחס לעניין הזה.

תומר רוזנר: אם רוצים שזה לא יהיה קיים יותר אלא יוּתר אימון בירי רק מגיל 16, צריך להתייחס לזה כי כעת זה לא קוהרנטי.

דוד אזולאי: אדוני יכול להשיב על העניין הזה?

אריה מור: זה בדיוק מה שהעליתי קודם, לא לפסול את האפשרות של אימון בני נוער בגדנ"ע מגיל 14, ובמשמר האזרחי מגיל 16, כי האימונים שלהם במסגרות צבאיות ואם אתם מחריגים את הצבא אז אלה חלק מאותן מסגרות צבאיות.

דוד אזולאי: אתה אומר: להשאיר את זה במסגרת הצבא.

אריה מור: הרי במסגרת יחידות של משרד החינוך לא הולכים באופן פרטי לעשות אימונים במטווח במסגרת הגדנ"ע.

אריה מור: הכול במסגרת צבאית.

קריאה: כך זה גם מנוסח בחוק.

דוד אזולאי: האם זה לא יכול לפתוח פתח להגיד: הנה, בגדנ"ע זה מגיל 14 ובמשמר האזרחי מגיל 16 ובמועדוני קליעה מגיל 12?

דוד אזולאי: רבותי המשפטנים, עלינו לוודא שלא תהיה כאן איזו פרצה שמישהו ינצל כדי ליצור סדק רחב ולהמשיך במה שהיה עד היום.

אריה מור: השאלה היא המסגרת.

אריה מור: ברגע שהירי הוא במסגרת הגדנ"ע הצבאית, במערכת של משרד החינוך ופיקוד העורף, אין כאן בעיה.

תומר רוזנר: הוראות החוק לגבי מטווחים חלות גם על המדינה באופן מפורש ולכן גם מטווחי המדינה זקוקים לרישיון.

תומר רוזנר: סעיף 7ה לחוק קובע: "חוק זה חל על המדינה".

אריה מור: לא ראיתי את המטווחים הצבאיים בתוך החוק.

יאיר דוידוביץ: לא צבאיים ולא משטרתיים.

דוד אזולאי: על-פי החוק, עד גיל 18 חל איסור לירות, פרט למועדוני קליעה שיש להם את כל ההיתרים הנדרשים, ואנחנו נעגן את זה בחקיקה, שאז אפשר מגיל 12 ואילך.

תומר רוזנר: את הנושא הזה נכתוב לא בגוף החוק אלא בדברי ההסבר כי כרגע אין לנו ניסוח.

דוד אזולאי: אני אומר את הדברים האלה לסיכום הדיון על מנת להבהיר.

יצחק יונסי: היינו מבקשים שזה יהיה מגיל 10 ולא 12 כי זה משקף את המצב היום.

יאיר דוידוביץ: כך זה בעולם.

יצחק קדמן: תגישו את ההצעה.

דוד אזולאי: נתנו לכם חופש פעולה בעניין הזה.

דוד אזולאי: למה להיכנס כרגע לפרטי פרטים?

דוד אזולאי: קודם דיברנו על גיל 12.

דוד אזולאי: תבדקו את עצמכם.

דוד אזולאי: אתם "זורקים" כרגע 10, 12, 8.

דוד אזולאי: תבדקו כמה חניכים כאלה יש לכם, אם זה מצדיק לקבע את הדברים בחקיקה.

קריאה: מדובר על 70 חניכים, ורובם אני מניח מעל גיל 12.

גלי בן אור: גם צלילה ספורטיבית מוגבלת בגיל מסוים.

דוד אזולאי: אני מציע שהנושא ייבדק.

דוד אזולאי: יש לכם נתונים והמשרד מפקח עליכם.

תומר רוזנר: כרגע לא נכתוב גיל מסוים.

דוד אזולאי: לסיכום הדיון אני חייב להגיד את הדברים הללו.

דוד אזולאי: אם אחר-כך יתברר שיש לכם 10,000 תלמידים מגיל 10, אז באמת צריך לחשוב אחרת על כל הנושא הזה.

דוד אזולאי: אבל אם מדובר ב-10-20 תלמידים – צריך לקחת את הדברים בפרופורציות הנכונות.

יאיר דוידוביץ: אנחנו ענף ספורט שנלחם על כל ילד.

יאיר דוידוביץ: אני נלחם מול הכדורגל, הכדוריד, הכדורסל, שם מתחילים בגיל 6-7.

יאיר דוידוביץ: אני נלחם על כל קלע ולכן יש לי רק 70 ילדים.

יאיר דוידוביץ: אילו לא היתה לנו תחרות מענפי הכדורגל והכדורסל היו מגיעים יותר ילדים.

יאיר דוידוביץ: אבל אתם רוצים לאסור כניסה גם של ה-10-20 שרוצים להגיע לענף הקליעה בגיל 10.

גלי בן אור: לעניין גיל האחריות הפלילית – אני מבקשת להיוועץ עם המחלקה הפלילית שלנו במחלקת ייעוץ וחקיקה כדי לוודא את עמדתם בנושא זה.

גלי בן אור: לגבי הגילאים השונים, ובוודאי לגבי המשמר האזרחי והגדנ"ע – אני מניחה שהכוונה לא היתה לשנות את המצב הקיים שהוא ראוי ומוסדר ופועל במסגרות מתאימות.

דוד אזולאי: בוודאי.

דוד אזולאי: רק זה.

גלי בן אור: לגבי מועדוני קליעה – מכיוון שפגרת הכנסת מסתיימת באמצע חודש אוקטובר ורק אז ניתן יהיה להניח את הצעת החוק לקריאה הראשונה אני רוצה לבקש, מכיוון שבין כה משרדי הממשלה – המשרד לביטחון פנים, משרד הפנים משרד המדע, התרבות והספורט ומשרד המשפטים – רוצים מאוד להיות מעורבים בנוסח ההצעה, שננסה בכל זאת להגיע לסיכום מוסכם של הנוסח, שיהיו כתובים כאן גם הגילאים בצורה מסודרת.

דוד אזולאי: לשם כך יש את הקריאה השנייה והשלישית.

גלי בן אור: ייתכן שאפילו לקראת הקריאה הראשונה נוכל לגבש נוסח.

גלי בן אור: הרי בכל מקרה לא ניתן יהיה להניח את הצעת החוק בעת הפגרה.

תומר רוזנר: זה לא קשור.

תומר רוזנר: צריך לקבל החלטות בוועדה.

דוד אזולאי: הרי בסופו של דבר מה שיקבע זה הקריאה השנייה והשלישית.

דוד אזולאי: כרגע הדברים הם בראשי פרקים.

גלי בן אור: ובלבד שנבהיר את זה היטב בדברי ההסבר מכיוון שזה מקור ראוי לפרשנות לאחר מכן.

דוד אזולאי: אני סומך על המשפטנים מכל המשרדים, כולל היועץ המשפטי של ועדת הפנים והגנת הסביבה, שיעשו מלאכתם נאמנה ויביאו דברים מתוקנים וברורים.

גלי בן אור: נשמח לשתף פעולה.

דוד אזולאי: אני מבקש לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: 1) בגילאי 16-18 יוּתר ירי רק בהסכמת ההורים.

דוד אזולאי: 2) בגילאי 18-21 יוּתר ירי על-פי תקנות של השר הממונה, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: 3) באשר למועדוני הקליעה – ביחד עם משרד המדע, התרבות והספורט יכינו הצעה שתוגש לוועדה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

דוד אזולאי: 4) באשר למסלולים הקבוצתיים של תעודות הרשאה – זה יחול גם עליהם.

דוד אזולאי: 5) לעניין הגדנ"ע והמשמר האזרחי – כמקובל היום.

דוד אזולאי: לא אכנס כאן לגילאים.

דוד אזולאי: אנחנו לא משנים את הדברים.

תומר רוזנר: בנושא הזה יש עניין אחר.

תומר רוזנר: ההצעה כפי שמוצעת כרגע קובעת שבגילאים 16-18 די בהסכמת ההורה, בלי קשר למשמר האזרחי.

תומר רוזנר: השאלה אם רוצים להגביל את זה רק לפעילות במשמר האזרחי או לכל פעילות.

תומר רוזנר: האם די בכך שההורה מסכים?

דוד אזולאי: אין לי התנגדות להוסיף שנדרשת גם הסכמת ההורים, אבל בנוסף למה שקיים היום.

דוד אזולאי: כלומר, אם נער רוצה להתנדב למשמר האזרחי, מותר לו.

תומר רוזנר: אני שואל על מקרה שהוא לא רוצה להתנדב למשמר האזרחי.

תומר רוזנר: הוא רוצה להתאמן סתם.

דוד אזולאי: אבל המשטרה לא תאפשר לו את זה.

תומר רוזנר: נניח שנער בן 16-18 בא להתאמן במטווח ביחד עם אבא שלו.

תומר רוזנר: זאת השאלה שלי.

אבירם כהן: מבחינת המשטרה מותר מגיל 18, אלא אם כן לצורך אימון במשמר האזרחי הוא יביא גם את האישור של ההורים.

תומר רוזנר: זה בסדר, אבל על-פי נוסח ההצעה כרגע בגילאים 16-18 די בהסכמת ההורה, בלי קשר לסוג המסגרת.

תומר רוזנר: השאלה מה אתם רוצים לקבוע.

דוד אזולאי: בגילאים 16-18 צריך רק אישור של ההורים.

דוד אזולאי: זאת כוונת מציע הצעת החוק.

דוד אזולאי: בגיל הזה לא חייבים להיות במשמר האזרחי אלא די שיהיה את אישור ההורים.

דוד אזולאי: זאת כוונתך?

אורי אורבך: ככל שהגיל עולה, התנאים הולכים ופוחתים.

דוד אזולאי: אני רוצה לאשר היום את הצעת החוק בוועדה להכנתה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: אני מבקש מכל הגופים כאן להגיש את החומר שלהם עד לתחילת מושב החורף של הכנסת ב-12 באוקטובר.

דוד אזולאי: תגישו את זה לייעוץ המשפטי של הוועדה.

דוד אזולאי: נביא את זה לקריאה ראשונה בכל מקרה במתכונת הנוכחית.

דוד אזולאי: בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית נכניס את כל התיקונים הנדרשים.

גלי בן אור: חשוב שהנוסח גם לקריאה הראשונה יהיה בתיאום עם משרדי הממשלה.

גלי בן אור: מכל מקום אנחנו עושים את זה ועובדים בשיתוף.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: כרגע יאושר לקריאה ראשונה הנוסח שמונח לפניכם.

דוד אזולאי: זה הנוסח, בנוסף להערות שנאמרו כאן.

גלי בן אור: הדברים יופיעו בדברי ההסבר.

גלי בן אור: אבל אנחנו נשמח לשתף פעולה.

דוד אזולאי: לא אעכב כרגע את ההצבעה.

דוד אזולאי: אני מבקש להבהיר שאני מעוניין מייד בתחילת מושב החורף להביא את זה לקריאה הראשונה.

גלי בן אור: גם אנחנו, בהחלט.

גלי בן אור: אני מבקשת לסייע בהכנת הנוסח ודברי ההסבר כדי לוודא שהדברים מופיעים.

דוד אזולאי: בקריאה השנייה והשלישית.

גלי בן אור: אנחנו מוכנים לסייע גם בקריאה הראשונה, ובדרך כלל אנחנו עושים את זה בוועדות הכנסת, משתפים פעולה עם הייעוץ המשפטי.

תומר רוזנר: אם יידרש סיוע, נשמח להסתייע.

דוד אזולאי: רבותי, עם כל הכבוד, אמרתם את ההערות שלכם, הדברים נרשמו בפרוטוקול, היה סיכום, הערתי את תשומת לבם של כל הנוכחים כאן.

דוד אזולאי: אני מעלה להצבעה את הנוסח שמופיע לפניכם.

דוד אזולאי: כל ההערות שלכם, יש לכם זמן עד 12 באוקטובר להגיש אותן.

דוד אזולאי: לקראת הקריאה השנייה והשלישית נקיים עליהן דיון בוועדה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

יאיר דוידוביץ: ההערה הכללית באשר לספורט תיכנס לנוסח?

דוד אזולאי: סיכמתי לגבי מועדוני הקליעה.

דוד אזולאי: זה לא הספורט?

דוד אזולאי: אמרתי את זה.

תומר רוזנר: הערה אחרונה, מכיוון שמדובר כאן על נושא שיש בו השלכות פליליות ואחרות, אנחנו מציעים שהתחולה לא תהיה מיידית ביום הפרסום אלא תינתן תקופה קצרה להיערכות של כל הגורמים והטמעה של הדברים שעליהם לעשות.

דוד אזולאי: את זה נתקן בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

רפי עציון: באשר להערה האחרונה של היועץ המשפטי לוועדה, עמדת המשטרה היא שהמטווח יהיה מותר מגיל 18, ובגילאים 16-18 השימוש במטווח שלא לצורך מועדוני קליעה או משמר אזרחי יהיה אסור אף בהסכמת ההורים.

רפי עציון: זאת עמדת המשטרה.

רפי עציון: השימוש במטווח יהיה מותר בהסכמת ההורים אך ורק לצרכי ספורט או לצרכי התנדבות במשמר האזרחי.

דוד אזולאי: לא זאת כוונת המחוקק.

דוד אזולאי: אמרנו שבגילאי 16-18 יוּתר שימוש במטווח בהסכמת ההורים.

יצחק קדמן: הלכנו בכוונה מראש לעמדה מתונה מפני שצפינו שתהיה לא מעט התנגדות בתחומים שונים, למשל בהשוואה לרישיון נהיגה.

יצחק קדמן: יש גילאים שונים של התבגרות שהמחוקק הישראלי קבע, לא כולם גיל 18.

יצחק קדמן: בגיל 16 נותנים לקטינים לעשות הרבה מאוד דברים.

יצחק קדמן: בגיל 17 למשל הם מצביעים כבר בבחירות לרשויות המקומיות ונחשבים כבגיר לכל דבר ועניין.

יצחק קדמן: חשבנו שאם בגיל 16 יש הסכמת הורים, וזה בכל זאת מקום מפוקח ומוכר על-פי הכללים של משרד הפנים, אפשר להתגמש.

יצחק קדמן: אני יכול להבין את עמדת המשטרה.

יצחק קדמן: לכן אמרנו: מגיל 16 בהסכמת הורים.

דוד אזולאי: תפסת מרובה – לא תפסת.

דוד אזולאי: אני מציע לא להיסחף בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני מבין את עמדת המשטרה.

אבירם כהן: ירי זה דבר מסוכן.

יאיר דוידוביץ: הרבה יותר אנשים נהרגים בתאונות דרכים.

דוד אזולאי: אם הירי מסוכן, ובא לכאן חבר כנסת עם יוזמה ברוכה ומגיש הצעת חוק, איפה הייתם עד כה?

אבירם כהן: אנחנו מברכים אותו.

דוד אזולאי: אל תתפסו עכשיו טרמפ לתקן את כל העולם.

דוד אזולאי: במסגרת איזה תיקון קטן אתם רוצים עכשיו לתקן עולם.

אבירם כהן: זה באותו עניין ממש.

דוד אזולאי: הערתם הערה.

דוד אזולאי: אני מוכן לקבל אותה.

דוד אזולאי: תשאירו את זה לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

דוד אזולאי: ייתכן שזה יבוא כהסתייגות.

דוד אזולאי: בואו נשאיר את זה.

תומר רוזנר: שיביאו את זה לממשלה.

דוד אזולאי: הוא יודע מה המשמעות של העניין אם זה יילך לוועדת השרים לענייני חקיקה.

יצחק קדמן: אם הממשלה כולה תתמוך בזה, אנחנו לא נשכב על הגדר.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש להודות לכם ולאחל לכולנו: תכלה שנה וקללותיה, תחל שנה וברכותיה.

דוד אזולאי: אנחנו מעמידים את הצעת החוק להצבעה.

דוד אזולאי: היות ואני היחיד כאן שהוא חבר הוועדה, אפילו חבר הכנסת אורי אורבך לא יכול להצביע, לפיכך הצעת חוק כלי ירייה (תיקון – הגבלת גיל למתן רישיון כלי ירייה ולאימון במטווח), התשס"ט-2009, נתקבלה פה אחד.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: שנה טובה.