ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 97, 2009-09-01 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והנושא שלכבודו באנו כולנו היום מקצי קציה של הארץ, זה ביטול ההנחה למעונות יום לאימהות עובדות בקריית שמונה.

חיים כץ: אני מציין – קריית שמונה.

חיים כץ: לא מציין אזורים אחרים, אלא אני מציין ביטול ההנחה לאימהות עובדות דווקא בקריית שמונה.

חיים כץ: אני חייב להודות לסמי מלול שצלצל ואמר לי – דע לך, יש בעיה בקריית שמונה, ואתה יודע, קריית שמונה לפני יותר שנתיים אני ועובדי התעשייה האווירית מימנו אוטובוסים לתושבי קריית שמונה שהמדינה הפקירה אותם במקלטים והיינו צריכים להעביר אותם לאזור שהוא מוגן ירי.

ניסים מלכה: בוקר טוב.

ניסים מלכה: קודם כל אני מודה לכם שבאמת הסכמתם, חיים וציון וחברי הכנסת שבאו היום מהפגרה, כדי לדון בנושא חשוב כמו קריית שמונה.

ניסים מלכה: כמו שאמרת, גם סמי, זכות גדולה היתה לו שהוא נדנד שאכן הנושא הזה יעלה ויועלה בצורה מכובדת על קריית שמונה.

ניסים מלכה: והדגשת יפה וחשוב להדגיש את זה, שזה על קריית שמונה.

ניסים מלכה: אני לא יכול לבוא ולומר קריית שמונה שווה לכל מקום אחר.

חיים כץ: אתה יודע למה הדגשתי קריית שמונה?

חיים כץ: למה פה אנחנו רומזים לתמ"ת, שזה הפיתרון.

חיים כץ: אי-אפשר לפתור את כל הארץ, אבל אפשר לנסות לעשות ייחודיות ואני אתן לך להמשיך.

ניסים מלכה: אני רוצה לתת סקירה קצרה.

ניסים מלכה: קריית שמונה, למרות כל הקשיים במצב שבה היא נמצאת ושוכנת סמוך לגבול וגם בעובדה שהיא נמצאת היום באשכול 5, שגם אנחנו מופתעים שאנחנו נמצאים באשכול 5, זה משהו שלא ברור איך הגענו לאשכול הזה, אבל בסופו של דבר העיר הזאת עברה תוכנית הבראה קשה מאוד, קשה מאוד, שבה פוטרו כ- 200 עובדים, קיצוץ של כעשרה מיליון שקל בשכר, ועכשיו סוף-סוף אנחנו, אפשר לומר, סיימנו את תוכנית ההבראה ומתחילים קצת להוציא את הראש מעל פני המים, כדי שנוכל להתחיל לתפקד בצורה עצמאית כמה שאפשר ובאים ומתחילים עוד פעם הגזירות ומתחיל לתת מכות בראש ואומרים לו – תישאר מתחת למים, לא טוב שאתה, אל תעלה, תישאר שמה למטה, כי זה לא טוב שאתה מתרומם.

ניסים מלכה: הגיע הזמן שממשלת ישראל והכנסת וכולם שיכירו בקריית שמונה כיעד אסטרטגי ולא השתנה היעד האסטרטגי למדינת ישראל.

ניסים מלכה: אני רוצה רק לצטט את מה שפעם מנחם בגין ז"ל אמר וחזר מספר פעמי, כשקריית שמונה חזקה, ישראל חזקה וזה נכון ואמר את זה הנשיא עכשיו גם פעם אחרונה, שמעון פרס הדגיש את זה ואמר – קריית שמונה היא החוסן של המדינה.

ניסים מלכה: וצריכים לראות בקריית שמונה, כי ברגע שיש פריצה, פריצה בקריית שמונה בכל הצד הכלכלי, זה בעצם אתם, אנחנו פורצים את הגבול הצפוני של מדינת ישראל.

ניסים מלכה: ברגע שהיא חלשה, פוגעים בהיבט הכלכלי שלה, פוגעים בהיבט החברתי ואנחנו פוגעים, מחלישים את האוכלוסייה ומחלישים את כל המדינה כולה.

ניסים מלכה: לכן, ההטבות שאנחנו מבקשים, הן לא באות כדי להגיד מגיע לנו הטבות, אנחנו רוצים ליצור איזה שוויון יחד עם ערי המרכז, לא צריכים להיות שונים.

ניסים מלכה: אנחנו צריכים להיות אותו דבר.

ניסים מלכה: כי ברגע שאני היום בהטבות של המעונות ואני לא מקבל הנחה בקריית שמונה, אני לא שונה היום מתושב בתל-אביב, תושב בירושלים.

ניסים מלכה: הרי בסופו של דבר אנחנו לא נשלם את אותו דבר.

ניסים מלכה: אז מה קריית שמונה נמצאת פה, מה העזרה, מה התמיכה שמקבלת קריית שמונה בעניין זה?

ניסים מלכה: ועוד יותר, בכלל, כדי שהעיר הזאת תוכל להתרומם, תוכל להתקיים, עם כל גל הפיטורים היום, היום נסגרו מפעלים, היום יש גל פיטורים שאפשר לומר היום האבטלה בקריית שמונה בניירות, בניירות מופיע 6%, אני אומר לכם שזה יותר.

ניסים מלכה: זה כבר מתקרב ל- 10% כי זה לא הכל רשום ולא הכל מגיע לשירות התעסוקה ברישום.

ניסים מלכה: העיר נמצאת במצב קשה ואם היום גם אותן עובדות, אותו עובדות שסוף-סוף נשארו במערכת, ממשיכות לעבוד, אם עכשיו יבואו יגידו להן – אתן צריכות לשלם 2,000 שקל על כל ילד שיבוא למעון והיא מרוויחה שכר מינימום של 4,000 שקל, שני ילדים, עדיף שלא תעבוד.

ניסים מלכה: זה אומר שאנחנו צפויים עוד עובדות שיחזרו הביתה שלא יעבדו ועוד פיטורים של סגירת מעונות ופיטורים של מטפלות וסייעות באותם מעונות.

ניסים מלכה: לכן, אנחנו באים ומציעים לכם שתהיה איזו החלטה, קודם כל להוציא את קריית שמונה מכל ההחלטות.

ניסים מלכה: תמיד קריית שמונה, כהחלטה נפרדת.

ניסים מלכה: כלומר, גם רוצים להחליט אשכול 5 וקריית שמונה לא יודע איך מגיע, כמו שאמרתי, לא יודע איך הגיעה לאשכול 5, גם אם היא נמצאת באשכול 5, שתישאר באשכול 5, אבל להגדיר את זה, שכל עיר שנמצאת עד תשעה ק"מ מהגבול, היא יוצאת מתוך העניין הזה, לא נמצאת בתוך אשכול 5 או 6 או 7, לא משנה, אבל עצם העובדה שהיא שוכנת בספר, סמוך לגבול, תשעה ק"מ מגבול לבנון, היא צריכה להיות שונה מכל מקום אחר.

ציון פיניאן: תודה ליושב-ראש שבתקופה של פגרה קיצר לנו אותה והביא אותנו לפה ולחברים פה.

ציון פיניאן: טוב שהיושב-ראש אמר הנושא הוא קריית שמונה ולא משהו אחר ולא עיר אחרת, שלא יבינו את זה שזה רוחבי.

ציון פיניאן: זה נושא של קריית שמונה ואני חושב שהיא יחידה ומיוחדת ועצם מיקומה באזור איפה שהיא נמצאת, זה אומר הכל.

ציון פיניאן: הבעיה, לעניות דעתי, התעוררה מה שנקרא, תנו לנו 25% הנחה במס-הכנסה, ופתאום ה- 25% האלה כנראה ששיפרו את התושבים שם ואנשים קנו רכבים, אפילו ישנים, ואז הפכו אותם לאשכול 5.

ציון פיניאן: לא נעים לי לומר, אבל אני בטבריה אשכול 4, יותר טוב מהם.

ציון פיניאן: אני במה שנקרא, אנחנו יותר גרועים מהם בנושא הזה, לגבי ההנחות.

ציון פיניאן: אנחנו אשכול 4, הם אשכול 5.

סמי מלול: מדיניות ממשלה סותרת, מצד אחד נתנו לך הטבת מס, את החתך הסוציו-אקונומי, מצד שני, באיזה שהיא החלטה שרירותית, אחד עד ארבע.

חיים כץ: כל-כך ביקשת יפה את הדיון הזה, אז אני אתן לך אחר-כך גם זכות דיבור.

ציון פיניאן: אני רוצה להביא לדוגמה את העיר שלי טבריה, כי אני לא רוצה לחטוא ולהביא דוגמאות אחרות.

ציון פיניאן: אבל טבריה במצב הרבה יותר גרוע.

חיים כץ: אל תנדב כל-כך מהר את טבריה, אני מכיר את אלה מהאוצר ומהתמ"ת.

ציון פיניאן: הם יעלו על זה.

ציון פיניאן: יש לי אותך, תכנס שוב את הישיבה.

ציון פיניאן: הדבר השרירותי הזה, אשכול 5, ואני אומר שרירותי, פשוט שרירותי, נושא להעלות אותם לאשכול 5 ואני לא רוצה להגיד שוב, כמו שאמרת, אני מקבל את ההצעה שלך, לא רוצה להגיד עוד שמות, עוד מספרים.

ציון פיניאן: הגזירה הזו אומרת שבמקום שאנשים, האימהות ישלמו 750 שקלים, הן יצטרכו לשלם 7,500 שקלים לשנה.

ציון פיניאן: אז זה גזירה שתושבי קריית שמונה לא יוכלו לעמוד בה.

משה (מוץ) מטלון: מה סדר גודל המחיר וההנחה?

ציון פיניאן: 750 מול 7,500 לשנה.

ציון פיניאן: שנה שלמה כמה שילמתם?

סמי מלול: עד דרגה 3.

סמי מלול: מה זה אומר – בכל מצב, שילמת עד 700 שקל, יכולת גם לשלם פחות.

סמי מלול: היום אתה קופץ לרמה של 2,000 שקל.

משה (מוץ) מטלון: התקרה היא 700?

סמי מלול: היה.

ציון פיניאן: לחודש.

משה (מוץ) מטלון: בהנחה, התקרה היא 700?

סמי מלול: כן.

משה (מוץ) מטלון: ואת זה מבטלים?

חיים כץ: תן לי, תראו, אנחנו עכשיו יושבים בקהל ולא נותנים לשחקנים הראשיים לשחק.

חיים כץ: בואו ניתן לתמ"ת להגיד את מה שיש להם להגיד.

ציון פיניאן: עד היום שילמו 700 שקל גג לחודש, ואם הגזירה הזו תתקבל, זה 2,000 שקל לחודש.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם לא חוקי, ה- 2,000, דרך אגב.

אורלי לוי אבקסיס: זה דיון אחר.

ציון פיניאן: זה 14,000 שקל בשנה.

חיים כץ: רשות הדיבור לתמ"ת.

חיים כץ: היינו מאוד שמחים לשמוע מנציגי התמ"ת מה השיקולים, היו, לקחת את קריית שמונה מוכת הטילים וההפגזות, נכון, אנחנו היהודים יש לנו זיכרון קצר, ולשמחתנו כבר שנתיים לא יורים שם, אז אולי הגיע הזמן לנער אותם קצת ולראות מה קרה פתאום שהיישוב הזה הפך להיות כמעט כפר שמריהו.

תמר אלמוג: אני מנהלת אגף מעונות יום במשרד התמ"ת.

תמר אלמוג: בפתח דבריי אני מבקשת לציין שהשתתפות המדינה בשהות הילדים במסגרת מעונות, משפחתונים וצהרונים, שמוכרים על-ידי המשרד, מעוגנת בקריטריונים שהוכנסו למבחן תמיכה.

תמר אלמוג: כאשר רוצים להחריג יישוב מסוים, אוכלוסייה מסוימת מהקריטריונים הללו, נדרשת החלטת ממשלה שנותנת למשרד את הבסיס החוקי שמתוקפו היא תפעל.

תמר אלמוג: עובדתית, לקריית שמונה, כמו לכל אזורי עדיפות לאומית 1 ו- 2, לא רק קריית שמונה, נהנו מספר שנים על בסיס החלטות ממשלה קודמות, מסבסוד גורף, השתתפות המדינה בדרגה המקסימאלית, ללא מבחן הכנסה ומה שאני רוצה לציין שהתוקף של החלטות הממשלה האלו פג.

תמר אלמוג: היום אין למשרד את הבסיס החוקי לעשות כן.

תמר אלמוג: אני מקבלת את הדברים של ראש העיר – זה מקובל, זה נכון.

תמר אלמוג: אבל מה שצריך לעשות זה לקדם את זה במתווה של החלטת ממשלה.

תמר אלמוג: אם הממשלה תגיד לי – כן, קריית שמונה נמצאת תשעה ק"מ מהגבול ולכן מגיע לה א', ב', ג', אז אנחנו ערוכים לתת את כל מה שיינתן.

תמר אלמוג: מאידך, אני מבקשת לציין דבר נוסף.

תמר אלמוג: יושבת לידי מיכל צוק, היא הרפרנטית במשרד האוצר למשרד התמ"ת, היא יכולה גם לספר לכם, אני לא צריכה לדבר בשמה, שנעשה פה מהלך אדיר בנושא של שילוב נשים במעגל העבודה, הוגדלו תקציבים למשרד התמ"ת בתחום מעונות יום.

חיים כץ: מה זה נוגע לעניין?

חיים כץ: אנחנו באנו לוועדה לא לעשות פרומושן לתמ"ת.

חיים כץ: ראינו שהתמ"ת יש לו הרבה כסף, ראינו את זה בוויסקונסין.

חיים כץ: כמה הוא רצה לשפוך כסף.

חיים כץ: אנחנו מבינים את התמ"ת, אנחנו יודעים איך הוא עובד, אנחנו רואים את הפעילות.

חיים כץ: אנחנו רוצים להבין, בדרך שהתחלת, אמרת מה אתם רוצים מאתנו, החלטת ממשלה.

חיים כץ: שממשלת ישראל תחליט, לא שקריית שמונה נמצאת תשעה ק"מ מהגבול, זה הממשלה לא צריכה להחליט, זה אפשר להביא מודד והוא ימדוד וייראה שהיא נמצאת תשעה ק"מ מהגבול.

חיים כץ: שתבוא ותגיד – קריית שמונה, אזור ספר, יישוב ספר, תחת סכנה, נכון לא היום ואנחנו מקווים לא יהיו בכלל, אבל אמרת את הפיתרון.

חיים כץ: זה אופרה אחת.

חיים כץ: אופרה שנייה, השאלה השנייה, איך חוץ מללכת לממשלה, אנחנו יכולים בעזרתכם לנסות ולמצוא פיתרון דווקא, ואני אומר דווקא, בגלל הקטע, גם אמר את זה חבר הכנסת ציון פיניאן.

חיים כץ: באה מדינת ישראל והחליטה לתת הנחות של 25%.

חיים כץ: היצירה של הנחות של 25% אולי אפשרה למשפחות לקנות רכבים משומשים.

חיים כץ: הוא יכול לקנות רכב משומש של 5,000 שקל.

חיים כץ: והוא, יש לו רכב, והוא נופל בקריטריון.

חיים כץ: איפה אנחנו יכולים, חוץ מללכת לממשלה?

תמר אלמוג: זה מה שרציתי להגיד.

תמר אלמוג: בגלל שהוגדלו תקציבי האגף למעונות יום, בבסיס תקציב האגף, אנחנו שיפרנו והעמקנו את הסבסוד למשפחות רבות, כך שאפילו קריית שמונה שהיום תיכנס, נכנסת לקריטריונים הרגילים, אני יכולה להגיד כאן בהחלט שהורים רבים יזכו להשתתפות מדינה גבוהה.

תמר אלמוג: למשל, כל מי שבמבחן ההכנסה שלו מגיע עד ל- 5,000 שקל, במקום 4,200 שהיה בשנה הנוכחית, לנפש.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה לנפש?

אורלי לוי אבקסיס: לעובד או לילדים?

חיים כץ: לא לא, למשפחה.

תמר אלמוג: מבחן הכנסה לנפש נקבע כך – ההכנסות ברוטו של המשפחה, חלקי מספר הנפשות, הווה אומר הורים וילדים.

תמר אלמוג: ברגע שההכנסה לנפש מגיעה לסף של עד 5,000 שקל, יש שם שיעורי השתתפות המדינה ברמות שונות, מ- 60%.

חיים כץ: מתי זה מלא?

תמר אלמוג: כשההכנסה לנפש היא בגבול של 2,000 שקל לנפש.

תמר אלמוג: גם ילדים בסיכון לא מקבלים 100% מימון.

חיים כץ: כמה מקבלים מימון 80%?

תמר אלמוג: אני אסביר.

תמר אלמוג: רמות ההשתתפות שקיבלה קריית שמונה, מתוקף אותה החלטת ממשלה, שזה דרגה 3 המקסימאלית, נהנו בשנת הלימודים תשס"ט, כשאני לוקחת את מבחן ההתפלגות של דרגות ההשתתפות של המדינה, קרוב ל- 50% מהאוכלוסייה בכלל הארץ, נופלת בדרגות הסבסוד הגבוהות.

חיים כץ: לא מבין ארץ, אני יש לי קריית שמונה.

חיים כץ: קריית שמונה, זוג שאחד עובד, יש להם ילד, אחד עובד, מרוויח 5,000 שקל, האישה לא עובדת.

תמר אלמוג: אם האישה לא עובדת, היא לא יכולה להיות בבית ספרנו.

תמר אלמוג: גם בהחלטת ממשלה.

חיים כץ: הבעל לא עובד, האישה מרוויחה 5,000 שקל, ויש להם ילד אחד.

תמר אלמוג: אם הבעל לא עובד, צריכה להיות איזה שהיא סיבה.

חיים כץ: מובטל, אין לו עבודה.

חיים כץ: אין עבודה.

חיים כץ: אין עבודה.

חיים כץ: הוא עבד בסלילי חולה, באה המדינה, פיטרה אותו, סגרה את העסק.

תמר אלמוג: אם הוא זכאי לדמי אבטלה, אין שום בעיה.

חיים כץ: יש לו חצי שנה, מה אחר-כך?

תמר אלמוג: נגמרה חצי שנה?

תמר אלמוג: יש בעיה.

תמר אלמוג: אנחנו מסבסדים הורים עובדים או לומדים או מובטלים.

חיים כץ: גב' אלמוג, בואי נתייחס שפה יושבים אנשים שהם לא עובדים בתמ"ת, אבל קצת מבינים.

חיים כץ: הם באים מהמעגל.

חיים כץ: אנחנו רוצים לדעת מי מקבל.

חיים כץ: בן-אדם מת מקבל?

חיים כץ: בן-אדם חי מקבל?

חיים כץ: מה צריך בשביל לקבל, למות?

חיים כץ: אם אישה מרוויחה 5,000 שקל בעלה פיטרו אותו, נוסף לכל הצרות, פיטרו את הבעל, הוא לא עובד, הוא רוצה לעבוד, אין לו איפה, הוא מתחנן, מתחנן לעבוד, אין לו, האישה מרוויחה 5,000 שקל ויש לה ילד אחד.

חיים כץ: מה היא מקבלת?

חיים כץ: והוא כבר אחרי חצי שנה של אבטלה.

תמר אלמוג: בהגדרת אוכלוסיות הזכאים שנהנות מהשתתפות המדינה במעונות, הגדרנו הרבה אוכלוסיות, כולל אותם הורים או אבות או אימהות שלא עובדים, אז הם נמצאים באיזה שהוא סטאטוס, או שהם מקבלים הבטחת הכנסה, או שיש להם דמי אבטלה, או ממלגה, כלשהי.

ציון פיניאן: ואז הם זכאים?

תמר אלמוג: אז הם זכאים, בוודאי.

ציון פיניאן: ומה קורה אחד שלא מקבל?

תמר אלמוג: אז הבטחת ההכנסה מחושבת כהכנסה של האב, או דמי אבטלה מחושבים, או אם האב לומד.

תמר אלמוג: נניח הוא מובטל, הוא הולך לשירות התעסוקה, שולחים אותו ללמוד.

תמר אלמוג: ברגע שהוא לומד, הוא נחשב כאב לומד, אנחנו מכניסים בהכנסה שלו אפס הכנסה, ומתחשבים רק בהכנסה של האימא, ואז ברגע, במצב כזה, אם יש 5,000, מתחלק, אפילו אם יש להם רק ילד אחד, מתחלק לשלוש נפשות, הם כבר בדרגת הסבסוד המקסימאלית.

תמר אלמוג: עד 2,000 לנפש זו דרגת הסבסוד המקסימאלית.

חיים כץ: זה 2000 ברוטו או נטו?

תמר אלמוג: ברוטו.

חיים כץ: זאת אומרת, אם היא מקבלת 6,100, עדיף לה לרדת ל- 5,900, במקרה שלה.

חיים כץ: היא צריכה לבוא לבוס, להגיד לו – קח 200 שקל.

תמר אלמוג: לא, ממש לא.

תמר אלמוג: אם מחשבים רק את ההכנסה שלה ולפי הנפשות, אז אם היא מגיעה אפילו עד 2,000 ומשהו, זה עדיין היא תקבל.

חיים כץ: מה זה 2,000 ומשהו?

חיים כץ: אני לא יודע מה זה משהו.

תמר אלמוג: עד 2,000 זה דרגה 3, מ- 2,000 עד 2,500 זה דרגה 4, מה ההבדלים בין דרגה 3 ו- 4?

חיים כץ: תגידי לי את.

חיים כץ: אני שואל אותך.

תמר אלמוג: פערים של 150 שקל יותר, שהאימא משלמת.

תמר אלמוג: המדינה משלמת הרבה יותר.

תמר אלמוג: זאת אומרת, אם בדרגה 3 האימא משלמת 700 בדרגה 3, אם היא עוברת לדרגה 4, כי מבחן ההכנסה יותר גבוה, אז היא משלמת 800 או 850.

אורלי לוי אבקסיס: וזה רק במעונות של התמ"ת.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מעונות יש בקריית שמונה?

אורלי לוי אבקסיס: מה התפוסה שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: זה גם משהו שצריך לקחת בחשבון.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה במעונות האחרים?

תמר אלמוג: שם אין השתתפות.

סמי מלול: לא, ההחלטות האלה לגבי כלל המעונות.

אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, ההחלטות האלו, רק למעונות של התמ"ת.

תמר אלמוג: רק המעונות שבהסדר, שיש להם סמל מעון.

סמי מלול: זה נשות חירות, נעמ"ת, אמונה, ויצ"ו, כל ארגוני הנשים המוכרים.

תמר אלמוג: אני מקבלת דיווחים איפה יש ביקוש גדול.

חיים כץ: כמה ילדים בקריית שמונה בשנה שעברה, קיבלו תמיכה?

תמר אלמוג: אין לי את הנתון פה.

חיים כץ: איפה יש לך?

תמר אלמוג: יכולה לתת לכם, אין לי בעיה.

חיים כץ: את רוצה שנעשה הפסקה של שלוש דקות, תביאי את הנתון?

חיים כץ: בבקשה.

חיים כץ: אנחנו עושים הפסקה.

ניסים מלכה: ישנן אימהות שלא רשמו את הילדים שלהם למעונות, כי אין להם יכולת לשלם, מראש, הם לא יכולים.

ניסים מלכה: אז נשארו בבית האימא עם הילדים בבית.

חיים כץ: אז היא לא מקבלת.

ניסים מלכה: זה מה שקורה השנה.

חיים כץ: גברתי מהתמ"ת, את רוצה להוסיף או לחכות שיגיעו פרטים?

חיים כץ: נראה לי שיש פה אנשים שבקיאים והם יכולים להזין אותך קצת בנתונים ואז את והאוצר אולי תוכלו להגיב.

חיים כץ: אני לא יודע כמה האוצר יכול להשפיע פה, בקריטריונים שנקבעו על-ידי התמ"ת, אבל אולי האוצר יפתיע אותנו.

חיים כץ: בכל אופן, אנחנו נשמע קצת פרטים ואחר-כך נעבור לח"כים.

סמי מלול: החלטת הממשלה הקודמת שבגינה קיבלו את ההטבות בקריית שמונה זה 3689 שקבעה שיישובים בעלי עדיפות גבוהה בתוכנית של מסלול תעסוקה שהפעיל המשרד, יקבלו, לא ישלמו יותר מדרגה מקסימאלית, דרגה 3.

סמי מלול: זה, דרך אגב, לא היה רק לקריית שמונה, זה ליישובי קו העימות הקלאסיים, מה שנקרא תשעה ק"מ מקו הגבול.

סמי מלול: בהחלטה ב- 12.5, בצורה מוזרה, כמחטף, בלי שיעורי בית דרך אגב, יכלו לעשות שיעורי בית ולקבוע ולראות איזה יישובים נופלים בקטגוריה 1 עד 4, במחטף, קיבלו החלטה מ- 1 עד 4, למעשה קריית שמונה הוצאה מכלל הישובים, כאילו היא יישוב היום, כמו שאומרים, שווה ערך ליישוב במרכז הארץ והמשמעות היא כזאת.

סמי מלול: דרך אגב, עד שהיתה החלטת ממשלה, היו מעונות בקריית שמונה סגורים, לא היה אכלוס.

סמי מלול: אלה שיש להם משאבים, העדיפו לרשום את הילדים בקיבוצים.

סמי מלול: ואז המעונות בקריית שמונה התרוקנו.

סמי מלול: כשעברה ההחלטה הזאת, התחילו לחזור האוכלוסיות החזקות.

סמי מלול: הרי כל מהות ההחלטה פה, זה אוכלוסיות החזקות, אל תטעה.

סמי מלול: הלשכה לשירותים חברתיים והאוכלוסיות האחרות מטופלות במנגנון כזה, במנגנון אחר, מדובר פה להשאיר אוכלוסיות חזקות.

סמי מלול: בלי אוכלוסיות חזקות בעיר הזאת, אין לה שום סיכוי, חיים, שום סיכוי.

סמי מלול: שום זכות קיום.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: הגנים בקיבוצים יותר טובים?

סמי מלול: יש שם חמש מטפלות, יש להם תנאים.

סמי מלול: ההטבות הכלליות לקריית שמונה ניתנו, הושגו בדמים, תרתי משמע והיום באמת לבטל את זה בצורה שרירותית?

סמי מלול: אנחנו נלחמים על מה שנקרא ייהוד הגליל.

סמי מלול: אני מודיע לך שקריית שמונה לא גדלה במספר התושבים, למרות שכל היישובים באזור, היישובים החזקים גדלים וגדלים.

סמי מלול: קריית שמונה כל הזמן דורכת במקום, היא לא פורצת.

סמי מלול: בין היתר בגלל הגירה ואני אומר שהטבת המס וההטבות האלה החזיקו שדרה של אוכלוסייה שהחזיקה את העיר הזאת.

סמי מלול: אם מתחילים לערער את האוכלוסייה הזאת, קריית שמונה תלך ותדעך ואחר-כך יתחילו להשקיע מיליונים, כדי להחזיר את המצב לקדמותו.

סמי מלול: היום צריך, לדעתי, לא יהיה מנוס שהוועדה תמליץ לממשלה לתקן את ההחלטה הזו, לתקן את ההחלטה מה- 12.5, שההחלטה תכלול יישובים מ- 1 עד 5, וביישובים שמוגדרים כיישובי קו העימות.

סמי מלול: כל יישוב עימות, הקלאסיים, שעומד בקטגוריה מ- 1 עד 5, ייכלל.

סמי מלול: ואני אומר לך שזה גם לא הרבה כסף וכסף לא חסר לתמ"ת.

סמי מלול: נכון, הם שפכו עליהם כסף, אבל הכסף הזה לא יפתור את הבעיה הספציפית שבגינה אנחנו נמצאים פה בישיבה.

סמי מלול: לא יפתור.

סמי מלול: זה יפתור בעיות כלליות של אימהות וזה, וזה דבר חשוב כשלעצמו, אבל לא יפתור את הבעיה האקוטית שנגרמה כתוצאה מכך שהחלטת ממשלה התקבלה, ביטלה הטבות בלי שעשו שיעורי בית.

סמי מלול: איזה יישובים נופלים, איזה יישובים לא נופלים.

סמי מלול: כמו שעכשיו אתה שואל כמה וכמה ואין לך את הנתונים.

סמי מלול: אני מודיע שלא יהיה מנוס מלעשות את התיקון הזה ואני יודע מה המשקל של הוועדה הזאת ומה המשקל שלך, חיים, כדי לשנות ולגרום לכך שיוגש תיקון להחלטת הממשלה, שתכלול את יישובי קו העימות הקלאסיים.

סמי מלול: דרך אגב, בעוטף עזה הם הוחרגו בהחלטה.

סמי מלול: עוטף עזה ממשיך להיות.

סמי מלול: אם אנחנו היינו יודעים שיש החלטת ממשלה כזאת ומישהו היה טורח לשלוח לנו את ההחלטה, לא הודיעו.

סמי מלול: יום בהיר אחד, נפלה החלטה.

סמי מלול: ההחלטה נפלה ביום בהיר אחד.

ניסים מלכה: שלחו מכתבים למעונות וזהו.

ניסים מלכה: גם ראש הרשות לא ידע מזה.

סמי מלול: אין מנוס מלתקן את החלטת הממשלה, אין מנוס, ואסור ללכת לפתרונות האלה שלא נותנים שום דבר.

סמי מלול: זוג שעובדים, זוג של חמש, חמש, עם ילד אחד, נעשה חשבון, כבר הוא לא עומד בקריטריון.

סמי מלול: וזה לא אוכלוסייה חזקה.

סמי מלול: אני מדבר על אוכלוסייה בינונית, אוכלוסייה חזקה, קודם כל אם יש כבר כסף אז הוא ישלם במעונות המועדפים בסביבה, למה שיעשו את זה בקריית שמונה?

סמי מלול: ואתה תראה את ההרשמה, אתה תראה את ההשלכות, כבר תראה בשנה הקרובה, אם ההחלטה הזאת לא תשונה, מה יהיו ההשלכות, גם על ארגוני הנשים, גם על תעסוקת המטפלות והגננות וכל מה שמתלווה לזה.

סמי מלול: זו פעולת שרשרת.

חיים כץ: אבל אז נעשה ויסקונסין ויהיה כסף להשקיע.

חיים כץ: יהיו כמה קבלנים שידפקו קופה.

חיים כץ: ואחר-כך הם ייתנו תרומות לבחירות ויעשו מפקד של כמה, והכל תופר את זה פיקס.

מיכל צוק: אני רק מקווה שכשעושים את הדיון על ויסקונסין הוא יהיה באמת רציני, כי אני חושבת שיש לנו הרבה מה להציע.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שגם הדיון פה הוא רציני.

אורלי לוי אבקסיס: גם הזמנתי מחקר שהגיע ואני רוצה להראות לכם.

תמר אלמוג: יש לי את הנתונים.

תמר אלמוג: בתשס"ט שהו 750 ילדים במעונות בקריית שמונה, שנהנו מהסבסוד המקסימאלי בדרגה 3, מתוקף החלטת הממשלה.

תמר אלמוג: אני מבקשת בהמשך לדברים של סמי מלול, רק לציין ככה – חוקית, אנחנו חייבים שיהיה לנו איזה שהוא בסיס חוקי שמתוקפו נפעל.

תמר אלמוג: אין לנו פה שום אינטרס להפלות איזה שהיא אוכלוסייה חלילה, כזאת או אחרת.

תמר אלמוג: ברגע שיש החלטת ממשלה, תקפה ושרירה, אנחנו פועלים מתוקפה ונותנים, כי זה מחריג אותם מהקריטריונים.

סמי מלול: יש פרוצדורה שמפרסמים קריטריונים.

חיים כץ: אדוני ראש העיר לשעבר, אתה בא אליה בטענות, אומרת לך – מה אתה רוצה ממני?

חיים כץ: תן לי, תן לי, אני רוצה.

חיים כץ: זה מה שהיא אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, ישנה החלטת ממשלה, ייהוד הגליל, הצפון, איך שלא תרצו.

אורלי לוי אבקסיס: דרך זה אפשר לעשות, אם אתם רוצים החלטת ממשלה שבתוקפה או במסגרת שלה תוכלו לפעול, זו אחת המסגרות שאתם יכולים לפעול.

אורלי לוי אבקסיס: לחפש את הערוץ, יש לכם ערוץ, יש החלטת ממשלה, יש איזה שהוא אינטרס לחזק את היישובים שם.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לזה, אותי מטריד, כי אחת הסיבות שאוכלוסיות חזקות נשארו במקומות חלשים, זה שישנן הטבות, לא רק בגלל באמת המעונות, אבל חלק מזה, זה באמת העניין של הטבות כספיות, אם זה הנחות במס, אם זה עניין של שירותי חינוך וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה תופעה לא כל-כך נעימה, גם באזורנו, גם בבית-שאן, של נהירה של ילדים לקיבוצים, בגלל ששם איך שלא תהפוך את זה, העובדים עובדים לפי תקציב, אז זה לא משנה כמה יחזיקו בפנים, את התקציב של אותו עובד הוא מקבל בצורה כזו או אחרת, לפחות אלה שלא עברו הפרטה מלאה, ואם אנחנו נרוקן באמת את קריית שמונה מהאוכלוסייה החזקה, אין לה זכות קיום.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, האיום של החיזבאללה לא יעלם בן יום, הוא מתחמש היום, האיום הזה קיים בכל רגע נתון, זה מחר יכול לפרוץ, זה מחרתיים יכול לפרוץ, ואז יחפשו עוד החלטת ממשלה לתקן את המעוות.

אורלי לוי אבקסיס: ולדעתי, סתם דברים נופלים באמצע.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בעצם הכינוס הזה וביום פתיחת הלימודים, מסמל איזה שהוא מאבק שאנחנו פה עושים בדרך-כלל ובצורה הוגנת ובאים להראות שאנחנו כן אכפתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אז מבחינת הנושא של החלטת ממשלה, יש איזה שהוא ערוץ לפעול במסגרת חוקית בשם הייעוד, ומעבר לזה, שאלתי שאלה – כשהתקבלה החלטת ממשלה במאי, משרד התמ"ת לא נדרש לתת איזה שהוא צפי, מה קורה, מה חוות-הדעת שלו, כמה ילדים לומדים במערכת, כמה ייפלטו, חלילה, מי ייפגע, איזה השלכות יש לאותו עניין?

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שחשוב לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: ואם התמ"ת בכלל התנגד לאותה החלטה?

אורלי לוי אבקסיס: כי זה משהו שאני באמת הייתי רוצה לדעת.

סמי מלול: לא, יש לי את הפרוטוקול, לא.

סמי מלול: לא התנגד.

סמי מלול: אף אחד לא הסתייג, דרך אגב.

סמי מלול: אף אחד לא הסתייג, אף אחד לא אמר.

סמי מלול: להפך, היועצים המשפטיים אמרו על הכיפאק.

תמר אלמוג: תשובה לחברת הכנסת, לשאלתה מהי עמדת התמ"ת לגבי ההחלטה.

תמר אלמוג: אני רוצה לציין משהו עובדתי שאולי הנוכחים כאן יודעים או לא יודעים.

תמר אלמוג: עם כניסתו של שר התמ"ת החדש, אנחנו הוצאנו מהמשרד, באמצעות מרכז השלטון המקומי, הודעה לכל ראשי הרשויות שקשורות ליישובי עדיפות לאומית 1 ו- 2, הודעה בדבר הפסקת מתן ההטבה החל מ- 1.9.2009, עקב אי-הארכת החלטת הממשלה שהיתה בתוקף עד אז.

תמר אלמוג: היו מספר מכתבים שהופנו אל השר והשר השיב לכל ראש עיר שפנה וזה הכל, לא התייעצו אתנו, אני לא זומנתי לדיון.

תמר אלמוג: המשרד הודיע על המהלך הזה מבעוד מועד, פברואר או מרץ, נדמה לי מרץ יצא המכתב, ויושב-ראש השלטון המקומי, זה עבר דרכו.

תמר אלמוג: אז אם היתה התנגדות להחלטה או לנושא הזה, היה צריך לבוא איזה שהוא פידבק מהשטח.

ניסים מלכה: אני רוצה לציין ואני מצטער לומר שאנחנו לא ידענו, לא קיבלנו שום הודעה לא דרך השלטון המקומי ולא דרך המשרד.

ניסים מלכה: אנחנו קיבלנו את ההודעה דרך רכזות המעונות, שקיבלו הודעה בכתב על ביטול ההנחה, בדיעבד, ואני כתבתי מכתב לשר התמ"ת, עד רגע זה, עד היום הזה אין תשובה.

משה (מוץ) מטלון: חשובים לנו הנתונים, הנתונים הכספיים וכך הלאה וזה בסדר גמור, אבל אני לא חושב שזה העיקר.

משה (מוץ) מטלון: קריית שמונה לא נבנית מ- 5,000 או מ- 2,000 או מ- 3,000.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מדברים על העניין הערכי של קריית שמונה, מצבה, מיקומה, שלה ושל יישובי עוטף עזה וכל אותם יישובים שעל-פי ההגדרות והקריטריונים.

משה (מוץ) מטלון: מיהם אותם יישובים וכל אחד שחוזר להיסטוריה של מדינת ישראל, העשור הראשון של מדינת ישראל זה הקמת עיירות האוהלים, עיירות הפיתוח שהלכו לשם, העולים החדשים, ומעולם לא הלכו לשם האוכלוסיות החזקות.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו כולנו יודעים שהם הקימו את היישובים האלה כיישובים שיהוו מרכז שייתן שירותים ליישובים החקלאיים, ולהפך, גם מקומות תעסוקה בעבודה היזומה וכך הלאה, עם השנים התפתחו ערי הפיתוח, מי התפתח יותר, מי התפתח פחות.

משה (מוץ) מטלון: ואנחנו חייבים תמיד לזכור שחלק מהמהות שלנו, ואני עכשיו לא מדבר גבוהה גבוהה ולא בשביל הפרפראזה, חלק מהמהות שלנו בציונות של מדינת ישראל, זה הקמת היישובים ופיזור האוכלוסייה.

משה (מוץ) מטלון: ואנחנו חייבים לזכור את זה ומה לעשות, חלק מהקמת אותם יישובים זה היה יישובי גבול.

משה (מוץ) מטלון: כדי לשמור ולהגן על מדינת ישראל.

משה (מוץ) מטלון: כאשר המדיניות של מדינת ישראל היא לעשות את המלחמות מחוץ לגבולות מדינת ישראל, ואתם, אתם, כן אתם, חלק מאותו מערך שמגן על מדינת ישראל בגופכם.

משה (מוץ) מטלון: אם את זה שכחנו, אין לנו מקום לבוא הנה היום, ב- 1 לספטמבר, לדון פה על הנושא הזה.

משה (מוץ) מטלון: ופה צריך להיות הדיון, רק פה ולא בשום מקום אחר, ולא ב- 2,000 שקל ולא ב- 1,700 שקל.

משה (מוץ) מטלון: קריית שמונה, כמו גם עיירות אחרות או ערים אחרות, התפתחו ונוצרה באוכלוסייה שכתוצאה מההטבות שקיבלה, ההטבות שהתקבלו כתוצאה מהקטיושות שנפלו על העיר הזו, השאירה אותם שם.

משה (מוץ) מטלון: אם אנחנו רוצים לפנות את התושבים מאותן ערים ורוצים שקריית שמונה תהיה הסמן הראשון של עזיבה ושל הגירה שלילית, אז בואו ניתן יד לתמ"ת ולאוצר ולכל מי שרק רוצה לפגוע בתושבים האלה.

משה (מוץ) מטלון: אלה המגן שלנו.

משה (מוץ) מטלון: הרי כולנו יודעים שהקטיושה הראשונה שתיפול, תתכנס ישיבת ממשלה, כולנו נצעק בחוצות וברחובות ויחזירו להם את ההטבות האלה.

משה (מוץ) מטלון: אז מה, צריך עכשיו להרים טלפון לנסראללה?

משה (מוץ) מטלון: מה צריך בדיוק לעשות?

קריאה: כולם יודעים שהיא תיפול בסוף, זה ברור.

משה (מוץ) מטלון: היא תיפול, וזו שאלה של זמן.

משה (מוץ) מטלון: ולכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני רוצה לברך אותך על זה שאתה כינסת אותנו.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שהנושא הזה של הפריפריה הוא נושא שבמהות של העבודה גם שלנו פה ואנחנו ראינו את זה גם עם ויסקונסין וראינו את זה בכל מיני מקומות אחרים ואני חייב להדגיש את הוועדה הזו כוועדה הכי לא פוליטית מפלגתית, למרות שאני אגב עוד מייצג פה וביקשתי לומר את זה, התבקשתי לומר את זה, גם את עמדת ישראל ביתנו.

משה (מוץ) מטלון: לכן אנחנו פה ובאנו בגלל חשיבות העניין.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבסופו של דבר, וחשוב להגיד את זה, שזה באמת העמדה של הוועדה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באמת א-פוליטיים, מבחינה זאת שאנחנו מנסים לחפש את העוולות ואת אי-הדיוקים, ובעזרת היושב-ראש והחברים שבחרו להיות באמת חלק מהוועדה הכל-כך חשובה הזאת.

סמי מלול: אורלי, כמי שנמצא 30 שנה בחיים הציבוריים אני יכול לומר לך, בישראל הכל פוליטי.

משה (מוץ) מטלון: אתה הבנת בדיוק למה התכוונו פה, נכון?

משה (מוץ) מטלון: הבנת שאין פה שאלה של קואליציה אופוזיציה.

סמי מלול: פוליטיקה זה מילה רחבה.

סמי מלול: היא לא מפלגתית, אבל היא פוליטית.

משה (מוץ) מטלון: אבקש לסיים ולומר שאני מצטרף להמלצה שהושמעה פה לפנות לממשלה, וגם החברים האלה חייבים איזה שהוא בסיס חוקי כדי לשנות את העוולה הזו ויש פה עוולה, ואני חושב שאתה, אני מבקש להמליץ בפניך, כחבר ועדה, לצאת בקריאה חד-משמעית, אפילו בדרישה לממשלה, לשנות את ההחלטה ולאפשר לאנשים האלה לנהל את עירם על-פי ההטבות, אני לא קורא לזה הטבות, זה לא הטבה.

משה (מוץ) מטלון: אתם לא מקבלים הטבות, אתם נותנים לעם ישראל לחיות באיזה שהיא צורת חיים, אתם בגופכם.

משה (מוץ) מטלון: ואני אומר את זה עוד פעם, לא בשביל הפרפראזה, אנחנו כולנו פה שירתנו את המדינה הזו ואנחנו מבינים את המשמעות של המחיר.

משה (מוץ) מטלון: אגב, ברשותך אדוני, וזה יכול להיות לא לפרוטוקול, יש לי פה אורחים מאוד נכבדים שמייצרים, זה יצרן התותבות הכי גדול בעולם, אני הזמנתי אותו לכנסת, עבדתי אתו כיושב-ראש ארגון נכי צה"ל, כל התותבות היותר משוכללות בעולם שהיום מייצרים, תותבות אלקטרוניות וכל המכשור, היום הוא אורח שלי בכנסת, מר בוגארט וכך הלאה.

ניסים מלכה: הוא מוזמן לקריית שמונה.

משה (מוץ) מטלון: יפה.

משה (מוץ) מטלון: אז אני מבקש, אמרתי את דעתי ואת המלצתי, אני משער שקלעתי לדעת חכמים.

משה (מוץ) מטלון: תודה לכם.

חיים כץ: היתה פה פעילות שהיתה פנייה של ראש העיר לשעבר, סמי מלול, היתה פה פעילות של חבר הכנסת ציון פיניאן.

חיים כץ: ציון פיניאן מרכז קואליציה בוועדת הכספים, פנה לשר האוצר ושר האוצר אמר – אני מוכן להקדיש לעניין חצי מיליון שקל.

חיים כץ: ידוע משהו לאוצר מהעניין?

מיכל צוק: פנה אלי חבר הכנסת ציון פיניאן ואמרתי שאני אברר את הנושא.

חיים כץ: אני אפגש עם ראש הממשלה מחר ואני בנוסף להחלטה שעוד מעט נקריא, אני אפנה אליו בעניין הזה ואני אעלה את זה בפניו.

חיים כץ: יחד עם זאת, האוצר יכול בלי החלטת ממשלה להחריג את קריית שמונה ולהעביר, חצי מיליון שקל, זה בערך מה שנאמר על-ידי גב' אלמוג, שזה 750 ילדים, סדר גודל כזה, זה בערך חצי מיליון שקל, שנתי.

מיכל צוק: אני לא מחויבת להיקף.

מיכל צוק: אני אומר משהו כללי ואני מוכנה לעשות את הבדיקה גם בתוך משרד האוצר.

מיכל צוק: באופן עקרוני, ברגע שמשרד התמ"ת אמון על הקצאת תקציבית לנושא של מעונות יום ומשפחתונים - - -

חיים כץ: והוא יוכל, אם תעבירי לו כסף לייעד את זה רק לקריית שמונה?

מיכל צוק: הבעיה היא לא היקף המשאבים אלא הקריטריונים בעצם.

מיכל צוק: אבל אני לכן אומרת, זה לא משהו שאני - - -

חיים כץ: עבדת, אתה יודע, טרחת, אבל.

חיים כץ: מה לעשות?

מיכל צוק: אבל אני מוכנה לברר את זה, לברר את זה שוב, גם בתוך משרד האוצר, לאור הדברים שצוינו פה.

סמי מלול: צריך שינוי קריטריונים.

סמי מלול: בלי זה, חבל על הזמן.

סמי מלול: גם שתעבירי להם מיליון שקל, הם ישאירו את זה אצלם.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים השאלה הזאת צריכה להתחיל מאיפה שהוא.

ציון פיניאן: החלטת הממשלה שהתחילה את הפארסה הזאת, זה מס' 148 מיום 12.5.09.

חיים כץ: זה מאוד סמלי שאנחנו נפגשים היום, ה- 1.9, פתיחת שנת הלימודים, ואנחנו מדברים על אולי חיסול תופעת הגנונים לאזרחים במעמד הטיפה יותר מבוסס, טיפה.

חיים כץ: הוועדה קובעת שהחלטת הממשלה מיום 12.5.09, הקובעת החלת מבחני הכנסה לתושבי קריית שמונה, בעת מתן השתתפות בגין עלות הטיפול בילדים השוהים במעונות מוכרים על-ידי משרד התמ"ת תפגע בשילובן של נשים בשוק העבודה, תפגע בעיקר בשכבה הבינונית והחזקה של האוכלוסייה בעיר.

חיים כץ: הוועדה קוראת לממשלה להמשיך ולראות בעיר קריית שמונה כעיר ספר, שיש להבטיח את חוסנה ועתידה הכלכלי ולכן דורשת את שינוי החלטת הממשלה הנ"ל, ולהחריג את העיר מכלל היישובים הנכללים בהגדרה של אשכול 5, כפי שבוצע ליישובי עוטף עזה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.