ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 139, 2009-08-11 09:30

משה גפני: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, ישיבת פגרה.

משה גפני: מספר סעיפים על סדר היום.

משה גפני: הנושא הראשון על סדר היום – השלכות השינויים בשער הדולר על הייצוא.

משה גפני: אנחנו מלכתחילה חשבנו בשבוע שעבר שהנגיד עצמו יבוא, אבל בשיחת טלפון אתו ביקשנו שהוא ישלח את המומחה הגדול לעניין – דיברתי איתו והוא אמר שבארי טאף הוא אחד המבינים הגדולים בעולם במט"ח.

משה גפני: אנחנו חשבנו שהיות והנגיד כבר הופיע כאן בשבוע שעבר הוא עצמו פטור מלבוא.

משה גפני: אנחנו מייחסים חשיבות לנושא ולכן גם ביקשנו מנשיא התאחדות התעשיינים שיבוא, כי ההשלכות של השינויים בשער הדולר הן השלכות ישירות לגבי הנושא של התעשיינים, ולגבי הייצוא.

משה גפני: אני, באופן אישי, רואה את היציאה של בנק ישראל מההזרמה היומית של רכישת דולרים תחילת יציאה מהמשבר, אחרת היה בלתי אפשרי לעשות את זה.

משה גפני: הנגיד אמר כבר בשבוע שעבר שלא לנצח ימשיך בנק ישראל לרכוש דולרים.

משה גפני: אני מקווה שלא תהיה ירידה דרסטית בשער, וששוק המט"ח ישמור על יציבות, ואז נראה שבאמת המטרה הושגה.

משה גפני: אני מבקש ממר טאף, אם אתה יכול – תציג את מדיניות בנק ישראל.

בארי טאף: בוקר טוב, אני שמח על ההזדמנות להציג את העמדה שלנו.

בארי טאף: שער החליפין של השקל נקבע בשוק מטבע החוץ בישראל ובתקופה האחרונה ראינו עד כמה זה שוק עמוק ונזיל שתפקד היטב גם בתקופת משבר.

בארי טאף: מובן מאיליו שתוצאות המסחר לא יכולות להיות אופטימליות מנקודת ראות של כל משתתף בודד או לכל סקטור.

בארי טאף: בנוסף, כמו בכל שוק, וראינו את זה בשווקים הפיננסים בעולם בתקופה האחרונה, התפקוד של השוק לא תמיד מושלם ולא בכל עת עקבי עם טובת המשק כולו לטווח ארוך.

בארי טאף: לכן, בתקופה האחרונה, על רקע משבר גלובלי כמעט ללא תקדים, בנק ישראל כמו בנקים מרכזיים רבים בעולם נקט באמצעים שונים העומדים לרשותו כדי לעזור למשק להתמודד עם המשבר בחו"ל.

בארי טאף: אני רוצה רק להזכיר את התוכנית להגדלת היתרות של המדינה.

בארי טאף: מאז הפעלת התוכנית יש פיחות של 20 אחוז בשער החליפין של השקל מול הדולר.

בארי טאף: אפשר רק לשער את הנשק שהיה נגרם למשק בלי ייצוא אילולא הפעלת התוכנית של בנק ישראל.

בארי טאף: אבל, כפי שכולנו יודעים, התוכנית השיגה את מטרותיה, והסתיימה אתמול.

בארי טאף: אז מה המדיניות הנוכחית של בנק ישראל בשוק המט"ח?

בארי טאף: בנק ישראל יפעל בשוק במקרה של תנודות או התפתחויות חריגות בשער החליפין שאינן תואמות את התנאים הכלכליים הבסיסיים של המשק.

בארי טאף: בנוסף, כמו בעבר, בנק ישראל יפעל בשוק במקרה של תפקוד לא תקין, מה שאנחנו קוראים – כשל שוק.

בארי טאף: מדיניות זו אינה מוגבלת בזמן.

בארי טאף: מה הם הגורמים הבסיסיים במשק שאנחנו מתייחסים אליהם?

בארי טאף: ישנו מכלול שלם של שיקולים, ביניהם – רמת הפעילות במשק, כולל יצוא, סביבת אינפלציה, יציבות פיננסית ותפקוד שוק מטבע החוץ.

בארי טאף: עם זאת, על כולם לזכור ששער החליפין תנודתי ויישאר תנודתי וגם יהיה מושפע מהתפתחויות כלכליות ואחרות שאין לשום גוף, ודאי לא לבנק מרכזי, יכולת לשלוט עליהם.

בארי טאף: על כל העליות והירידות בטווח הקצר בשוק מטבע החוץ נטיה להגיע לשיווי משקל, אבל זה שיווי משקל של השוק שלא בהכרח מתאים למשק בטווח הארוך, ובוודאי, ודאי לא נוח לכל סקטור במשק.

בארי טאף: יתר על כן, למשק קטן ופתוח שמתקרב יותר ויותר למשקים המפותחים ביותר בעולם, יש נטיה למטבע שלו להתחזק על פני זמן ובטווח הארוך.

בארי טאף: כמובן שזה לא קובע את מהלך שער החליפין במישור היום יומי.

בארי טאף: לכן, על המשק כולו ועל הסקטור העסקי בפרט להתאים את עצמו לשינוים בשערי החליפין.

בארי טאף: אנו מאמינים שהמדיניות הנוכחית של בנק ישראל נותנת מענה טוב למשק, בהינתן המצב הנוכחי, אבל אין מנוס מהעובדה שהאחריות להתאמת המשק ולהתמודדות עם שער חליפין משתנה היא בעיקר על הסקטור העסקי – אם על ידי גידור סיכונים פיננסיים ואם על ידי התייעלות, פיתוח שווקים חדשים, גמישות, אימוץ אסטרטגיה עסקית מתאימה והתאמה מתמדת לסביבה משתנה.

בארי טאף: אין דרך אחרת להצליח בטווח הארוך.

בארי טאף: בנק ישראל ימשיך לפעול בשוק לפי הצורך – אני רוצה להדגיש את זה.

בארי טאף: אבל לא נראה לנו רצוי ולא אפשרי להגן על הייצוא רק על ידי היחלשות המטבע במקומי.

בארי טאף: הסקטור העסקי ויצואנים בפרט כבר הוכיחו את יכולתם להתמודד בשוק הגלובלי ואנחנו בטוחים שהם יצליחו גם בעתיד.

בארי טאף: תודה רבה.

משה גפני: האם זה לא נראה יותר ויותר שהבנק מעורב במה שקורה במשק – אני לא מעביר ביקורת, אני משבח את המדיניות הזו – המדיניות של בנק ישראל בעניין הזה הוכיחה את עצמה.

משה גפני: בטווח הקצר ובמשבר הנוכחי, גם בנושא המערכת הבנקאית וגם בנושא של מדיניות המט"ח.

משה גפני: אני חושב שהמדיניות היא נכונה.

משה גפני: השאלה היא האם לטווח הארוך זה לא נראה שבנק ישראל הוא זה שמנווט את מה שקורה במשק, בבחינת "ישחקו הנערים לפנינו" ואנחנו נתערב כשנמצא לנכון.

משה גפני: זה לא פוגם בעבודה של המשק שצריך להיות משק פתוח עם סממנים ויכולות לפעול בלי שהאח הגדול יסתכל עליו?

בארי טאף: המשבר האחרון הציב בפנינו אתגרים ממש ללא תקדים, ואנחנו ראינו בתגובה של כל הגורמים בעולם הפעלת כלים חדשים וגם מדיניות יצירתית מדי פעם.

בארי טאף: אנחנו חושבים שהפעילות שלנו מתאימה למשק.

בארי טאף: אם אני אקח את הדוגמה של שוק מטבע החוץ, אנחנו פועלים בשוק לפי הצורך, אנחנו לא רוצים להיות גורם קבוע בשוק ואנחנו מקווים מאד שהפעילות שלנו בשוק תלך ותרד עם הזמן ונחזור למה שנקרא – "הנורמלי החדש", כך זה נקרא בעולם.

משה גפני: זאת אומרת, אתם רואים את הזה כפעילות של חירום.

בארי טאף: מחויב מהמציאות של המשבר הנוכחי.

חיים אורון: האם יש פה שני חלקים לדיון?

משה גפני: איזה שני חלקים?

חיים אורון: עכשיו מדברים על שער המטבע.

חיים אורון: אחרי שידברו על שער המטבע יגידו מה עושים מעבר לשער המטבע.

חיים אורון: תראה.

חיים אורון: תראה שאני לא טועה.

משה גפני: דיברנו על זה בשבוע שעבר, אני לא מתכוון עכשיו לחזור על זה.

חיים אורון: אני רואה את הכותרת.

חיים אורון: אני רואה את השקף – זה אחרי שער המטבע.

חיים אורון: אני רוצה להגיד שני משפטים.

חיים אורון: הוויכוח הגדול הוא בשאלה: התערבות כן או לא.

חיים אורון: אני שמח שנגמר הוויכוח.

חיים אורון: הוא כאילו נגמר.

חיים אורון: אם זה יצליח – זה נגמר, אם זה ייכשל – זה יחזור.

חיים אורון: זה מה שיקרה.

חיים אורון: ואני לא מהיום – זה מתאים לי, אני פחות מאמין ביכולות של השוק לקבוע הכל בעיקר כשמסבירים לי אחר כך, בשקט, שכאשר ספקולנט נכנס עם 100 מיליון דולר זה "השוק" וכשהנגיד נכנס עם 100 מיליון דולר בשמנו זו התערבות לא בסדר.

חיים אורון: אז אני רוצה שהוא יתערב.

חיים אורון: אני לא יכול לתת לו עצות איך להתערב, כי אני לא חושב שאנחנו יודעים מה קורה שם עד הסוף, חוץ מזה שקורה.

חיים אורון: והיות והמגמה הבסיסית של ההתערבות, שהכוונה שלה זה להגיע לשער דולר או לשער מט"ח יותר מאוזן, מול שקל מאד חזק, אני חושב שהיא מטרה נכונה, מהרבה מאד בחינות ולא רק מבחינת הייצוא.

חיים אורון: גם בשביל להקטין את התנודות האלה שהן, כשלעצמן, נזק גדול מאד, והם חלק מהמשבר.

חיים אורון: התנודתיות היא חלק מהמשבר.

חיים אורון: בסך הכל, בגדול, המגמה הזו נכונה.

חיים אורון: האם לרכוש חצי מיליארד או לרכוש 700 מיליון – אין ברירה.

חיים אורון: בתחום הזה, ברגע שאתה מקבל את הגישה שבנק מרכזי, חלק מהתפקידים שלו במצבים כאלה זה כן להתערב, וכן לפעול, וגם לדעת כל הזמן שהיכולת היא מאד מוגבלת –א נחנו לא משפיעים על שערי המטבעות העולמיים והם הפקטור המרכזי בסיפור.

חיים אורון: השאלה היא מה אנחנו יכולים לעשות בתוך הפקטור הגדול הזה בקטע הישראלי.

חיים אורון: אני חושב שצריך לתת למהלכים האלה גיבוי, הכיוון הוא נכון.

חיים אורון: גם – כמה שפחות דיונים כאלה.

חיים אורון: לא בטוח שהם לטובה.

חיים אורון: אור השמש הוא חשוב, יש כמה דברים שאור השמש לא משפר אותם.

משה גפני: אנחנו לא נכנסים אבל לפרטים.

משה גפני: כמו שאמרת.

משה גפני: אבל במדיניות הכללית – האם בנק ישראל מתכוון להיות מעורב יותר ויותר במה שנעשה במשק, או שרק בשעת חירום.

משה גפני: אנחנו שומעים שמדובר בשעת חירום, אנחנו מתפללים שהמשבר יסתיים - -

חיים אורון: כמה חודשים זה כבר נמשך 100 מיליון דולר בשבוע?

בארי טאף: מיולי 2008.

חיים אורון: זו לא עקיצה – זו מדיניות שהיא מופעלת באופן כזה, אבל זו מדיניות.

משה גפני: זה פחות חשוב עכשיו.

חיים אורון: זו לא עקיצה.

אמנון כהן: אני רוצה שוב לחזק את הפעילות שנעשתה על ידי בנק ישראל שבראשו עומד הנגיד שלנו.

אמנון כהן: בעת שהיה משבר עולמי ישראל התברכה באישיות כמו מר סטנלי פישר שידע לראות את התמונה, ידע להתערב נכון, לעזור ליצואנים, כאשר הדולר היגיע כמעט ל – 3,2, כמעט.

אמנון כהן: כל כושר הייצוא שלנו נפגע קשות, והיו צריכים לסגור מפעלים ולפטר עובדים.

אמנון כהן: אני חושב שההתערבות היתה מידתית, על פי הראיה שלו, ומשיחות שניהלתי אתו אני יודע שהוא היה מתואם עם נגידים אחרים, בעולם.

אמנון כהן: הוא ידע, פחות או יותר להשוות בעולם הגלובלי גם במדינת ישראל, את הייצוא של מדינת ישראל.

אמנון כהן: אני חושב שצריך לתת לו את כל הגיבוי, הוא עשה עבודה מצוינת.

אמנון כהן: האמירה שהוא אומר – שלפי צורך נתערב, זו אמירה שקולה.

אמנון כהן: זה ראוי ומכובד ואנחנו מחזקים את זה.

משה גפני: אני נפגשתי עם שרגא ברוש כשנכנסתי לתפקיד, והתקופה היתה אז קשה.

משה גפני: אני זוכר את האמירות על עתיד התעשייה והייצוא.

משה גפני: מאז חלו שינויים, וחייבים לומר שהם לטובה.

משה גפני: היום הדיון שלנו הוא על המדיניות של בנק ישראל על ההתערבות בכל מה שקשור למט"ח, בעיקר לשער הדולר.

משה גפני: אני מבקש ממר שרגא ברוש שייתן סקירה, כי זה הדבר הכי חשוב לנו.

משה גפני: זה שאנחנו רואים אור בקצה המנהרה, וזה שאנחנו רואים שהמשבר העולמי הולך ומשתפר והמצב נהיה טוב יותר, ואצלנו –בוודאי, זה עדיין לא אומר לגבי התעשייה ולגבי העובדים.

שרגא ברוש: דבר ראשון – תודה על הדיון היום.

שרגא ברוש: כפי שאמרת, הדיון הזה זומן באמת על נושא מדיניות בנק ישראל ושער החליפין, אבל אני מודה לך שאתה מוכן להרחיב אותו לנושא כושר התחרות של הייצוא וההשפעה שלו על הצמיחה והתעסוקה במדינת ישראל.

שרגא ברוש: אני חייב רק לציין שלפחות בוועדה הזו זה דיון רביעי או חמישי השנה, וזה מה שמוכיח שהוועדה באמת דואגת לייצוא ורואה בו גורם מרכזי בצמיחה.

שרגא ברוש: אם הדיון הזה היה מצטמצם רק על מדיניות הבנק הייתי ממליץ לך לנעול את הדיון מהסיבה הפשוטה שיש לנו אמון מלא במדיניותו של הנגיד.

שרגא ברוש: מה שהנגיד עשה בשנה שעברה, לא יכולתי לצפות למשהו יותר טוב.

שרגא ברוש: הוא המנהיג הכלכלי היחידי במדינת ישראל שעשה משהו, עשה את כל מה שהוא היה יכול לעשות.

שרגא ברוש: לצערי, עד לאחרונה - -

חיים אורון: ממש היחידי?

שרגא ברוש: הכלכלי היחידי.

שרגא ברוש: עד לאחרונה, הצלע השניה, שאחראית על התחום הפיסקלי לא עשתה ולא כלום.

שרגא ברוש: עד עסקת החבילה שאושרה בוועדה הזו לפני מספר שבועות לא נעשה כלום בתחום הפיסקלי.

שרגא ברוש: צודק בארי טאף – הנגיד עושה בתחום המוניטרי ויש מי שצריך לעשות בתחום הפיסקלי, ובתחום הפיסקלי עוד לא עשו.

שרגא ברוש: לכן, אם אנחנו מברכים כולנו את הנגיד - -

משה גפני: מה זאת אומר – לא עשו?

משה גפני: בכלל לא עשו?

שרגא ברוש: לא עשו.

שרגא ברוש: אמרתי- עד לאחרונה.

שרגא ברוש: הערבויות אושרו בעסקת החבילה לפני 3 או 4 שבועות.

שרגא ברוש: יצאו לדרך וזה נכון.

משה גפני: עלול להיווצר פה רושם מוטעה.

משה גפני: זה נכון שמדינת ישראל היתה היחידה שלא התמודדה עם המשבר, בגלל בעיות פוליטיות שהיו כאן.

משה גפני: ממשלות התחלפו.

משה גפני: מדינת ישראל לא התמודדה עם זה.

משה גפני: כשאנחנו נפגשנו לאחר הבחירות, הנושאים שהעלית היו נושאים שדיברנו כולנו עליהם עם שר האוצר.

משה גפני: הוועדה גם אישרה תוכניות מהר על דברים שאתה דיברת.

משה גפני: ועדת הכספים לא אישרה עסקת חבילה.

משה גפני: אנחנו לא מכירים שם כזה.

משה גפני: ועדת הכספים אישרה לגופו של עניין מה שהממשלה הביאה בחוק ההתייעלות.

משה גפני: מה שהיא מצאה לנכון היא שינתה, מה שהיא מצאה לנכון לבטל – היא ביטלה, ומה שהיא מצאה לנכון לאשר – היא אישרה.

משה גפני: עסקת חבילה זה דבר שאינו נמצא על שולחננו.

משה גפני: אני מכבד מאד את כל המעורבים בעסקה הזו אבל אנחנו דנו לגופו של עניין.

משה גפני: לא כל מה שנקבע שם מאושר כאן.

שרגא ברוש: בכל מקרה, עד לאותה עסקת חבילה הממשלה לא עשתה, ולכן – היחידי שעשה זה הנגיד, בתחום המוניטרי.

שרגא ברוש: ברור היה לכולנו ואני מניח שגם לכם שיש גבול עד כמה הנגיד יכול לעשות.

שרגא ברוש: כשהריבית אפס הוא לא יכול להמשיך להוריד אותה מעבר לאפס, ואותו סיפור – אפשר להמשיך לנהל דיון שלם מה גובה היתרות של המט"ח של מדינת ישראל.

שרגא ברוש: אני חושב שכולנו מברכים את הנגיד, ואני חושב שבהיבט הזה, אם כולנו סומכים עליו, כדאי שגם עכשיו נמשיך לסמוך עליו.

שרגא ברוש: בארי טאף אמר והדגיש פעמיים שבנק ישראל ימשיך לעקוב, וגם אם הוא לא אמר אני אומר – בדאגה – על כושר התחרות של הייצוא הישראלי.

שרגא ברוש: הבנק מודע לנושא, הוא מודע לחשיבות האדירה של הייצוא הישראלי וכושר התחרות על הצריכה במשק ועל התעסוקה.

שרגא ברוש: זה ישנו ביעדי בנק ישראל, הנגיד הנוכחי מתייחס לזה ברצינות רבה, להבדיל מנגידים אחרים שחשבו שזה פחות חשוב, ושהאינפלציה היא חשובה והיא חזות הכל.

שרגא ברוש: היות ואנחנו סומכים עליו ומשבחים אותו אני מצטרף למה שאומר חבר הכנסת אורון – אני ממעט להתבטא בתקשורת, ולא לקשור את ידיהם ורגליהם של אלה שעוסקים במלאכה, גם לא של בנק ישראל וגם לא של האוצר.

שרגא ברוש: לתת להם לעשות את העבודה בלי לחצים מיותרים שעלולים להוציא אותם מהפוקוס.

שרגא ברוש: לכן אני מצטרף למה שאומר חבר הכנסת אורון –ראוי שיהיה דיון, אבל צריך גם לזכור שלא צריך לספק אינפורמציה לאלה שעובדים נגדנו בשוק, כל יום.

שרגא ברוש: לגבי עצם העניין – אני מבקש ממך אם אתה מוכן שנציג פה מספר שקפים רק כדי לשים מכנה משותף, כדי שלכולם יהיה ברור מה המצב, מה ההשלכות שאנחנו צופים, ואז נעבור למה שהיינו רוצים להמליץ לעשות.

דפנה אברהם: אני מנהלת את מחלקת המחקר בהתאחדות התעשיינים.

דפנה אברהם: אני אציג את ההתפתחות של שער החליפין.

דפנה אברהם: נתחיל מזה שצריך להבין שהתיסוף לא התחיל בחודש-חודשיים האחרונים.

דפנה אברהם: המגמה התחילה כבר בתחילת 2006.

דפנה אברהם: מה שאתם רואים פה זה את התפתחות שער החליפין – שקל מול הדולר.

דפנה אברהם: אפשר לראות שבשיא הגענו לתיסוף מצטבר של 30 אחוז, וזה היה בעצם ערב שינוי המדיניות של בנק ישראל שעבר לרכישה של 100 מיליון דולר כל יום.

דפנה אברהם: מאז התחילה מגמת פיחות שהחריפה על רקע אירועי ספטמבר 2008 עם נפילת השווקים.

דפנה אברהם: השילוב של שניהם הביא לפיחות מצטבר של למעלה מ – 20 אחוז.

דפנה אברהם: אבל מאז, מתחילת מאי חזרנו למגמת תיסוף.

דפנה אברהם: אתם רואים פה את שינוי המדיניות של השבוע האחרון.

דפנה אברהם: אזכיר שלפני שבוע, לפני שינוי האסטרטגיה של בנק ישראל היינו שוב בתיסוף מצטבר של 19 אחוזים מאז תחילת 2006.

דפנה אברהם: היינו בשער של 3,74.

דפנה אברהם: עכשיו מעניין להסתכל על התיסוף בהשוואה בינלאומית.

דפנה אברהם: אתם רואים פה את התיסוף של כל מדינה – מטבע מקומי מול הדולר, ואלה המדינות שהן היבואניות העיקריות לארצות הברית.

דפנה אברהם: אפשר לראות שנכון לשער החליפין של רגע זה שאנחנו בתיסוף של 7 אחוזים שזה די דומה לגוש היורו.

דוד ארצי: ברגע זה הוא ירד כברל – 3,84.

דוד ארצי: הוא יורד כל רגע.

דפנה אברהם: צריך לזכור שלפני שבוע, כאשר הדולר היה בערך 3,74 היינו במינוס 12 אחוזים, כלומר, היינו בקצה המאד שמאלי של הגרף הזה.

דפנה אברהם: כשאנחנו משווים את עצמנו לגוש היורו – צריך לזכור שגוש היורו יכול לסחור בינו לבין עצמו.

דפנה אברהם: הצמיחה שלו לא תלויה כמו זו שלנו בייצוא.

דפנה אברהם: אצלנו משהו כמו 50 אחוז ואולי יותר מהצמיחה, נגזרת מהייצוא.

חיים אורון: לא הכל בדולר.

דפנה אברהם: 75 אחוז מהייצוא נקוב בדולר.

דפנה אברהם: זה אומר שאנחנו מאד תלויים בשער החליפין של הדולר.

דפנה אברהם: במהלך השנים האחרונות עשינו מספר סקרים שבהם היצואנים עצמם דיווחו לנו על הפגיעה בהיקף העסקאות.

דפנה אברהם: אפשר לראות כאן סקר שהתייחס לינואר 2006, בינואר 2007, כששער הדולר ירד מ- 4,6 ל – 4,2 – הפסד עסקאות בייצוא של למעלה מ – 550 מיליון דולר.

דפנה אברהם: לפי דיווחי היצואנים, למעלה ממאה יצואנים.

דפנה אברהם: גם בשוק המקומי היה הפסד עסקאות בגלל שחיקה בכושר התחרות מול יבוא מתחרה.

דפנה אברהם: אפשר לראות שב- 2007, הם ענו על זה בינואר 2008- הם כבר דיווחו על הפסד עסקאות של למעלה מ – 2 מיליארד.

דפנה אברהם: זה כאשר השער ירד מ – 4,2 ל- 3,75.

דפנה אברהם: זו נקודת השבירה, שכאן הם דיווחו על הפסד עסקאות משמעותי.

דפנה אברהם: באוגוסט 2008 עשינו סקר נוסף.

דפנה אברהם: אפשר לראות שפה היה הפסד עסקאות של קרוב ל – 700 מיליון דולר.

דפנה אברהם: במצטבר, בשלוש שנים, לפי דיווחי היצואנים – הפסד של 3,5 מיליארד דולרעסקאות בייצוא.

דפנה אברהם: זה לא אומר שהייצוא לא צמח.

דפנה אברהם: הוא צמח, אבל הוא היה יכול לצמוח בקצב הרבה יותר מהיר.

דפנה אברהם: מה שאתם רואים פה – אתם רואים את הסחר העולמי בסחורות, את השינוי הריאלי בכל שנה.

דפנה אברהם: אפשר לראות שהסחר העולמי בסחורות 2006 עד 2008 צמח.

דפנה אברהם: אפשר לראות שהיתה האטה ב- 2008, ואפשר לראות את הייצוא התעשייתי, ואיזה מתאם יפה – כשהסחר העולמי צומח גם הייצוא התעשייתי צמח, כשהיתה האטה, היתה גם אצלנו האטה קלה.

שרגא ברוש: שימו לב שהייצוא שלנו צומח יותר מהגידול בסחר העולמי.

דפנה אברהם: הוא גם ירד יותר.

שרגא ברוש: נכון, ולכן – תבינו את הפוטנציאל שטמון בייצוא הישראלי.

שרגא ברוש: כשרק המצב קצת יתחיל להשתפר בעולם, אם אנחנו נהיה ערוכים נכון, אנחנו יכולים לצמוח יותר מהם ולהביא הרבה יותר מהר מהעולם את הצמיחה בישראל, כי מרכיב הייצוא שלנו בצמיחה הוא גבוה מאד.

שרגא ברוש: 45 אחוז מהצמיחה בשנים האחרונות בא מהגידול בייצוא.

משה גפני: רק לא הבנתי את 2009.

דפנה אברהם: פה אתם רואים את התפתחות הסחר העולמי של סחורות.

דפנה אברהם: לפי הגופים הבינלאומיים צפויה ירידה בקרוב ל –10 אחוזים בסחר העולמי בסחורות.

דפנה אברהם: הייצוא התעשייתי, לפי המודלים שלנו, כי יש מתאם מאד חזק בין שניהם – יירד בקרוב ל – 13 אחוזים.

דפנה אברהם: תכף נראה שזה אפילו יותר מזה.

דפנה אברהם: בעצם, אנחנו מציגים פה תרחיש - הירידה ש 13 אחוזים זה בהנחה של שער חליפין של 4 שקלים לדולר.

דפנה אברהם: פה יש תרחיש – הפסד העסקאות הצפוי אם שער החליפין יהיה 3,7 – 1.7 מיליארד דולר, ועם שער חליפין של 3,5 שקלים לדולר זה הפסד של 2,4 מיליארד דולר עסקאות.

דפנה אברהם: אתם רואים את המשמעות – איזו נסיגה חדה יותר תהיה בייצוא במצב עולם שכזה.

דפנה אברהם: הפסד העסקאות הזה נגזר משני דברים: אל"ף, מדיווחי העבר של היצואנים, מה שהם הסבירו שקורה להם בירידה של שער חליפין, ובאיזו עצמה, ומשקלול של התפתחות הסחר העולמי.

דפנה אברהם: צריך להבין שכאשר הסחר העולמי עלה אז גם היצואנים יכלו להעלות את מחירי הייצוא, ובכך הם קיזזו חלק מההפסד בגלל התיסוף.

דפנה אברהם: מחירי הייצוא הדולריים, למשל – ב-2007, עלו ב- 4 אחוזים.

דפנה אברהם: מה שקורה עכשיו, מחירי הייצוא יורדים, אין להם ברירה.

דפנה אברהם: הביקושים כל כך ממותנים שהם חייבים להוריד מחירים.

דפנה אברהם: אז מחירי הייצוא הדולריים של היצואן הממוצע ירדו ב- 4-5 אחוזים ובענפים מסוימים גם יותר.

דפנה אברהם: ועל זה נוסיף את השפעת התיסוף, שעל כל דולר מקבלים היום פחות שקלים באופן משמעותי.

דפנה אברהם: אז שקלול של שני הגורמים האלה הביא לאומדן ההפסדים.

חיים אורון: המדרגה של 2008 לא נכונה כי צריך לעשות את זה בשני חציונים.

דפנה אברהם: נכון מאד.

דפנה אברהם: בחציון השני כבר היתה ירידה, אני מגיעה לזה עכשיו.

דפנה אברהם: מה שאתם רואים פה זה את הייצוא התעשייתי, כל רבעון לעומת הקודם לו, נתון מנוכה עונתיות.

דפנה אברהם: אפשר לראות שתחילת ההאטה ביצוא התחלנו לראות אותה ברבעון הראשון של 2008.

דפנה אברהם: עברנו לממש ירידה ברבעון השני של 2008.

דפנה אברהם: היתה פה איזושהי תחושה של התאוששות אבל זה היה בעיקר מהביצועים הטובים של כי"ל, שזו חברה אחת, אבל אסור שהיא תטשטש לנו את המצב.

שרגא ברוש: בלי כי"ל היינו איפה?

דפנה אברהם: בגידול מתון מאד.

דפנה אברהם: גידול זעום.

דפנה אברהם: בעצם, הירידה המשמעותית התחילה ברבעון האחרון של 2008.

דפנה אברהם: אפשר לראות ירידה של בערך 6-7 אחוזים.

דפנה אברהם: היא העצימה ל – 13 אחוזים ברבעון הראשון של 2009.

דפנה אברהם: תכף אני אתייחס לירידה לכאורה הזו.

דפנה אברהם: מה שאתם רואים מהרבעון האחרון של 2008 – יש לנו גם השפעה חיובית מאד חזקה של מפעל "אינטל" החדש בקרית גת.

דפנה אברהם: הוא צומח בעצם מאפס, לשני מיליארד דולר.

דפנה אברהם: זה משהו כמו 5 אחוז מהייצוא התעשייתי.

דפנה אברהם: כלומר, גם אם כל הייצוא התעשייתי יישאר ללא שינוי, יהיה לנו גידול של 5 אחוזים.

דפנה אברהם: לכן, כל הירידות האלה מסתירות לנו בעצם ירידה יותר חדה ביתר.

דפנה אברהם: כאשר אנחנו מנטרלים את ההשפעה של ענף הרכיבים האלקטרוניים שזה בעיקר "אינטל", יש לנו ירידה מצטברת לא של 18 אחוזים בכל התקופה הזו אלא של 25אחוזים, וזו ירידה ריאלית.

דפנה אברהם: מה שמעניין - מדברים עכשיו על סימני התאוששות, מדברים על זה שהייצוא מתייצב והוא מפסיק לרדת, אז זה לא מדויק כשמדברים על זה בניטרול ההשפעה של "אינטל".

דפנה אברהם: אפשר לראות שבניטרול ההשפעה של "אינטל" זו לא התייצבות, זו ירידה של 4 אחוזים, מה שאומר שהירידה מתמתנת אך היא נמשכת.

דפנה אברהם: הכיוון הוא עדיין שלילי.

שרגא ברוש: באופן עקרוני – הרי מה זה משנה?

שרגא ברוש: יצוא של "אינטל" או כל חברה אחרת זה יצוא, אבל כשאנחנו מדברים במושגים של תעסוקה, ועל פיזור תעסוקה בארץ, אז עם כל הכבוד ל "אינטל", אבל 2000 עובדים ב "אינטל" לא פותרת בעיה של המשק.

שרגא ברוש: לכן, כשמישהו בא ואומר שהייצוא גדל, אז הוא בהחלט לא גדל.

שרגא ברוש: הכיוון הוא חיובי במובן הזה שאנחנו מצמצמים ירידות, אבל עדיין יש ירידות, עדיין יש פיטורין, וצמיחה אמיתית אנחנו כנראה נראה רק ב – 2010.

שרגא ברוש: אנחנו רוצים לשם להגיע מוכנים.

עמי צדיק: ריכוזיות הייצוא גדולה, זו המשמעות.

שרגא ברוש: זה גם נכון.

דפנה אברהם: אם נסכם את זה בגרף של מה שזה עושה לתעסוקה, אפשר לראות שממש מהרגע שהתחילו הירידות בייצוא התעשייתי, כבר מהרבע השני של 2008 התחילה ירידה מתמשכת ועקבית במצבת העובדים בתעשייה.

דפנה אברהם: היא הגיעה לשיא הקצב ברבעון הראשון של 2009 אבל נמשכה - -

משה גפני: רגע, זה הגרף הכי מעניין.

משה גפני: ב- 4 /2007 ל – 1 /2008 יש עליה במצבת העובדים יש עליה במצבת העובדים.

משה גפני: כן?

משה גפני: מה קרה אז?

דפנה אברהם: עד הרבע הראשון של 2008 היתה עדיין עליה, היתה צמיחה חיובית בעולם.

חיים אורון: אל תתרשם מגודל העקומה כי זה 1,4 אחוז.

דפנה אברהם: במצטבר, יש לנו קרוב ל – 20 אלף עובדים - -

משה גפני: בתחילת 2009 היתה ירידה יותר גדולה.

משה גפני: הבנתי.

דפנה אברהם: מה שאנחנו רואים פה זה השפעה של תחילת הירידות ביצוא.

דפנה אברהם: כמו שאתה רואה, בסוף 2008 ותחילת 2009 - זה כבר הנפילה הגלובלית עם נפילת "ליהמן ברדרס".

שרגא ברוש: לגבי מה שאנחנו חושבים שצריך לעשות.

שרגא ברוש: כפי שאמרתי קודם, היות ואני חושב שבתחום המוניטרי ניתן וצריך לסמוך על בנק ישראל, אז אנחנו חושבים שצריך לעבור למגרש של משרד האוצר.

שרגא ברוש: במגרש הזה, מספר צעדים שחשבנו לנכון להמליץ, למרות שאני אומר לכל המשרד לחשוב על כל מה שהוא חושב נכון, והכל, כמובן, יבורך, והעיקר שייעשה.

שרגא ברוש: דבר ראשון זה ביצוע הגנות על ידי החשכ"ל.

שרגא ברוש: החשכ"ל, בחוב הלאומי חייב מיליארדים במטבע חוץ וגם מחזיר מיליארדים.

שרגא ברוש: בשנה שעברה –בשערים מאד נמוכים הוא גם הגן בצורה מסוימת, ואני חושב שהוא צריך לקבוע לעצמו מבלי לפרסם את התכנית איך הוא מגן גם השנה, כאשר בהחלט יכול להיות מצב שמישהו יגיד שבשער של 3,8 לדוגמה הוא עלול חס וחלילה להפסיד אם זה יירד עוד ל – 3,5.

שרגא ברוש: אבל אני חושב שהאוצר צריך להסתכל בראיה גלובלית, ויכול להיות שבמדיניות של ניהול הסיכונים של החובות של מדינת ישראל אז החשכ"ל יצדק אם הוא יגיד שהוא לא רוצה להגן בשער של 3,8.

שרגא ברוש: אבל בעצם העובדה שהוא יגן ב- 3,8 – זה גם אומר לזרים: הנה, החשכ"ל חושב שהשער מספיק נמוך.

שרגא ברוש: דבר שני, מצד שני, תהיה השפעה חיובית על הצמיחה, על התעסוקה וכל זה.

שרגא ברוש: הוא מתנגד לזה.

שרגא ברוש: אני גם ביקשתי שהוא יפסיק לדבר על ההתנגדות שלו לזה.

שרגא ברוש: אני לא חושב שהדיבורים פה מועילים.

שרגא ברוש: בכל מקרה, אחד הדברים שאנחנו חושבים שהחשכ"ל יכול לעשות פה מעשים, ואני רוצה להוסיף בשוליים: גם חברות כמו חברת חשמל, הרכבת – יש להם הרבה מאד התחייבויות במט"ח.

שרגא ברוש: אני חושב שברגע הנכון הם יכולים לעשות משהו.

שרגא ברוש: דבר נוסף -הגדלת ביטוח סיכוני סחר חוץ.

שרגא ברוש: כפי שנאמר פה – הוגדל בעיקר לחברות שיש להן ביטוח, הוגדל ב- 50%.

שרגא ברוש: יש הרבה חברות שאין להן ביטוח: לחלק מתעשיות הרכב - -

משה גפני: - לנו מה צריך לעשות, כי אז אמרת לנו את זה, דיברנו עם האוצר, והביאו את זה.

שרגא ברוש: לכן אני אומר – כתוב פה בסוגריים, למטה – גם בתחומים מסוכנים יותר ולחברות שאין היום מסגרות בסס"ח בכלל.

שרגא ברוש: הקמת קרן מחודשת לעידוד היצוא, כי אנחנו צריכים לסייע ליצואנים.

שרגא ברוש: להיכנס במקומם ולעודד אותם ללכת ליותר תערוכות, יותר סוכנים.

שרגא ברוש: להיות בשווקים השונים בעולם בצורה יותר מסיבית.

שרגא ברוש: הוזלת עלויות ליצואן – עלויות נמל, מע"מ נדחה על תשלום עבור חומרי גלם.

שרגא ברוש: זה עוזר בתזרים המזומנים, כי התקופה הזו היא הרי לא בעיה רק של מט"ח אלא גם של האטה כלכלית.

שרגא ברוש: הנזילות היא בעייתית.

שרגא ברוש: ואז, דחיית תשלום המע"מ, למשל, על יבוא סחורות זה 50 אחוז מהמחזור.

שרגא ברוש: זה בהחלט עזרה מאד משמעותית.

שרגא ברוש: השתתפות בביטוח שער ליצואנים קטנים ובינוניים.

שרגא ברוש: אני מניח שהגדולים יודעים מה לעשות וזה חלק מניהול הסיכונים שהם עושים ביום יום.

שרגא ברוש: אצל הקטנים והבינוניים זו לא שפה מדוברת בעסק, ואני חושב שפה ראוי שהאוצר ייכנס לאיזושהי קרן שתבטיח, כי צריך גם להפקיד ביטחונות באותה הזדמנות, בחלק מהכלים.

שרגא ברוש: ביטחונות זו בעיה של מצוקה, כרגע.

שרגא ברוש: אני חושב שפה, כניסה של האוצר להקמת קרן כזו לביטוח שער זו עזרה חשובה.

שרגא ברוש: דבר נוסף - חמ"ת – מימון חופשות עובדים כתחליף לפיטורין.

שרגא ברוש: לצערי הרב לא הצלחנו להעביר את זה בעסקת החבילה האחרונה.

שרגא ברוש: אנחנו חושבים שאם אנחנו עוסקים במניעת פיטורין, הוצאה לחופשה ללא תשלום במקום פיטורין, הנושא של תשלום שכרם של עובדים למספר חודשים על ידי הביטוח הלאומי, כאשר אנחנו, כפי שאתם יודעים, מוכנים לשלם את התנאים הסוציאליים - זה כדאי.

שרגא ברוש: העובדים הרי ימשיכו לקבל שכר, ימשיכו לצרוך, וזה עוד כלים להתמודד עם המיתון.

שרגא ברוש: בסך הכל זה גם מגדיל את הביקושים במפעלים, כך שאם השוק הבינלאומי נחלש אז השוק המקומי ייחלש פחות.

שרגא ברוש: לכן חשוב לנו מאד שהעובדים האלה פעם אחת ישמרו על מקומות העבודה, ופעם שניה – שימשיכו להיות צרכנים וימשיכו לקנות במשק בתקופה הזו.

שרגא ברוש: יש, כמובן, עוד רשימה גדולה מאד של צעדים, לא חשבנו שנכון היום לבוא לוועדה אתם.

שרגא ברוש: אנחנו מנהלים משא ומתן מול האוצר ואני מקווה שהם יעשו משהו.

שרגא ברוש: בכל מקרה, אלה עיקרי הדברים שאנחנו חושבים שצריך לעשות מייד.

עמוס רבין: אני מנכ"ל איגוד התעשייה הקיבוצית.

עמוס רבין: החשש העיקרי שלנו בנושא שער הדולר הוא ממהלכים שהמפעלים יעשו באופן חד צדדי, באופן קיצוני, שהם יהיו בלתי הפיכים אחר כך.

עמוס רבין: צריך לזכור שבעיית שער החליפין היא פגיעה בטווח קצר בכושר התחרות של המשק הישראלי, כי בשאר הדברים אנחנו פחות או יותר מתיישרים עם העולם.

עמוס רבין: אם עולים מחירי חומרי הגלם – הם עולים בכל העולם.

עמוס רבין: כשהשקל מתחזק זה פוגע ישירות בכושר התחרות שלנו.

עמוס רבין: זה יכול לפגוע בשני דברים שיהיו בלתי הפיכים.

עמוס רבין: אחד – פיטורי עובדים מסיביים, בעיקר בפריפריה.

עמוס רבין: בתעשייה הקיבוצית יש מעל 20 אלף עובדים בפריפריה שאין להם פרנסה אחרת.

עמוס רבין: ודבר שני, שהוא הרבה יותר מסוכן זה העברת מפעלים לחו"ל.

עמוס רבין: זה תהליך שיכול לקרות, וזה תהליך שבין כך ובין כך מפעלים מתלבטים בו.

עמוס רבין: אם יש פגיעה בכושר התחרות, הצעד הראשון שמפעלים מתחילים לחפש זה איך להעביר מפעלים לחו"ל, ותהליך כזה הוא תהליך בלתי הפיך ומזה אנחנו מתריעים.

עמוס רבין: המדינה צריכה לעשות כל צעד אפשרי כדי לשמור על מפעלים פה.

עמוס רבין: הפעולה הזו היא החשובה ביותר שצריכים לעשות.

עמוס רבין: אין דבר שהוא יותר משפיע.

עמוס רבין: אני רק יכול לומר ש הפעולה הזו, להעלאת שער החליפין אפשרה למפעלים להתמודד עם משבר שהוא נוראי בסדרי גודל בתקופה האחרונה.

עמוס רבין: בלי המהלך הזה, סביר להניח שחלק גדול מהמפעלים המייצאים היו קורסים .

עמוס רבין: צריך לזכור שגם בתעשייה המסורתית היום –מחצית מהמחזור זה לייצוא.

משה גפני: אתה יודע על תהליך שקורה, של העברת מפעלים לחו"ל?

משה גפני: כמו בתדיראן?

עמוס רבין: כן.

עמוס רבין: תדיראן זו דוגמה, כי זה בחדשות, יש יותר ויותר מפעלים ששוקלים את זה.

עמוס רבין: יש מפעלים שמקימים אתרי ייצור בחו"ל.

עמוס רבין: זה תהליך שגם כך מתבצע.

משה גפני: המשמעות של זה זה קריסת המשק, כאן.

עמוס רבין: נכון.

עמוס רבין: ומזה אנחנו חוששים.

עמוס רבין: ברגע שכושר התחרות נפגע מול ארצות הברית, אז במקום לייצר כאן מייצרים בארצות הברית.

צבי פלדה: אני מנכ"ל גמא ואני רוצה להאיר פה על שלב או מגמה שטרם דנו בהם.

צבי פלדה: אני מתייחס לאיך כיום הייצוא – בפני מה הוא מתחרה.

צבי פלדה: אנחנו מתחרים בשוק שבסף הכל הולך וקטן, מול ארצות שתומכות בצורה חוקית או לא בצורה חוקית בייצוא שלהן.

צבי פלדה: לא מספיק מה שנעשה לגבי שער המטבע זה עזר אבל זה לא מספיק.

צבי פלדה: הועלו פה הרבה הצעות שלמעשה נועדו להקטין את עלויות הייצור או להגדיל את ההכנסות.

צבי פלדה: אם ניקח לדוגמה, בעיקר בתעשייה המסורתית היום – לא מספיק שהשוק הזה הוא מצומצם מאד, אבל אם ניקח ארצות אירופאיות התומכות בנושא של תעסוקה, עם תשלום הן עבור חופשות או עבור אי פיטורין, אנחנו צריכים ללכת בעקבותיהן.

צבי פלדה: אם ניקח לדוגמה בתעשייה המסורתית את סין- כיום סין תומכת בצורה ישירה, הם קוראים לזה - Tax rebate- החזרת מסים, שנעה בין 11 ל – 17 אחוז.

צבי פלדה: כיום, מוצר ישראלי שהוא מהתעשייה המסורתית לא מסוגל להתחרות מול הפער הזה.

צבי פלדה: כאשר פונים לארגונים הבינלאומיים למעשה אנחנו נמצאים בנחיתות מוחלטת כי אם תיקח את הקהילה האירופאית, או ארצות הברית, שממילא כבר לא מייצרות את כל המוצרים המסורתיים - להם זה יתרון עצום כשבסך הכל הם יכולים לקנות את המוצרים האלה הרבה יותר זול.

צבי פלדה: לעומת זאת הייצוא הישראלי הולך ונפגע.

צבי פלדה: קחו בחשבון, רבותיי, חברי הכנסת, שכל מאה אלף דולר ירידה בייצוא זה עוד עובד מפוטר, או להפך – כל מאה אלף דולר עליה בייצוא זה ביקוש לעוד עובד.

צבי פלדה: ולכן הפתרון שניתן פה – מה שניתן, אפשרי.

צבי פלדה: יש פעולות שניתן לעשות אותן בלי לפגוע במערך התקציבי.

צבי פלדה: זה מחוץ למסגרת התקציבית.

דוד ארצי: אני יושב ראש מועצת המנהלים של מכון הייצוא הישראלי.

דוד ארצי: אני הכי פחות אופטימי מכל אלה שדיברו.

דוד ארצי: אל"ף, הנתונים שראיתם פה זה רק הייצוא התעשייתי.

דוד ארצי: זה בדיוק חצי.

דוד ארצי: כלומר, אם ראיתם ירידה ב- 3 מיליארד, יש ירידה בסך כל היצוא ב- 6 מיליארד.

דוד ארצי: ואם ראיתם 20 אלף מועסקים – אני מדבר על 40 אלף מועסקים, שרק קרה ב- 2009 בייצוא, כי הייצוא ב- 2008 – היה 81,3 מיליארד דולר.

דוד ארצי: השנה אנחנו חוזים שהוא ירד ל – 65.

דוד ארצי: זה כולל את השירותים, כולל הכל.

דוד ארצי: אז אל"ף, תבינו – מדובר במשבר אמיתי.

דוד ארצי: העדיפות של היצואנים –שער החליפין זו הנקודה העיקרית.

דוד ארצי: אנחנו לא רוצים טובות על שום דבר.

דוד ארצי: אנחנו רוצים שגורמים, אני מחזיק כאן מאמר ומחקר שיצא אתמול בעיתון במדינת ישראל, על בנק ברקליס שיושב בחו"ל שכותב כתבות נגד הנגיד ופעולותיו מתוך אינטרס לעסוק במט"ח.

דוד ארצי: הוא קנה את "לימן ברדרס" שהיה אחד הסוחרים הגדולים, שבאותם הימים, ב- 10 ביולי, אני זוכר את התאריך כי היתה לנו אסיפה כללית במכון הייצוא, כאשר הנגיד באותו יום בערב התחיל לקנות את ה – 100 מיליון.

דוד ארצי: הבנק הזה הוריד לנו את השער בשלוש אגורות.

דוד ארצי: אני אומר וחוזר, יש פה תופעות, ואני לא רוצה להרחיב, שצריך להילחם בהן.

דוד ארצי: המשק שלנו הוא קטן ולא יכול לספוג את ההתערבויות הלא ענייניות של סוחרי מט"ח.

דוד ארצי: אני לא קורא להם "ספקולנטים" בנק ברקליס שהוא השלישי בגודלו בבריטניה שבא לפה רק להרוויח על המט"ח ומוריד ליצואן – יושב פה יצואן, הוא רוצה לשלוח משלוח – הוא מהבוקר כבר הפסיד אחוז.

דוד ארצי: אחוז זה הרבה כסף, זה אולי כל הרווח שלו.

משה גפני: זאת אומרת שאתה מתריע נגד התופעה הזו - -

דוד ארצי: אני מתריע, ואני דורש מהממשלה.

דוד ארצי: שרגא הוא נחמד, הוא עושה עסק חבילה וזה מצוין.

דוד ארצי: אני יותר חוצפן ואגרסיבי – אני דורש מהממשלה.

דוד ארצי: יש חובות לממשלה, עשינו חשבון שהחוב גדל עד סוף 2010 כי אם יש ספקולנטים, בנקים חיצוניים – שיעשה, הממשלה לא תפסיד מזה כסף.

דוד ארצי: כשהוא עשה את זה בשנה שעברה הוא עזר לנו בעניין.

דוד ארצי: הממשלה צריכה להיות יותר אגרסיבית.

משה גפני: למה אתה פסימי?

משה גפני: אנחנו רואים תהליך.

משה גפני: נכון שמבחינת החלק הזה של היצוא, של התעסוקה, של העובדים, המצב רע.

משה גפני: אבל הכל היה צפוי מראש.

משה גפני: אנחנו קיווינו שהמשבר יהיה קצר, שהוא לא יהיה עמוק, בישראל, קיווינו שהכל יחזור למתכונת, והתהליך הזה קורה, זה קורה בינתיים.

משה גפני: זאת אומרת, המשבר לא עמוק, אנחנו בתהליך יציאה ממנו.

משה גפני: יש כמה פרמטרים, אני לא ארחיב עכשיו, אבל לפיהם אנחנו רואים שאנחנו יוצאים מזה.

משה גפני: למה אתה לא אופטימי גם בנושא הזה של הייצוא?

דוד ארצי: אני מצטט מדברי חז"ל: מי שנכווה ברותחין נזהר בפושרין.

משה גפני: זאת אומרת – אתה זהיר, אתה לא פסימי.

דוד ארצי: אם הייתי מאד אופטימי, אם לא היה לי את האיום של אותם גורמים חיצוניים שמשפיעים ב- 60% מתוך 100% של שער החליפין שלך.

דוד ארצי: אפשר לעשות.

דוד ארצי: כשהם נכנסו לדרום קוריאה לפני שבועיים, הנגיד קנה שם 5 מיליארד וגירש אותם.

דוד ארצי: כל מה שאני בא ואומר – אני פונה לבנק ישראל ולממשלת ישראל: כשאתם רואים תופעות כאלה של בנקים חיצוניים שמשחקים בתעסוקה של עובדנו ומייבאים אלינו אבטלה.

דוד ארצי: תתערבו.

דוד ארצי: יש 10 אפשרויות להתערב.

דוד ארצי: אפשר לדרוש מהבנקים ביטחונות יותר גדולים, ואז זה היה משנה את המשחק.

דוד ארצי: אני לא רוצה להיכנס, צודק שרגא ברוש.

דוד ארצי: אני אומר: יש בידי הממשלה ובנק ישראל כמשלים – עוד 10 כלים נגד הגורמים שמשחקים ב- 60 אחוז הזה.

דוד ארצי: לכן אני לא ארחיב.

דוד ארצי: אני חוזר: ליצואנים חשוב שער חליפין שיהיה לפחות 4 שקל - -

גרשון גולדנברג: אני מנכ"ל תעשיות לכיש.

גרשון גולדנברג: תעשיות לכיש זו חברה שממוקמת בעיר שדרות משנת 83.

גרשון גולדנברג: 8 שנים סבלנו מהקאסמים.

גרשון גולדנברג: לאחר מכן בא המשבר הנוראי של תחילת ספטמבר.

גרשון גולדנברג: המשבר הוריד את הביקושים שלנו ביותר מ – 30 אחוז.

גרשון גולדנברג: בכניסת הזמנות – במעל 50 אחוז.

גרשון גולדנברג: החברה מייצאת מעל 90 אחוז מהתוצרת שלה לאירופה, לארצות הברית, לסין, להרבה ארצות.

גרשון גולדנברג: אני מעסיק כ- 100 עובדים במפעל, מרביתם משדרות, נתיבות, מהמושבים, ועברנו את כל התקופה הקשה שהיתה.

גרשון גולדנברג: אני מניח, ומאמין, שאתם לא יכולים להשפיע על הביקוש בחוץ לארץ.

גרשון גולדנברג: אתם גם לא יכולים להשפיע על בנק בארצות הברית שייתן אשראי ללקוח פוטנציאלי שלי.

גרשון גולדנברג: אתם לא יכולים לעשות את זה.

גרשון גולדנברג: אבל על הפרמטר שנקרא "שער חליפין" כן ניתן להשפיע.

גרשון גולדנברג: המיתון הכבד גרם לכל אחד מהתעשיות באופן אינדיבידואלי לעשות את צעדי ההתייעלות ההכרחיים.

גרשון גולדנברג: עשינו את זה.

גרשון גולדנברג: אנחנו יותר רזים, רזים מאד.

גרשון גולדנברג: אנחנו כרגע בישורת האחרונה- או שנוכל לשרוד או לא.

חיים אורון: אבל כשאתה אומר שאפשר להשפיע יותר בשער החליפין – למה אתה מתכוון?

גרשון גולדנברג: כל הנקודות שהועלו כאן הן נקודות מבורכות.

גרשון גולדנברג: אני רוצה לתת לך דוגמה של קפיץ.

גרשון גולדנברג: יש לך קפיץ מכני- אתה יכול ללחוץ אותו עד גבול מסוים והוא יחזור לאותה נקודה.

גרשון גולדנברג: אתה יכול למתוח אותו – הוא יחזור לאותה נקודה.

גרשון גולדנברג: אם חרגת מעבר לקצה, הוא מפסיק להיות אלסטי.

גרשון גולדנברג: הוא לא קיים.

גרשון גולדנברג: אותו הדבר פה.

גרשון גולדנברג: תלחץ על התעשייה, על המפעל שלנו, בצורה שהיא לא תוכל יותר לשרוד - -

חיים אורון: את זה אנחנו מבינים.

חיים אורון: איזה צעד בשער החליפין אתה רוצה שיעשו, שעוד לא עשו?

גרשון גולדנברג: אי אפשר להילחם נגד כוחות הטבע, אבל יש שורה ארוכה של צעדים, לא בהכרח ישירים, שמסייעים לנו.

גרשון גולדנברג: עוד נקודה אחת- לא מדובר במשהו ארוך טווח.

גרשון גולדנברג: מדובר בלעבור את המשבר.

גרשון גולדנברג: נקודה אחרונה –אמרו פה אופטימיות, אבל אני לא רואה את האור שמוציא אותנו מהמנהרה הזו.

גרשון גולדנברג: עדיין המיתון בעיצומו באירופה, ובעולם.

גרשון גולדנברג: ייתכן שבישראל אנחנו חיים בגן עדן, אבל מי שחי בישראל ומייצא לחו"ל מרגיש את שערי הגיהינום.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

שלמה וקס: אני מציע שלפני ידבר איל ולדמן.

איל ולדמן: אני מנכ"ל של "מלנוקס", זו חברה שעושה רכיבים.

איל ולדמן: קודם כל – לגבי "מלנוקס" עצמה.

איל ולדמן: כל ירידה בשער השקל מול הדולר משפיעה עלינו בצורה מאד משמעותית.

איל ולדמן: זה מתבטא בצורה מאד פשוטה של תחרותיות מול חברות בהודו, סין ועוד מקומות אחרים.

איל ולדמן: סתם כדי לסבר את האוזן -45 אחוז מהתוצאות התפעול של החברה הם בשקלים.

איל ולדמן: אנחנו נמצאים במצב שלמעשה יש לנו חוסר ודאות מאד גדול.

איל ולדמן: אנחנו חברה ציבורית, ואתה צריך להיות מאד Predictable.

איל ולדמן: כשאתה צריך לנבא הוצאות ויש לך שער שקל שנע לפעמים ביותר מ- 10 אחוז למעלה ולמטה יש לך בעיה מאד גדולה כש- 45 אחוז מההוצאות שלך הם בשקלים ולא בדולרים, ולמעשה, כל המאזן שאתה מגיש הוא בדולרים.

איל ולדמן: דבר שני – ברגע שיש ירידה של הדולר זה משפיע עלינו בצורה מאד משמעותית.

איל ולדמן: 10 אחוז ירידה בשער הדולר זה לכאורה כאילו גייסתי 25 אנשים.

איל ולדמן: יש פחות או יותר 250 בארץ, זה כאילו גייסתי 25 עובדים נוספים למלנוקס בארץ, אבל למעשה לא גייסתי אף אחד.

איל ולדמן: פשוט – זה עולה לי יותר.

איל ולדמן: ה- R AND D, ההוצאות של מחקר ופיתוח גדלות בצורה מאד משמעותית.

איל ולדמן: אנחנו, למזלנו מאד רווחים ומתח הרווחים שלנו גבוה.

איל ולדמן: אנחנו נפגעים ברווחיות, אנחנו לא יורדים להפסד.

איל ולדמן: אבל אני רוצה לדבר על חברה שהיא קבלן משנה שלנו, "פלקטרוניקס".

איל ולדמן: אנחנו מנסים לייצר בארץ ולא בסין, וזה קשה.

איל ולדמן: יש להם מפעל באופקים ובמגדל העמק.

איל ולדמן: ל "פלטרוניקס" יש 2,200 עובדים בארץ.

איל ולדמן: מתח הרווחים שלהם הוא משהו כמו 4 אחוז.

איל ולדמן: מנכ"ל "פלקטרוניקס" ואני עשינו היום חשבון שאם שער הדולר לעומת השקל יורד ב- 16 אחוז, "פלקסטרוניקס" עוברת מרווח להפסד.

איל ולדמן: לא מדובר על מספר גדול.

איל ולדמן: מספיק שהדולר –שקל יורד ל –ב-16 אחוז, חברה של 2,200 עובדים עם מחזור מכירות של 500 מיליו דולר, חצי מיליארד דולר –יורדת מרווח להפסד, בגלל שער חליפין של 16 אחוז.

איל ולדמן: הנתון הזה מאד משמעותי כי זה אומר שניאלץ לעבור ולייצר במקומות אחרים.

איל ולדמן: ה- 16 אחוז הזה הוא לא דבר שהוא בשמיים.

איל ולדמן: זה קורה אחת לחצי שנה.

איל ולדמן: הדבר האחרון זה החברות הרב לאומיות שעדיין עוסקות פה במחקר ופיתוח.

איל ולדמן: אני רואה יותר ויותר שותפים שלנו לעשייה, אם זה חברות כמו "סיסקו", IBM, HP, וכו' – שלאט לאט מעבירות כוח אדם ופרויקטים מישראל למקום אחר בגלל עלות של כוח אדם פה בארץ, וזה פשוט דבר שאין לי מושג – שאלת, חבר הכנסת אורון איך עושים את זה, אני לא כלכלן ואני לא יודע, אני יודע לעשות מה שאני עושה, אבל מה שצריך לעשות זה למעשה הגנה כדי למנוע את שלושת התופעות שדיברנו עליהן.

איל ולדמן: לעשות הגנה של שער חליפין דולר – שקל, שיהיה בסביבות 4 שקל לדולר.

איל ולדמן: כל פגיעה בדבר הזה פוגעת ברווחיות של החברות, מעבירה חברות מרווח להפסד, וגורמת למעבר של עובדים מישראל למקומות אחרים.

שלמה וקס: אנחנו צריכים לזכור שתעשיית האלקטרוני מהווה 50 אחוז מהייצוא התעשייתי של מדינת ישראל.

שלמה וקס: התעשייה הזו, כמעט רובה ככולה, תלויה בשער הדולר.

שלמה וקס: הזכירה דפנה אברהם את ההשפעה של "אינטל" לבד.

שלמה וקס: "אינטל" גם מחזיקה כאן מרכז פיתוח של 3,500 מהנדסים בישראל.

שלמה וקס: היום, מהנדס במדינת ישראל עולה אותו מחיר כמו מהנדס בבוסטון.

שלמה וקס: כושר התחרות שלנו מול חברות רב לאומיות בנושא הזה ירד כמעט לאפס.

שלמה וקס: אין לנו.

שלמה וקס: עדיין זוכרים לנו חסד נעורים.

שלמה וקס: לא לאורך זמן.

שלמה וקס: "פלקטרוניקס" שהוזכרה כאן היא חברה רב לאומית, שמחר בבוקר תוציא את הייצור הזה שיקר לה כאן לסין ולהודו, כי שם המפעלים יותר זולים.

שלמה וקס: נתון אחרון- בשנת 2008 התעשייה צמחה רק ב- 3 אחוז בייצוא.

שלמה וקס: גמרנו את 2008 במכירות של 21,3 מיליארד דולר.

שלמה וקס: אבל בה בשעה, אם אני משווה את 2008 ל – 2007 בערכים שקליים, אז את 2007 סיימנו ב- 84,668,000,0000 שקל, ואת 2008 סיימנו, לעומת זה – אני מזכיר, היתה עליה ב- 3 אחוז בערכים דולריים אבל בהכנסות שקליות סיימנו ב- 76,254,000,000 שקל, הווה אומר – 10 אחוז פחות.

שלמה וקס: 10 אחוז פחות גם להכנסות המדינה.

שלמה וקס: אנחנו מאבדים את כושר התחרות.

שלמה וקס: אני מסכים לכל מילה שדוד ארצי אמר.

שלמה וקס: יש כאן תנועות לא ברורות, ומישהו צריך לטפל בהן.

שלמה וקס: זה לא רק בא מהשמיים שהדולר נחלש בעולם.

שלמה וקס: זה בא מעוד דברים, שאם לא נשכיל, אנחנו נהיה בצרה צרורה.

משה גפני: אני מבקש לסכם – אנחנו מתהדרים כל הזמן בצדק שאצלנו המשבר הוא פחות חמור מאשר בעולם.

משה גפני: אבל הדיון היום, מעבר לנושא של שער החליפין ושל מדיניות בנק ישראל שכולם מברכים עליה, ההשלכה של המשבר העולמי היא במישרין על היצואנים, כאשר היקף הסחר ומצב הייצוא הישראלי גורם לנזק בלתי רגיל עליהם וממילא גם על העובדים.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון עם שר האוצר ועם החשב הכללי, בין יתר הדברים על הנושא שקשור ליצואנים.

משה גפני: אני מתכוון את ההצעות שהבאתם, בעיקר את מה שהבאת אתה, שרגא ברוש, שאני רואה שהחברים מהמפעלים מסכימים לו – אני אבקש לקיים על זה דיון עם שר האוצר ועם החשב הכללי.

משה גפני: המצב היום יותר טוב, ווודאי שהיום נדרשת התערבות יותר רצינית, גם של החשב הכללי, גם של שר האוצר ושל הממשלה בכלל, בכדי לתת דחיפה ליצואנים.

משה גפני: אנחנו נמצאים –וכאן אני פסימי, בסיכון שמפעלים יעברו לחו"ל.

משה גפני: זו היום משימה לאומית מדרגה ראשונה במעלה לתעשייה המקומית.

משה גפני: אם אנחנו לא ניתן כלים למפעלים המקומיים וכתוצאה מכך התחרות תהיה לרעת התעשייה הישראלית, המשמעות של העניין שהאנשים יעשו את החשבון של עצמם.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש- קודם כל, התעשיות שלנו – משרד הביטחון צריך לרכוש מהמפעלים שלנו, כחול לבן.

אמנון כהן: זה כדי לחזק את התעשייה שלנו.

משה גפני: כן, אני אומר על העניין הזה.

משה גפני: ביקש ממני חבר הכנסת ציון פיניאן לקיים דיון על הנושא של מפעל תדיראן.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון ונעקוב אחרי מה שקורה שם.

משה גפני: אמנם זה מפעל פרטי, אבל ההשלכות של המדיניות הזו של להעביר את המפעל לסין – המשמעות היא קריטית כי זה יכול להיות כמו בניין קלפים.

משה גפני: אנשים יתחילו להעביר מפעלים לחו"ל.

משה גפני: אנחנו צריכים להתמודד עם התופעה הזו.

משה גפני: אל"ף, אני לא רוצה לומר להוקיע – אבל לפחות לא לתת לזה לגיטימיות שכל אחד מנקב חור בספינה שאנחנו יושבים בה.

משה גפני: המשמעות של העניין שאם מפעלים יתחילו לעבור, אין לנו פה משק, אין לנו פה תעשיה, אין לנו יכולת להתמודד עם צרכי הקיום של המדינה.

משה גפני: אז נכון אמרת – חבר הכנסת אמנון כהן, כולנו צריכים- הכנסת ובעיקר הממשלה, לתת יד לעניין הזה ולרכוש מהמפעלים המקומיים כדי לעודד אותם לייצר כאן.

משה גפני: אני, כפי שאמרתי, מתכוון לא בימים הקרובים אבל בשבועות הקרובים – נעשה ישיבה משותפת, יחד עם שר האוצר, יחד עם החשב הכללי, עם גורמים - אולי אפילו נזמין נציגים ממשרד הביטחון שגם יגידו את דבריהם לגבי המפעלים המקומיים ובכך אנחנו - -

חיים אורון: אבל זה לא רק משרד הביטחון.

חיים אורון: יש עכשיו פטנט שיש מכרזים גדולים ובהם היתרון הזה חל על המכרז עצמו אבל לא חל על מי שקונה את המכרז לגבי איפה הוא קונה את התשומות אחר כך.

חיים אורון: רק עכשיו קיבלתי טלפון בעניין ממפעל מסוים.

חיים אורון: אם מישהו מתמודד למשל על התפלה, והוא זכה במכרז.

חיים אורון: יש לו יתרון בתור מתמודד ישראלי.

חיים אורון: הוא יכול אחר כך להביא את כל התשומות מהודו, כי זה לא חל עליו בשלב השני.

חיים אורון: אנחנו צריכים להתמודד עם זה, כי נדמה לי שלא התכוונו לזה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון ונלמד את הדברים, ואגב- מה אנחנו יכולים לעשות עם זה, עכשיו?

חיים אורון: אני ביקשתי שיעבירו אלי את החומר.

חיים אורון: אם זה נכון –צריך לסגור את הפרצה הזו.

חיים אורון: לא יכול להיות שאם מישהו זכה, בעיר הבה"דים פה - -

קריאות: - -

משה גפני: בחקיקה?

משה גפני: בנהלים?

חיים אורון: שאותם כללים שחלים עכשיו , לא צריך לשנות כלום – יחולו גם על הזכיין במכרז בתשומות שיש - -

משה גפני: תקבל את החומר, תפנה אלי, נפנה אל מי שצריך לפנות, על מנת שהדבר הזה לא יקרה.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון הזה, אני מודה לכם על ההשתתפות.

משה גפני: הישיבה הזו נעולה.