הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 20, 2009-09-07 11:00

אורי מקלב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אורי מקלב: על סדר היום פניות ציבור לגבי סגירת מקווה הטהרה בישוב עשרת.

אורי מקלב: כולנו מקווים שהשנה תהיה ברוכה בגשמים.

אורי מקלב: מקווה טהרה אינו יכול להתמלא ממים של מקורות.

אורי מקלב: הוא צריך מי גשמים, בלי זה אי אפשר להשתמש בו.

אורי מקלב: צריך הרבה מים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים משהו טבעי, ולשם כך אנו מכנסים את הוועדה הזו.

אורי מקלב: הישיבה היתה אמורה להתחיל ב-10:00, והשר אמור היה להשתתף בדיון, אך כיוון שדחינו את זה מסיבות שלא קשורות עמנו, השר שלח הודעה שהוא מתנצל ולא יוכל להגיע.

אורי מקלב: כבוד הרב, בבקשה.

יחיאל גברא: קודם כל, אנו מופקדים בידי איש שאוהב צדק ואמת וחסד.

יחיאל גברא: כל דבר – להתחיל בחסד.

יחיאל גברא: והזמן הזה מתחיל בחסד.

יחיאל גברא: הרי ישנו יום הדין, אבל לפני זה הוא פותח חודש אלול – מי שרוצה לפני הדין, שיבוא, נדבר, נגיע לסליחות, נגיע להסדר.

יחיאל גברא: אין בבית משפט דבר כזה.

יחיאל גברא: בבית משפט דין זה דין.

יחיאל גברא: הקב"ה אומר: אני מעביר את כל ברואי העולם בדין, אבל יש חודש, מי שרוצה – נגיע להסדר.

יחיאל גברא: ואני יוצא לשדה, מוכן לחבק כל אחד ואחד.

יחיאל גברא: כל מי שבא, נהנה.

יחיאל גברא: וגם יושב ראש הוועדה הוא כזה, גם הזמן הוא כזה, וגם אני מאמין שראש המועצה כזה, וגם כל הנוכחים פה, יש להם רצון טוב ונפלא.

יחיאל גברא: הכול יהיה בסדר, בעזרת השם יתברך.

יחיאל גברא: אנו רוצים מקווה.

יחיאל גברא: לא ייתכן – באר טוביה לידנו, עם 11 מקוואות.

יחיאל גברא: הסברנו מאות פעמים: זה לא עולה אגורה למועצה.

יחיאל גברא: יש שטחים, למי אכפת שיהיה מקווה?

יחיאל גברא: כנראה, מקום, ככל שהוא קדוש יותר, הקטרוג הרבה יותר גדול.

יחיאל גברא: לא מזמן אשה פנתה, היתה צריכה לטבול בשבת, והיא דחתה את הטבילה.

יחיאל גברא: הצענו לה שתיקח מונית, היא לא לקחה מונית, ודחתה טבילה.

יחיאל גברא: לדחות טבילה לאשה צעירה זה דבר חמור ביותר.

יחיאל גברא: והיא לא יכלה ללכת עד גדרה, ואלה מהדברים החמורים, ואנו מקווים שהחבר'ה ייענו בצורה הכי נעימה וטובה לפתור את הבעיה לפועל ממש.

יגאל נחמני: אני רוצה להוסיף, שלא מדובר במקווה עשרת.

יגאל נחמני: בעצם, יש שם שבעה ישובים, שעשרת זה עיר הבירה של שבעת הישובים האלה.

אורי מקלב: מועצה אזורית, שכוללת את שבעת הישובים.

אורי מקלב: סך הכול כמה תושבים יש שם?

יוסי קנדלשיין: 4,700.

אורי מקלב: וכמה בעשרת יש?

יוסי קנדלשיין: 380 משפחות.

יגאל נחמני: בעשרת היה מקווה.

אורי מקלב: אולי תספר לנו מתי זה נסגר, את ההיסטוריה.

גבריאל ששון: אני באתי לשם בתשמ"ו, 86'.

גבריאל ששון: את בית הכנסת בנו בצורה מאוד מיוחדת, והמקווה עצמו כבר היה מושבת.

גבריאל ששון: המים היו מוצפים, נשפכו החוצה, כל מיני עניינים.

גבריאל ששון: התחלנו בתכתובת עם כל מיני מוסדות, משרד הדתות, ועדות, עוד ועדה, התחלף מנכ"ל, היה מנכ"ל רוזנברג, עו"ד רוזנברג.

גבריאל ששון: הוא הבטיח לי אלף הבטחות.

שלומית אבינח: מ-86' המקווה לא פעל?

גבריאל ששון: היה צריך קצת לתקן אותו, ממש מעט, וכשמזניחים, הדברים מתעצמים, הצנרת מתפוצצת וכו'.

אורי מקלב: מה קרה בתקופה האחרונה?

גבריאל ששון: יש ידידים יקרים שבאו לעזר- -

עוזי חליפה: אני תושב האזור מזה 25 שנה.

עוזי חליפה: אני גר בעשרת.

עוזי חליפה: אנחנו משפחה דתית, שלקחנו על עצמנו את כל נושא הדת בישוב.

עוזי חליפה: זה התחיל בבית הכנסת, שלאט לאט התחיל להשתקם ולגדול, ויש המון משפחות שיש להן העניין של להגיע לבית הכנסת, ובכל תקופה, במסגרת התקופה הזו גם קידמנו שיעורים.

עוזי חליפה: העסק גדל והתפתח.

עוזי חליפה: בתור משפחה דתית היינו סמל לכל מיני פניות של אנשים, אם זה נשים שמתקשרות לאשתי ושואלות אותה מה קורה עם מקווה, שרוצות ללכת למקווה ולא יודעות איפה לעשות ולאן ללכת ומה לעשות, ואיך זה שאין באזור.

עוזי חליפה: אלה נשים שמבחוץ כביכול אתה רואה שהן לא נשים שבדרך כלל הולכות למקווה, אבל יש להן את זה מסיבות שלהן, והן מעוניינות, והן פנו לאשתי.

עוזי חליפה: בזמנו הנושא עלה עם הרב המקומי, והוא טען שיהיה בסדר, ויש תקציב, לפני 20 ו-15 שנה.

עוזי חליפה: היתה בקשה, ביקשנו, והוא אמר שיש תקציב גדול להקים את המקווה מחדש וכו', וכך זה התמסמס, כי עברה עוד תקופה ועוד תקופה.

עוזי חליפה: כמו שעכשיו אנחנו מגיעים לפה, זה היה עוד 20 שנה מחכה.

עוזי חליפה: יש שם מקווה קיים שהיה עובד, וראש המועצה הקודם החליט שחבל שיעמוד ככה מקווה, אפשר להרוויח כמה שקלים – הוא השכיר את זה לבזק.

עוזי חליפה: עכשיו החלטנו בעזרת הבחורים המלמדים, דיברנו עם ראש הישיבה, הוא אמר שזה דבר חמור, והבחורים נרתמו לעזרתנו.

עוזי חליפה: היום יש נשים שהולכות לגדרה, וזה גובל בכך שלא בדיוק כמו שצריך, ואם עושים את זה ביום ששי, צריך כל מיני קומבינות, וללכת ולחזור – לא לכל אחד יש רכב, אנחנו מתמודדים עם הרבה דברים.

עוזי חליפה: אלה מרחקי נסיעה – אי אפשר ללכת ברגל.

עוזי חליפה: היו גם נשים אצל ראש המועצה לפני כמה שנים – 4, 5 שנים, פנו אליו, והוא אמר: בשביל מה?

עוזי חליפה: אפשר ללכת לגדרה, אפשר ללכת לפה.

עוזי חליפה: לא רוצים משהו חדש, יש לנו משהו קיים.

עוזי חליפה: רוצים להקים אותו מחדש, להוציא את הדייר המזדמן שנכנס לשם – אמנם הוא מכניס כסף למועצה – יש שם מרכזייה של בזק.

גבריאל ששון: הבאתי תמונות מבפנים, מה שהולך.

יגאל נחמני: אפילו חברת בזק היתה שם, הגענו אתם לשם – זה היה בערב תשעה באב, נכנסנו.

יגאל נחמני: הם אומרים שהם מוכנים לתת את החלק השני, ושיבנו ליד, ושימשיכו לשמש בתור מקווה.

אורי מקלב: בזק שלחו את התגובה שלהם: "הרינו להבהיר בזאת כי בזק שוכרת מבנה בשטח הישוב עשרת, לצורך מתן שירותי תקשורת לציבור, בחוזה שכירות מחייב, שבין בזק כשוכרת לבין המועצה האזורית גדרות כמשכירת השטח.

אורי מקלב: מעבר לכך אין לחברה נגיעה לעניין שבנדון".

אורי מקלב: טהרת המשפחה, בבקשה.

אורי מקלב: הגוף קיים מלפני קום המדינה, שפועל להקמת, מייעץ ובונה מאות מקוואות בעשרות ישובים בארץ – כמעט על המפה הישראלית אין מקום היום שאין בכלל מקווה טהרה.

אורי מקלב: בודדים המקומות שאין מקווה טהרה, ודאי במקומות שיש דרישות למקווה טהרה.

אורי מקלב: אני מבין שהעמותה הזו פועלת ומוכרת, מול משרד הדתות, בונה גם את המקוואות.

אורי מקלב: הוא בונה הרבה מקוואות.

אורי מקלב: בעצם, הארגון הגדול והמוכר בבניית מקוואות בארץ.

אורי מקלב: מה ההיסטוריה של המקום?

חיים לוי: פנה אליי ממשרד הדתות בקשר למקווה.

חיים לוי: פנו אליי החבר'ה – רוצים את המקווה.

חיים לוי: פנו אליי, שמי אומר שהמבנה בכלל נבנה דרך תקציב המדינה?

חיים לוי: נברתי בארכיון שלנו והגעתי למסמכים, שיש פה מקווה אזורי,

חיים לוי: שטהרת המשפחה בנתה, שיש פה גם תקציב של משרד הפנים, ויש תקציב גם כן של טהרת המשפחה, וזה משנת 63', וגם של משרד הדתות.

חיים לוי: ויש פה החשבון, החלק של טהרת המשפחה – כמה היא נותנת, ומאז נבנה המקווה.

חיים לוי: אני לפני 11 שנה, אני חושב, הייתי אצל ראש המועצה הקודם.

חיים לוי: הוא אמר: מצדי, אני מוכן לתת תקציב על כל המקווה, תגיד איפה, בוא נלך לבנות.

חיים לוי: ולא היה שום דבר.

אורי מקלב: לכן התושבים בחרו ראש מועצה חדש.

יגאל נחמני: האמת – נכון.

יגאל נחמני: כשתמכו בראש המועצה, אחת הדרישות היתה למקווה.

אורי מקלב: אז למעשה המועצה הקצתה מקום – מועצה של עשרת?

אורי מקלב: אני מבין שיש מישהו בעשרת שהוא נציג בתוך המועצה.

אורי מקלב: לכל ישוב יש נציגים.

אורי מקלב: נושא הניהול המונציפלי, זה דרך מועצת גדרות.

חיים לוי: המועצה האזורית.

אורי מקלב: יש כאן מכתב - ראש המועצה ב-63' מודיע שנכנס לשלב ביצוע, ומסתכם ב-25 אלף לירות, כלומר זה היה תהליך שעשיתם את זה עבור המועצה.

אורי מקלב: אני מבין שמי שבנה את זה, זה המועצה עצמה.

חיים לוי: למעשה, פעם לא היה מושג, ועדה בין מוסדית.

חיים לוי: ישבו משרד הפנים, טהרת המשפחה, משרד הדתות, אמרו כמה כל אחד נותן, והמקווה נבנה.

יגאל נחמני: בעצם המקווה לא שייך בכלל המועצה.

יגאל נחמני: המועצה השתלטה.

יוסי קנדלשיין: כל שטח בניין שנמצא, שטח המועצה, שייך למועצה הציבורית, לא משנה מי בנה אותו.

יוסי קנדלשיין: גם בית הספר שנבנה היום על ידי משרד החינוך.

אורי מקלב: גם כיתות שמשרד החינוך בונה, בית ספר, בסופו של דבר, הגם שהיום משרד החינוך מאוד מקפיד שהמועצה לא תעשה בזה שימושים אחרים חוץ מבית ספר, אבל המבנה ניתן – השטח שייך למועצה, אבל זה בחוקי המדינה.

יגאל נחמני: אבל לא עשו שום הפקעה.

אורי מקלב: אבל נניח המועצה משתמשת במבנה – נניח, טהרת המשפחה בנתה בהסכם עם המועצה מקווה על שטח של המועצה, ובאה מועצה ונותנת את זה למישהו אחר, בהחלט טהרת המשפחה היא בעל עניין ובעל זכות לשאול, מה קורה במבנה שלי, הגם שהיא בנתה את זה על – היום יש חוזים ברורים בנושא הזה, אבל זה לא הנושא.

יגאל נחמני: אבל אי אפשר לעשות גם ביזנס.

יגאל נחמני: חיים לוי: למעשה, עכשיו פנו אליי בקשר למקווה, אז אני הבנתי – אז ראש המועצה אמר: תן לי שטח.

יגאל נחמני: מאז לא התקדם שום דבר.

יגאל נחמני: התחילו לפנות – רוצים מקווה.

אורי מקלב: אני מבין שיש דרישה של תושבים.

אורי מקלב: האם היתה תקופה שהמקווה פעל- -

עוזי חליפה: תמיד היתה דרישה.

אורי מקלב: אני מבין שהרבה שנים היו בשקט- -

דליה חליפה: אני חושבת שזה נושא שיפה לו הצניעות, וכל הזמן ידענו שיש בעיה, וניסינו בשקט לסדר את העניינים, ועכשיו איכשהו פיתחנו את הכוח לצעוק את הדברים, והגענו לפה.

אורי מקלב: האם המקום הזה יכול להיהפך חזרה למקווה?

אורי מקלב: האם יש מי שיעשה את זה?

אורי מקלב: או צריך למצוא מקום אחר – קודם כל בגלל המבנה- -

חיים לוי: אני לא ביקרתי במקווה.

חיים לוי: לא ראיתי את המקום.

חיים לוי: אני לא יודע לומר לך.

יאיר עוז: היה במקום מבקר מטעם משרד הדתות.

יגאל נחמני: זה היה בכ"ט ניסן.

יאיר עוז: אין בעיה להפוך את המקום חזרה למקווה.

יאיר עוז: השאלה שתעלה, האם בעלות להפוך אותו למקווה – אי-אפשר לבנות מקווה חדש.

יאיר עוז: זו שאלה שצריכה להישאל.

אורי מקלב: אני חושב שאולי יושב ראש המועצה יכול להתייחס לדברים האלה.

יוסי קנדלשיין: כשיסיימו, אתייחס לכול.

אורי מקלב: כן, חשוב שישמע את כולם ואז יתייחס.

אורי מקלב: אתם יודעים מה העלות?

יאיר עוז: מבחינתנו, חד משמעית צריך להיות שם מקווה.

יאיר עוז: היה מקווה – יהיה מקווה.

יאיר עוז: נעשה הכול כדי שיהיה שם מקווה.

יאיר עוז: יתרה מזאת, נבדוק את האפשרות שהמועצה האזורית תחזיר את כל הכסף לצורך בניית מקווה, אם זה יהיה המקווה החדש, או זה יהיה אותו מקווה.

יאיר עוז: מבחינתנו, יהיה מקווה במקום הזה, ובאותו בניין.

יאיר עוז: אנו לא רואים אפשרות אחרת.

קריאה: יש להבטחה הזו לו"ז?

יאיר עוז: אנחנו מחכים לתשובות.

יאיר עוז: אנו רוצים לסקור את הפעילות, ויש פה כמה שאלות שמתבקשות, שלא קיבלנו עליהן עד היום תשובות.

יאיר עוז: אני חושב שראש המועצה האזורית, בכל זאת – אם שר פונה אליו, הוא צריך לתת לו גם תשובות.

יוסי קנדלשיין: דיברתי אתו.

יאיר עוז: יש פה כמה שאלות, שעדיין לא קיבלנו תשובות.

יאיר עוז: אנחנו קיבלנו פנייה גם מהרבנים החשובים, שבאמת עושים פעילות, ו-24 שעות ביממה מדברים אתי כדי לקדם את זה, ואני רואה את זה בברכה, וגם עם עוזי, וגם היתה לי שיחה עם הרב גברי.

יאיר עוז: העברתי לכבוד היושב ראש את המסמכים.

יאיר עוז: המסמך הראשון הוא הפנייה שלהם – של ועד הישוב, של עוזי, של הרב גברי, של כל מי שמטפל בנושא.

קריאה: אל תגיד: ועד הישוב, כי ועד הישוב מתנגד.

יאיר עוז: של עוזי.

יאיר עוז: אני ניגשתי למחלקה המשפטית במשרד הדתות, ביקשתי מהם לדעת איפה עומדים הדברים מבחינתנו.

יאיר עוז: הדבר הראשון, שפניתי לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, כי אני רוצה לדעת אם קיים במקום מקווה, אם יש שטח שהוקצה לצורך מקווה.

יאיר עוז: התשובה שקיבלתי: לא ידוע לנו שקיים מקווה.

יאיר עוז: פניתי לטהרת המשפחה.

יאיר עוז: קיבלתי מהם אותו מסמך, שקיים מקווה ושהוקצה מקווה, והשאלה שעד היום לא קיבלתי עליה תשובה, אם אין היתר לבניית מקווה, איך ראש המועצה ביקש כסף למקווה?

יאיר עוז: כי הוועדה המחוזית טוענת: אנו לא יודעים על בניית מקווה.

יאיר עוז: ופה יש הוכחה שראש המועצה ביקש כסף למקווה, אז איך זה שאין לכם תוכניות והיתרים?

יאיר עוז: ואם יש לכם תוכניות והיתרים, אנחנו רוצים לראות שבאמת עשיתם את ההליך לפי חוק, לשנות את הייעוד של המקום, ואם בכלל אתם יכולים לשנות את הייעוד.

יאיר עוז: זה הדרישה של הלשכה המשפטית אצלנו.

יאיר עוז: עד היום לא קיבלתי תשובה על הדבר הזה.

יאיר עוז: התשובה צריכה להגיע מהוועדה המקומית לתכנון ובנייה.

אורי מקלב: למועצה ידוע אם המקווה הזה נבנה ברשיון?

יוסי קנדלשיין: לא יודע.

יאיר עוז: לפני זה, איך שקיבלנו את הפנייה הזאת, פניתי לראש המועצה ודיברתי אתו.

יאיר עוז: הוא אמר לי שיהיה שטח אחר, נבנה מקווה.

יאיר עוז: השר שמע את הדברים, רצה לשמוע באוזן שלו.

יאיר עוז: השר התקשר בעצמו לראש המועצה, אמר לו אותו דבר: יהיה קרקע – אני בונה מקווה.

יאיר עוז: תוך חודשיים, שהרב האזורי יגיש לי בקשה, תוך חודשיים תהיה ועדה, אנחנו נביא את זה לוועדה, ואפעל לשכנע חברים שיאשרו הקצאת קרקע לצורך בניית מקווה.

יאיר עוז: זה היה הסיכום, גם עם השר וגם אתי.

שלומית אבינח: מתי היתה השיחה?

יאיר עוז: בתחילת הדרך, תחילת חודש מאי.

אורי מקלב: אני דיברתי עם ראש המועצה גם בתקופה הזאת.

יאיר עוז: בנוסף, לאחר שהרב החתים ושלח אליי העתקים, כמו שביקשתי – אמרתי לרב בפירוש שהוא יקבל כל גיבוי שצריך כדי להפעיל במקום הזה מקווה, בין אם זה משרד הפנים, בין אם זה בכל מקום, נפעל שיהיה מקווה.

יאיר עוז: חד משמעית, יהיה שם מקווה.

יאיר עוז: אחרי שקיבלנו את חתימות התושבים מהרב, השר פנה שוב לראש המועצה האזורית במכתב מ-2 באוגוסט בצירוף חתימת התושבים.

יאיר עוז: עד היום לא קיבלנו תשובה, מה קורה עם זה.

אורי מקלב: מה עמדת משרד הדתות?

אורי מקלב: בבדיקה שלכם, אפשר לשקם את המקווה הזה?

יאיר עוז: אפשר לשקם את המקווה הזה.

יאיר עוז: השאלה שתהיה, האם העלויות יהיו יותר מהקמת מבנה חדש – זה כבר שאלה אחרת.

אורי מקלב: ומבחינה תקציבית- -

יאיר עוז: הם יצטרכו לעמוד בכל הכללים כמו כולם, כמו כל מי שמגיש בקשה להקמת מקווה חדש.

אורי מקלב: האם אנו מבקשים מראש המועצה גם תקציב לבניית מקווה, או רק את האפשרות לבנות מקווה?

אורי מקלב: האם השאלה היא רק מקום – אפשרות, או גם תקציב?

גבריאל ששון: אם זה יעכב, אנחנו מעדיפים לא לבקש תקציב, שנסתדר בכוחות עצמנו.

יאיר עוז: המבנה הזה, יש בו כספי מדינה לצורך בניית מקווה.

יאיר עוז: אנו דורשים שבמקום ייבנה מקווה.

יאיר עוז: ברגע שנוכל להיכנס למקום לשיפוץ, ואחרי שנמצה את האפשרות לדרוש את כל הכסף שהתקבל עבור שכירות המקום, ויידרש עוד כסף עבור שיפוץ, נסייע במה שצריך.

אורי מקלב: מבחינת טהרת המשפחה, מה העמדה שלך?

חיים לוי: אני אמרתי אז.

חיים לוי: אם אין מוסד, מי שלא רוצה לתת, אנו מוכנים לקחת אחריות על עצמנו.

יגאל נחמני: אפילו להרוס את זה ולבנות חדש- -

אורי מקלב: אמר כאן מישהו, שאם זאת הבעיה, של הכסף, לא זאת תהיה הבעיה, ואמרו טהרת המשפחה כגוף הגדול והאחראי, עם הניסיון המובהק לתקציבים, שהנושא התקציבי לא יעכב את בניית המקווה, גם אם זה שיפוץ, וגם אם צריך לבנות הכול מחדש.

אורי מקלב: שלומית אבינח: צריך להחליט.

שלמה שטרן: האם יש פה משפטן או מישהו שבקיא בסוגיות האלה, שיכול לומר האם יש חובה – חובה מוטלת על המדינה דרך משרד הפנים, משרד הדתות, או דרך המועצה האזורית או דרך גוף אחר, להקים מקווה על פי דרישת התושבים?

שלמה שטרן: כי אם יש חובה כזו, הדיון הזה מיותר, אני חושב.

אורי מקלב: יש הרבה דרכים, איך לפעול.

אורי מקלב: אנו פועלים בוועדה הזו, יש בוועדה הזו ייעוץ משפטי מלווה, יש בכנסת ייעוץ משפטי שמלווה את כל הוועדות.

אורי מקלב: הוועדה הזו מקבלת את כל עזרת הכנסת.

שלמה שטרן: מה מבחינה חוקית?

אורי מקלב: אנחנו הולכים כרגע על אפיק שפתח אותו הרב, של רצון.

אורי מקלב: אנו רוצים להניח שבישוב בארץ ישראל, במדינה יהודית, שרוצים תושבים לקיים את אחת המצוות החשובות שבחו"ל מסרו את נפשם על זה.

אורי מקלב: גם כיום אנו מתבשרים שבמדינות במזרח אירופה, בשלטון שהיו בשלטון אחר, היו חונכים עוד מקווה טהרה, עוד מקווה טהרה, במקומות שיש בהם פחות משפחות.

אורי מקלב: אנו יודעים שבמקומות האלה מקדמים בברכה ועושים את זה, לא אצלנו, אז קל וחומר שאצלנו.

אורי מקלב: יודעים שיש מתנגדים.

אורי מקלב: רוב הבעיות שלנו פה במדינה, לא מטפלים בדברים המהותיים, ומתעסקים עם דימויים כאלה ואחרים.

אורי מקלב: עם הסברה טובה ועם רצון טוב, וגם אם יש התנגדות של זה או אחר, זה לא צריך להפריע, כמו שהמועצה לא מתחשבת במתנגדים כאלה בהחלטות שהיא חשובת שמן ראוי לעשות.

אורי מקלב: לכן הקמת מקווה במקום שציינו את זה גם כאן – בצניעות, זה לא איזה דבר שהוא נותן סממן, זה הרי כל כולו הוא בהליך שהוא לא לפרסום, בהליך של בין מי שצריך את הדבר הזה למי שמשתמש, מי שנותן את השירות, לכן ודאי לא יודעים שמקומות רבים שבכלל אין להם אופי דתי, יש מקווה טהרה, שהוא הבסיס המרכזי – מבחינות מסוימות, יותר מבית כנסת.

אורי מקלב: לא מתיישבים בישוב שאין מקווה.

אורי מקלב: יכולים להתיישב בישוב שאין עדיין בית הכנסת.

אורי מקלב: אמר לי ראש המועצה באיזו שיחה שלא הרבה רוצים, אבל אין ספק שיש דרישה.

אורי מקלב: אם זה נושא, כמה יש דרישה, גם את זה, אני מניח, התושבים יסכימו להעמיד למבחן, אבל נראה שלא מדובר בנושא הכספי.

אורי מקלב: אנו מדברים עכשיו על דרישת התושבים למועצה ולראש המועצה שמוביל את העניין, איך אפשר לקדם את זה, בהמשך לשיחתנו לפני כמה חודשים עם השר, שצריך הליך מסוים של הרב, שיתוף פעולה עם תושבים, ותוכלו לקיים את זה.

אורי מקלב: יש כאן מבנה שנבנה בכספי ציבור- -

יחיאל גברא: כספי צדקה.

אורי מקלב: גם כספי צדקה, עבור מקווה, וזה המבנה.

אורי מקלב: לא משנה על איזו קרקע הוא נבנה.

אורי מקלב: הוא נבנה עבור מקווה.

אורי מקלב: בבקשה.

יוסי קנדלשיין: שלום.

יוסי קנדלשיין: אני יליד המקום.

יוסי קנדלשיין: אבא שלי בא מאושוויץ והקים את הישוב, ואני גדלתי במשפחה דתית.

יוסי קנדלשיין: אני לא צריך שתטיפו לי, לא צריך לשכנע אותי.

יוסי קנדלשיין: גם לא משנה מי הקים את המקווה.

יוסי קנדלשיין: לקחת עשרים יועצים משפטיים.

יוסי קנדלשיין: אתה רוצה – נביא יועצים משפטיים, ידיינו עשר שנים, אין בעיה.

יוסי קנדלשיין: יש לי גם יועץ משפטי.

יוסי קנדלשיין: אל תשאל אותי למה שלושים שנה ראש מועצה החליט לעשות או לא לעשות, כשהייתי חייל בצה"ל, למה הוא החליט לסגור את המקווה.

יוסי קנדלשיין: כנראה, לא היתה דרישה, והוא גם לא עבד, ואני לא זוכר שזה עבד.

יוסי קנדלשיין: כבוד הרב, הוא נכנס לכל בית, ועוזי לוקח את כל ילדי בית הספר ומראה להם הכול.

יוסי קנדלשיין: אני יודע מה באים להגיד לי.

יוסי קנדלשיין: אני גם בעד שיהיה מקווה.

יוסי קנדלשיין: אני אמרתי, ואמרתי גם לכבוד השר, כל ועד ישוב שיבקש ממני מקווה, נעשה את זה בכל ישוב.

יוסי קנדלשיין: אם רוצים לעשות מלחמה, אני לא רוצה שמחר בבוקר אי אפשר להיכנס לאף בית ואי אפשר להיכנס לבית הספר, וזה מה שייצא מכל המריבה – יכפו.

יוסי קנדלשיין: תצליחו לכפות.

יוסי קנדלשיין: אז מה?

יוסי קנדלשיין: המבנה הוא לא אישיו.

יוסי קנדלשיין: אפשר להקצות שטח אחר.

יוסי קנדלשיין: תוך שלושה חודשים מקצים מבנה.

יוסי קנדלשיין: המבנה הוא לא הבעיה.

יוסי קנדלשיין: העניין הוא לא איזה מבנה.

יוסי קנדלשיין: צריך רק לראות איך עושים, ואני הצעתי שיבואו הרבנים המכובדים עם כוח שכנוע, גם הרב גפני, וישכנעו את האנשים שיבוא ועד אחר ויעשה מקווה.

אורי מקלב: אם אתה מדבר במישור הכללי, שקשה להעביר הסכמה לבנות מקווה- -

יוסי קנדלשיין: זה נעשה הרי לפני שלושים שנה, זה עשרות שנים.

אורי מקלב: הרב אומר שב-88' זה פעל.

יוסי קנדלשיין: אני לא זוכר.

יוסי קנדלשיין: לא יודע לומר לך.

יוסי קנדלשיין: מה שמנחה אותי, שזה ייעשה בהסכמת כולם ולא בכפייה.

יוסי קנדלשיין: אפשר לכפות, זה לא ייתן כלום.

יוסי קנדלשיין: זה רק יעשה ההפך.

יוסי קנדלשיין: גם אם יצליחו לכפות – לא צריך לשכנע אותי ברמה האישית שצריך מקווה או לא.

יוסי קנדלשיין: אני בעד.

יוסי קנדלשיין: ואמרתי את זה, ואמרתי גם לכבוד השר: שילכו לוועד ויביאו אישור.

יוסי קנדלשיין: אמרתי שברגע שיביאו לי תוך חודשיים מכל ועד, אני בעד לעשות מקווה.

אורי מקלב: מה התהליך צריך להיות?

אורי מקלב: אנחנו לא נכנסים לוויכוח שהיה בעבר.

אורי מקלב: אנו רוצים לפתור את הבעיות של היום.

אורי מקלב: מה זה, אישור?

אורי מקלב: איפה הבעיה היום?

אורי מקלב: יש מבנה קיים.

אורי מקלב: בזק נמצאים שם.

אורי מקלב: צריכים למצוא אלטרנטיבה אחרת לבזק.

אורי מקלב: איפה הבעיה כרגע?

אורי מקלב: האם יש מישהו שמתנגד?

יוסי קנדלשיין: ודאי.

יוסי קנדלשיין: פניתי אפילו לוועד- -

עוזי חליפה: ממתי אתה סופר את הוועד?

אורי מקלב: ועד תושבי עשרת מתנגד להתקנת מקווה?

יוסי קנדלשיין: כן, גם להפעלתו.

עוזי חליפה: אני בוועד של עשרת, ואין החלטה על זה.

עוזי חליפה: אתה ניגשת לאנשי הוועד, אמרת להם: הולכים לעשות חרדי את המקום הזה.

עוזי חליפה: יש להם גם בעיה עם הבית ספר.

עוזי חליפה: יש להם גם בעיה שעשית כיכר באמצע המקום, ולא הודעת להם אפילו.

עוזי חליפה: אתה לא סופר את ועד עשרת.

עוזי חליפה: יש לך שטח ציבורי, אמרת שאתה לא צריך לשאול אותם בכלל, אני אעשה מה שאני רוצה.

עוזי חליפה: במקווה אתה רוצה לשאול את ועד עשרת.

עוזי חליפה: ראית שאני לא מגיב לזה, אז פנית אחד-אחד לחברי הוועד, אמרת: אתם לא יודעים מה זה מקווה.

עוזי חליפה: כל אשדוד יבואו למקווה הזה.

עוזי חליפה: רבותיי, בניתם מגרש משחקים מתחת לבית שלכם, ראש המועצה שאל אתכם בכלל?

עוזי חליפה: ביקשת אישור?

עוזי חליפה: שום דבר.

עוזי חליפה: זה הכול המצאה.

עוזי חליפה: הם לא יודעים מה זה מקווה, ולא היתה שום הצבעה על הנושא הזה.

עוזי חליפה: אתה לא סופר את ועד עשרת.

עוזי חליפה: אתה תעשה את התפקיד שלך כראש מועצה, כמו בקולנוע, שאתה עושה מה שאתה רוצה, כמו שבנית כיכר, לא יידעת בכלל את הוועד.

עוזי חליפה: דווקא במקווה אתה רוצה לשאול את הוועד?

עוזי חליפה: הוועד מיועד לתרבות.

יחיאל גברא: בחמש השנים האחרונות אני בא למועצה – בוקר טוב, יוסי, מה עם מקווה?

יחיאל גברא: כבר כולם צחקו.

יחיאל גברא: אמר לי: אם אעלה את זה, יהיה בלגאן.

יחיאל גברא: תדבר עם האנשים.

יחיאל גברא: לקחתי רשימה שמית של 19 חברי מליאה – אלה קשים, אלה קלים, ישבתי עם כולם, שכנעתי אותם, ואמרתי לכולם, זה לפני ארבע שנים – הסכימו כולם.

יחיאל גברא: וכך היה והודעתי לו.

יחיאל גברא: אמר: תגיד לאחד הדתיים שיעלה את זה, כי הוא לא רצה להתסיס.

דליה חליפה: ראש המועצה פה מגיב בחריפות לנושא הכפייה.

יוסי קנדלשיין: אני לא.

דליה חליפה: בנושא הכפייה, בתור תושבת, יש הרבה דברים שכפו עליי.

דליה חליפה: אנחנו גרים באזור נחמד ושקט, ויום בהיר אחד מגן ילדים של עשרים ילדים יש גן ילדים של 300 ילדים.

דליה חליפה: מאוד מפריע לי, כפו עליי את זה, לא שאלו אותי גם כשהתלוננתי.

דליה חליפה: ממול יש גן שעשועים עם פעילויות גדולות מאוד.

דליה חליפה: כפו עלינו את כל הרעש במשך השבתות, קיבלתי את זה.

דליה חליפה: אז כמו שאני מתחשבת שצורך של שאר התושבים לדברים אחרים, אז גם מקווה יהיה.

דליה חליפה: יוסי קנדלשיין: אם עשו כיכר, אתם רוצים שיביאו את זה למליאת המועצה, ש-80 אחוז מהם לא בבית ספר?

דליה חליפה: אביא את זה לישיבה הבאה, וזה לא יעבור.

דליה חליפה: זה שטח של המועצה, ומליאת המועצה תחליט, כן או לא.

דליה חליפה: אמרתי לכם שאני לא רוצה להביא את זה, דברו עם כולם, כי זה לא יעבור.

דליה חליפה: כל כיכר, כל גן, עבר ישיבת מליאה.

דליה חליפה: גם הנציגים שלך, שנמצאים היום במליאה, הצביעו נגד- -

קריאה: -

יוסי קנדלשיין: אני לא צריך ליידע את הוועד.

יוסי קנדלשיין: אם ועד עשרת יכתוב מכתב, ומליאת המועצה תסתכל על זה אחרת ותצביע בעד – אני יושב במועצה תשע שנים, אני מכיר אותם.

אורי מקלב: לפני כמה חודשים דיברת אתי.

יוסי קנדלשיין: כשאת אומרת שאני מביא גן ילדים וזה, זה בא למליאת מועצה, זה הולך לאישור.

יוסי קנדלשיין: ראש המועצה לא עושה מה שהוא רוצה.

יוסי קנדלשיין: גם המליאה הקודמת- -

קריאה: יש מקווה קיים.

יוסי קנדלשיין: לא עובד שלושים שנה.

יוסי קנדלשיין: יש לי יועץ משפטי, והוא אמר את זה בישיבת מליאה.

יוסי קנדלשיין: בזק, זה לא האישיו פה.

יוסי קנדלשיין: אם היתה החלטה, מחר בבוקר היו מוציאים אותה.

יוסי קנדלשיין: ישב מישהו ששלושים שנה עמד מבנה ולא עשו בו כלום, עשה בשכל שלא העמיד את זה ריק, ועשה שימוש לצורכי ציבור.

יוסי קנדלשיין: אז היה עושה גן ילדים, לא מקווה.

יוסי קנדלשיין: לא יודע מה היו השיקולים לפני שלושים שנה.

יוסי קנדלשיין: מה שאמרתי לרב, ואני לא רוצה להתייחס לרשימה, שחלק מהאנשים לא גרים פה – זה הכול לא לעניין.

יוסי קנדלשיין: הדברים האלה, זה לא הבעיה.

יוסי קנדלשיין: אני צריך להביא את זה לאישור.

יוסי קנדלשיין: אמרתי במליאה הקודמת: שיביאו.

יוסי קנדלשיין: אני יודע מה יכול לעבור ומה לא.

יוסי קנדלשיין: ואני אצביע בעד.

יוסי קנדלשיין: אבל זה צריך לבוא לישיבה.

יוסי קנדלשיין: למה ביקשתי ללכת לוועד עשרת?

יוסי קנדלשיין: לא כי אני צריך את הסכמתם, ואני חוזר ואומר, כי אם הנציגים שלך שיושבים היום, מצביעים הפוך – תחתים אותם.

אורי מקלב: אנחנו מדברים היום, לקחת את המבנה שנבנה- -

יוסי קנדלשיין: מבנה ציבור, אפשר לשנות את הייעוד שלו.

יוסי קנדלשיין: אני יודע אם ראש המועצה שינה?

יוסי קנדלשיין: אני מוכן לבדוק את זה.

יוסי קנדלשיין: אתה יודע מה?

יוסי קנדלשיין: אני רוצה להיות צדיק יותר מהרב ולהביא את זה לישיבת מליאה.

יוסי קנדלשיין: מותר לי?

יוסי קנדלשיין: אני לא צריך את האישור של ועד עשרת.

יוסי קנדלשיין: אני מביא את האישור כדי שחברי המליאה שלכם יצביעו בעד.

יוסי קנדלשיין: אמרתי את זה מההתחלה.

יוסי קנדלשיין: היה לנו, להבדיל אלף אלפי הבדלות, המקרה שרצו לעשות את הקולנוע.

יוסי קנדלשיין: הביאו את ועד עשרת, הצביעו נגד.

יוסי קנדלשיין: מה אתה למד מזה?

יוסי קנדלשיין: כשאתה בא לוועד עשרת, יש ארבעה נציגים שמצביעים במליאה.

יוסי קנדלשיין: אם יבוא ישוב שלא מסכים, לא יבואו שאר הוועדים של נציגי הישובים, ויצביעו נגד.

אורי מקלב: מה היית עושה אם היית חושב לעשות כיכר, אתה חושב שזה חשוב, באחריות של ראש מועצה בגלל תאונה, בגלל בעיה בטיחותית, וועד עשרת היו אומרים שהם לא מסכימים?

יוסי קנדלשיין: הייתי מביא את זה לישיבת מליאה, והמליאה תגיד את דברה.

אורי מקלב: מה אתה מציע, מעשית?

אורי מקלב: אני מבין שהקצאת שטח חדש, צריך ללכת להחלטת מועצה.

אורי מקלב: אנו מדברים על המקום הקיים.

יוסי קנדלשיין: אביא להחלטת מליאה.

יוסי קנדלשיין: הרב אומר שכולם מסכימים, אז אין בעיה.

יוסי קנדלשיין: הדרך הנכונה לעשות את זה היא לא בכפייה.

קריאה: לבזק יש החלטה, שזה יהיה בזק?

קריאה: אין כזו החלטה.

קריאה: אז למה עשית בזק בלי החלטה?

יוסי קנדלשיין: למה אתה שואל אותי על דברים שהוא עשה?

אורי מקלב: באיזה פרק זמן אתה חושב שאתה יכול להביא את זה למועצה?

אורי מקלב: הם יעשו את הפעולה מול ועד עשרת.

יוסי קנדלשיין: בישיבה אחרי החגים.

אורי מקלב: אני רואה את הצורך של האנשים.

אורי מקלב: אני יודע מה זה להעביר דברים, ואני רואה את הדברים האחרת, דהיינו שיש בקשה שהיא מאוד מובנת של אנשים – זה לא עוד בקשה לעוד משהו.

אורי מקלב: קיום מצוות, אלה דברים שהם גם הלכתיים וגם רגשיים, וגם מאוד אינדיבידואליים.

אורי מקלב: כל יהודי צריך לדעת שהמילה מקווה, מתייחסים אליה אחרת.

אורי מקלב: הפעילות של מקווה, אין לה שום חלק שהוא בהפרעה המעשית, הסביבתית.

אורי מקלב: רצון המשתמשים בו, שהוא לא יהיה בולט בשטח.

אורי מקלב: השימוש בו נעשה לא לעיני כל, כך שזה מנטרל את כל ההתנגדות, אם יש התנגדות שהיא לא התנגדות ערכית.

אורי מקלב: אם יש התנגדות כזו או אחרת זה בגלל הצגת תמונה מסוימת, דימוי לא נכון.

אורי מקלב: אבל מקווה זה סיפור אחר לגמרי.

אורי מקלב: יש רשימת הישובים בארץ ישראל שיש מקווה טהרה, במקומות שיש דרישה, וכאן אין ספק, גם המועצה יודעת, אתה אחראי על המועצה, ואתה מנהל את זה, אני מבין, בהצלחה גדולה, הדרישה קיימת.

אורי מקלב: היא לא דרשה של אחד.

אורי מקלב: וגם אם זה לא הרוב.

אורי מקלב: לא כל דבר, קנה המידה הוא רוב ומיעוט.

אורי מקלב: ואני בטוח שאתה עושה הרבה דברים שלא כולם אוהבים.

אורי מקלב: אנו רוצים להביא למצב, ולא מבקשים מימון מהמועצה.

אורי מקלב: אנשים אומרים: אנחנו נממן את השיפוץ.

אורי מקלב: לוקחים את המקווה, אני מניח שישפצו אותו, וכל השאלה, אם זה יעלה יותר או יעלה קצת פחות.

אורי מקלב: אבל במבנה הזה, אם משתמשת בזק, קל וחומר שזה יכול לשמש גם את המקווה.

אורי מקלב: בשיטות שיש היום – הם יש להם שיטות שהם כמעט מביאים לידי שימוש כל מבנה שקיים.

אורי מקלב: ומכיוון שהיה מקווה, זה מאוד מרגיע אותי.

אורי מקלב: חלק מהבעיות של הקמת מקווה זה התשתית, המיקום.

אורי מקלב: הרי מהנדסים גדולים מאוד לא יודעים לבנות מקווה רק מתוך ניסיון, כי הכול צריך להיות בצורה מאוד מדויקת – האינסטלציה, הצינורות וכו'.

אורי מקלב: וזה כבר קיים, אז אנחנו יודעים, שאפשר להתגבר.

אורי מקלב: אם אני מקבל את מה שאתה אומר, יוסי, שאתה חושב שמייד אחרי החגים – אני חושב שצריך לבדוק את זה, ולא צריך ישיבת מליאה.

אורי מקלב: רוצים לעשות את זה בהסכמת ובהגנת ראש המועצה, ואתה יכול להעביר את זה.

אורי מקלב: אנו רוצים לקבל את סיכום הישיבה הזו, שמייד אחרי החגים מתחילים בתהליך הזה.

אורי מקלב: אם זה מקובל עליך, אנו מסיימים את זה בברכה ובהסכמה.

יוסי קנדלשיין: אביא את זה לישיבת מליאה, ומה שיחליטו.

יחיאל גברא: אתה יכול לקנות את עולמך, בעולם הזה, בעולם העליון.

יחיאל גברא: זה יותר מעשר בתי כנסיות.

יחיאל גברא: הרמב"ם כותב: מוכרים ספר תורה בשביל מקווה.

יחיאל גברא: אתה יכול לקנות עולמך בשנייה אחת.

אורי מקלב: יוסי, אם אתה חושב שצריך לעשות את זה דרך מועצה – תעשה את זה בדרך שלך.

אורי מקלב: אתה נבחרת, ואתה יכול להוביל מהלכים.

אורי מקלב: נקיים ישיבה נוספת בתחילת נובמבר, ישיבת מעקב.

אורי מקלב: נוציא לכם את הסיכומים ברוח הדברים שאמרנו.

אורי מקלב: אנו רוצים לאחל לכולם שנה טובה ומבורכת, שנה של ברכה והצלחה בכול, שפע רב, ושנוכל בימים האלה להוסיף זכויות לכל אחד כיחיד וכולנו כרבים ולמועצה שלכם – אגב, מזכירת הוועדה כמעט צמודה אליהם, ודיברה אתי בשבח המקום.

אורי מקלב: אם נוכל, נבוא לבקר, לראות את הדברים.

אורי מקלב: שתהיה לכולנו שנה טובה ומבורכת.

אורי מקלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.