ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 67, 2009-09-01 08:30

זבולון אורלב: אנחנו קובעים מזוזה בגן הממלכתי החדש, גני צהר.

זבולון אורלב: היום זה היום הראשון לשנת הלימודים שלו ואנחנו כרגע קובעים את המזוזה בנייר סלוטייפ אבל אני סומך על העירייה שתקבע את המזוזה דרך קבע וקביעת המזוזה תהיה לאות של ברכה, מזל והצלחה.

זבולון אורלב: כל הילדים כאן יגדלו בשלום, בבריאות טובה ויקבלו את החינוך הכי טוב בעולם.

זבולון אורלב: שתהיה ברכה והצלחה.

זבולון אורלב: אנחנו קובעים מזוזה כדי שתהיה לגן הזה ברכה והצלחה ובריאות טובה, לילדים, להורים ולגננת.

זבולון אורלב: שתהיה שנת לימודים מוצלחת ותתחדשו על המבנה היפה והמקסים.

זבולון אורלב: יישר כוח לעיריית אשקלון ולראש העיר שדואגים שלילדים יהיו מבנים יפים וגננות מקסימות.

זבולון אורלב: באנו לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: בוקר טוב.

תלמידה: ברוכים הבאים אורחים נכבדים.

תלמידה: שמחים אנו שבחרתם בנו לפתוח את ביקורכם בבית ספרנו בעיר אשקלון.

תלמידה: כבוד גדול הוא לנו לארח משלחת כה נכבדה, את נציגי משרד החינוך, כנסת ישראל, נציגי מחוז דרום ונציגי החינוך בעיריית אשקלון.

תלמיד: שנת הלימודים החדשה היום מתחילה ובתחילתה את עיני אשא לה' בתפילה.

תלמיד: אתפלל אליו בכל לבי שימלא את משאלתי, שייתן לי בזו השנה הרבה כוח ובריאות איתנה.

תלמיד: בלמידת התורה והמצוות אתחיל, אשקוד, אבין ואשכיל.

תלמיד: אשתדל להצטיין ואגרום נחת להוריי.

תלמידה: אחרי הבית החמים, חוזרים אנו לספסל הלימודים.

תלמידה: כעת המרוץ מתחיל, בכל יום ממש כרגיל.

תלמידה: זה המרוץ.

תלמידה: איננו לבד.

תלמידה: לידינו יש צוות גדול ומיוחד שתפקידו ללוות אותנו, להעניק, לתת כתף כשצריך, והכל על מנת שנגשים שאיפותינו.

תלמידה: התפקיד במרוץ אינה בהכרח להגיע ראשונים אלא לסיים את המסלול בבטחה מתוך אמונה בעצמנו וביכולות שלנו.

תלמידה: לא הראשון שיגיע הוא המנצח אלא זה שהאמין בדרכו והצלחותיו הן שלו.

תלמיד: ניקח נשימה ונישא בגאון ראשינו שיש בנו את הכוח, היכולת, העוצמה, לעבור מרוץ זה בהצלחה גדולה.

תלמיד: לכל אחד יש את היום המיוחד שלו ואתם משלחת נכבדה, הייתם חלק מהיום המיוחד ביותר שלנו.

תלמיד: לו רק תזכו לחוות שמחות כל חייכם, לשמוח כמו ששימחתם אותנו, כמו שליוויתם אותנו ביומנו הראשון בשנת הלימודים החדשה.

תלמיד: נאחל לכם הצלחה בהמשך דרככם.

זבולון אורלב: יישר כוח.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: אני מאחל לכם הצלחה רבה בשנת הלימודים.

זבולון אורלב: זכיתם בזכות גדולה ללמוד כאן בבית ספר מצוין ובעיר נהדרת.

זבולון אורלב: תגדלו בבריאות טובה.

זבולון אורלב: בהצלחה בלימודים.

זבולון אורלב: הילדים מכירים את ראש העיר?

תלמיד: כן.

זבולון אורלב: מי יודע איך קוראים לראש העיר?

תלמיד: בני ועקנין.

זבולון אורלב: כל הכבוד לרז.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: מי יודע מה עושה ראש עיר?

תלמידה: הוא אומר מה לעשות בעיר.

תלמידה: הוא מפקד על העיר.

תלמידה: הוא מצלם תמונות.

תלמיד: ישן.

תלמיד: הוא שומר שיהיו הרבה מים בכינרת.

זבולון אורלב: מישהו יודע מי אני?

זבולון אורלב: שמעתם פעם על כנסת ישראל?

זבולון אורלב: על הכנסת?

זבולון אורלב: איך קוראים לאנשים שנמצאים בכנסת?

תלמיד: מתפללים.

זבולון אורלב: לא בית כנסת אלא הכנסת בירושלים.

זבולון אורלב: שמעתם על חברי כנסת?

זבולון אורלב: אני גם שמח מאוד מאוד לראות כאן את אליה.

זבולון אורלב: אתה לומד עם כולם.

זבולון אורלב: אתה מכיר את החברים שלך מהשכונה?

זבולון אורלב: יש כאן ילדים שגרים אתך בבניין?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: מי החבר הכי טוב שלך כאן?

זבולון אורלב: אביעד.

זבולון אורלב: אני מאחל לכם הצלחה ושיהיו לכם לימודים פוריים.

זבולון אורלב: מישהו עוד רוצה לחזור לגן הילדים?

זבולון אורלב: אם מישהו רוצה לחזור לגן הילדים, אני אבקש מראש העיר אולי להחזיר אותו לגן הילדים.

זבולון אורלב: נאחל הצלחה למורה אפרת.

זבולון אורלב: פעם ראשונה כיתה א'?

אפרת: לא.

זבולון אורלב: הצלחה רבה וכל טוב.

זבולון אורלב: ביקור בבית ספר נווה אילן – כיתה א'

זבולון אורלב: שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: באנו לחגוג אתכם ביחד את היום הראשון של שנת הלימודים עם ראש העיר.

זבולון אורלב: מישהו יודע איך קוראים לראש העיר?

תלמידה: וקנין.

זבולון אורלב: מישהו יודע מה עושה ראש העיר?

תלמיד: הוא מנהל את העיר שלנו.

זבולון אורלב: נכון מאוד.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: מה זה נקרא לנהל את העיר?

תלמיד: נראה לי הוא מנהיג את כל העולם.

זבולון אורלב: יש מישהו שרוצה לחזור לגן הילדים?

תלמיד: לא.

זבולון אורלב: כי אם מישהו רוצה, אולי נחזיר אותו לגן הילדים.

זבולון אורלב: לא רוצים.

זבולון אורלב: אוהבים ללמוד בכיתה א'?

תלמידה: כן.

זבולון אורלב: מה אתם רוצים הכי הרבה ללמוד בכיתה א'?

תלמיד: את האותיות ואת המספרים.

זבולון אורלב: יש כאן מישהו שיודע לקרוא?

תלמיד: כן.

זבולון אורלב: איפה למדת לקרוא?

תלמיד: בגן.

תלמיד: אני למדתי בבית הכנסת אצל המורים.

זבולון אורלב: המורה יסמין מלמדת פעם ראשונה כיתה א'?

יסמין: לא.

זבולון אורלב: יש ילד שרוצה לבקש מאתנו משהו?

תלמיד: אני רוצה שיהיה לי פליי-סטיישן.

זבולון אורלב: יש לך מחשב בבית?

תלמיד: כן.

זבולון אורלב: למי יש מחשב בבית?

זבולון אורלב: להצביע.

יסמין: למי שיש מחשב, שיצביע.

זבולון אורלב: להרבה ילדים.

תלמיד: אני רוצה שיהיה שלום בעולם.

זבולון אורלב: יש עוד מישהו שיש לו בקשה?

תלמיד: אני רוצה שתהיה הצלחה בעולם.

זבולון אורלב: אני מאחל לכם הצלחה רבה.

זבולון אורלב: כל טוב שיהיה לכם.

זבולון אורלב: שנה טובה.

מנהלת: אנחנו קיימים זו השנה השלישית.

מנהלת: יש לנו דברים דומיננטיים בלוגו – העץ, האילן, המקלדת וקווי המתאר של לוחות הברית שאלה בעצם שלושת היסודות שלנו.

מנהלת: תורה, הקניית ערכים ומצוות, להיות בצמיחה כל הזמן, גם כאשר נגיע לכיתה גבוהה, אנחנו עדיין שואפים להיות בצמיחה כל הזמן, והמקלדת היא השילוב הטכנולוגי שאי אפשר להתעלם ממנו והוא כורח המציאות.

מנהלת: זאת המציאות.

מנהלת: יש התקדמות טכנולוגית ואנחנו נותנים גם לתלמידים את הכלים כדי להיות שווים בין שווים בכל הנושא הטכנולוגי.

מנהלת: רקע כללי על בית הספר.

מנהלת: כמו שאמרתי, הוא נפתח לפני שנתיים.

מנהלת: בית הספר הוא בית ספר צומח, הוא בית ספר שש-שנתי, הוא משרת את אוכלוסיות השכונות נווה אילן, שתי שכונות צעירות יחסית באשקלון ולכן גם המשפחות כאן הן משפחות צעירות.

מנהלת: תושבי השכונות האלה הם זוגות צעירים, משפחות עם ילדים קטנים ומתבגרים.

מנהלת: בית הספר קם כדי לתת מענה לאותם תושבים, לאוכלוסייה המבקשת חינוך ממלכתי-דתי לילדיה.

מנהלת: בתחום הרישום של בית הספר היינו שלושה בתי ספר – ממלכתי לידינו, חרדי בשכונה של אל המעיין, וממלכתי-דתי תורני ומדעים.

מנהלת: אוכלוסיית התלמידים.

מנהלת: היום אנחנו מונים כ-310 תלמידים שמתפזרים בארבע שכבות כאשר יש עשר כיתות – 3 כיתות א', 3 כיתות ב', 2 כיתות ג' ו-2 כיתות ד'.

מנהלת: בדרכו המקצועית של בית הספר הוא רכש את אמונם של תושבי השכונות והעדות לכך היא הרישום המואץ במהלך שלוש שנות קיומו ותכף נראה את נושא הרישום.

מנהלת: כאשר אנחנו מדברים על תלמידי בית הספר, ממש בפתיחת בית הספר מנינו 100 תלמידים, בשנה שעברה הכפלנו את עצמנו ל-200 תלמידים והשנה אנחנו מונים 310 תלמידים.

מנהלת: אפשר לראות ברישום לכיתה א' כאשר פתחנו עם 65 תלמידים, בשנת תשס"ט מנינו כבר 90 תלמידים.

קריאה: מה עם כיתה ו'?

מנהלת: זה תלוי בעבודה ובעשייה החינוכית שלנו בשכונה.

מנהלת: זאת פונקציה של עשייה.

זבולון אורלב: יש לכם כ-100 תלמידים בשנה.

מנהלת: 100 תלמידים חדשים בשכבה.

מנהלת: מדיניות בית הספר, ממש בקצרה.

מנהלת: בית הספר שואף לחנך את תלמידיו לתלמוד תורה עם דרך ארץ, תוך הקפדה על חינוך לערכים וקיום מצוות.

מנהלת: בית הספר מודע להתפתחויות הטכנולוגיות הדינאמיות והוא מקנה לתלמידיו את הידע הדרוש ללימודים אלה בנושא תקשוב, זאת לצד מתן כלים.

מנהלת: יש יכולת ועקרון הבחירה.

מנהלת: כל הזמן אנחנו מראים גם בנושא המחשב מה מותר, מה אפשר, מה ישרת את מטרתנו ומה לא מתייחסים, לא שמים לב לכל התמונות הקופצות.

מנהלת: פשוט מקנים להם את העיקרון של הבחירה.

מנהלת: אופק חדש.

מנהלת: השנה בית הספר נכנס לאופק חדש.

מנהלת: אנחנו בבית הספר נערכנו לזה.

זבולון אורלב: המורים רצו את זה?

מנהלת: קודם כל, לא שמעתי על התנגדויות מלבד אחד או שניים ותיקים.

מנהלת: מדיניות המשרד היא כרגע לחייב.

זבולון אורלב: לא שאלתי על מדיניות.

זבולון אורלב: שאלתי מה עמדת המורים.

מנהלת: התוכנית מתקבלת.

מנהלת: חוץ ממורה אחת שאולי לא השתלם לה בגלל הוותק שלה, כולם מעונינים.

מנהלת: כשהם רואים את התלוש, כשהם מבינים את הייחודיות של השעות הפרטניות, עד כמה זה יכול להוביל אותם ואת הכיתה הלאה, הם מבינים שזה שווה.

מנהלת: התקיימו סדנאות וישיבות מורים בנושא.

זבולון אורלב: עד מתי הילדים נמצאים כאן בבניין?

מנהלת: בעיקרון אנחנו לא יום חינוך ארוך.

מנהלת: הם נמצאים כאן בערך עד 2:30.

קריאה: יש כאן גם תוכנית קריב.

מנהלת: כן.

מנהלת: שלוש שעות קריב.

זבולון אורלב: אלה שמקבלים שעות פרטניות, עד מתי הם נשארים?

מנהלת: השאיפה שזה יהיה בסיום היום, אבל זאת שאיפה שלא תמיד היא מסתדרת.

זבולון אורלב: אז מוציאים אותם מהכיתה וזאת שעת רוחב?

מנהלת: כן.

מנהלת: מקנים להם בהתאם לשעה שהם יוצאים.

מנהלת: תוכניות שפועלות בבית הספר.

מנהלת: בית הספר היה מבין הראשונים שנכנס לתוכנית חוסן, בשעת חירום, בתקופת המלחמה.

מנהלת: הילדים השתמשו בכלים שהקנינו להם בצורה יעילה.

מנהלת: באמת רמות הטראומה והפוסט טראומה בבית הספר היו.

מנהלת: כיתה א' מתוקשבת, שייך לתקשוב בבית הספר.

מנהלת: דף שבועי שהם מקבלים כל יום שישי הביתה ובו כל המורים המקצועיים מציינים מה נלמד בכל מקצוע וכל הורה יודע און-ליין כל הזמן מה למדנו ולאן הגענו, לאיזה עמוד, מה ניתן כשיעורי בית במהלך השבוע.

מנהלת: תוכנית קריב, הפורום שאנחנו נעזרים בו מאוד.

מנהלת: תוכנית אמירים שאנחנו רוצים להיכנס, תוכנית של מצוינות.

מנהלת: פרוייקט חינוך שביקשנו להיכנס אליו ואני מקווה שאכן ניכנס אליו.

מנהלת: הקשר שלנו עם הקהילה.

מנהלת: אנחנו עושים את הקשר באמצעות הפורום, באמצעות אתר בית הספר, קשר וירטואלי.

מנהלת: אנחנו מקיימים קשר רציף עם ועד ההורים והם מוזמנים אלינו למספר ישיבות בשנה.

מנהלת: מידע רציף באמצעות דף הקשר השבועי, שם אנחנו מספרים כל הזמן מה קורה, מה עשינו ומה עתיד להיות בשבוע לאחר מכן.

מנהלת: אלה צילומים מערב אימהות שקיימנו כאן.

מנהלת: עד כאן בקצרה ממש.

מנהלת: אם יש שאלות, אשמח לענות.

זבולון אורלב: איפה אתם עושים את כל הפעילויות האלה?

מנהלת: אנחנו נעזרים מאוד בשירותי המתנ"ס בנווה אילן, עם מר גד מנור, ובאמת יש שיתוף פעולה מאוד מוצלח בינינו.

קריאה: עומד להיבנות כאן אולם של 750 מטרים רבועים, אולם ספורט.

מנהלת: כן, יש תוכניות.

זבולון אורלב: יש לכם ילדים עם צרכים מיוחדים כמו שראינו את אליה, או שהוא היחידי?

מנהלת: עם ניוון שרירים, הוא היחידי, אבל יש לנו תלמידה עם PDD שיש לה סייעת, תלמידה בכיתה ג'.

מנהלת: יש לנו תלמידה עם עיוורון כמעט מלא בכיתה ב'.

מנהלת: יש כאן ילדים עם צרכים מיוחדים והם משולבים בכיתות עם סייעת צמודה.

זבולון אורלב: מה אחוז התלמידים העולים מאתיופיה שלומדים כאן?

זבולון אורלב: ראיתי בכיתה אחת שלושה תלמידים.

מנהלת: כ-10.

מנהלת: פחות.

מנהלת: מי שתושב השכונה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

מנהלת: תודה רבה לכם שזיכיתם אותנו בביקור שלכם.

מנהלת: קבלת פנים בבית ספר עמית – קטע מוזיקלי.

מנהלת: להנפת הדגל, הקהל מתבקש לעמוד.

תלמידה: חברים ומורים יקרים, ברוכים השבים.

תלמידה: הנה אנחנו כאן.

תלמידה: חלפה לה שנה וכאילו כלום לא השתנה.

תלמידה: הרגע פתחנו את שנת הלימודים, בדיוק כאן, סמוך לדגל המדינה.

תלמידה: אך רק אלה שהיו עמנו בשנה שעברה יודעים את סיפור הנס שלנו קרה.

תלמידה: רק לפני שבוע ימים סיימו לבנות לנו מחדש את חדרי הכיתות היפים שאתם רואים היום ורק היום חוזר לו הדגל להתנופף במרום.

תלמידה: בית ספרנו חווה תקופה קשה של הרס מכוון, אך לא נשברנו והיום אנחנו שוב כאן ניצבים חזקים מתמיד ובוטחים באל שבמרום, ויודעים כי הוא ישגיח דרכנו בכל מקום.

תלמידה: במעמד חגיגי זה ברצוני לברך בברכת ברוכים הבאים את תלמידי כיתה ט' ולהזכיר לכם כי מועצת התלמידים כאן לרשותכם בכל עת.

תלמידה: גם לכם אורחים יקרים שכיבדתם אותנו בנוכחותכם החשובה.

תלמידה: מי ייתן ונדע רק ימים של שלווה ואחווה.

תלמידה: אמן.

קריאה: בוקר טוב אדוני המנכ"ל, אדוני ראש העיר, אנחנו שותפים לדרך.

קריאה: לכן נבחר לפתוח את חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת שהיה מנכ"ל משרד החינוך.

זבולון אורלב: בוקר טוב לחברי משכבר הימים ראש העיר, בני ועקנין.

זבולון אורלב: אני רוצה לברך אותך על כל פועליך הרבים והטובים למען מערכת החינוך הראויה והחשובה, את ראש מינהל החינוך, מנכ"ל העירייה, סגן ראש העיר, חברי מועצת העיר, חברי חבר מועצת העיר וידידי משכבר הימים הרב עמרם בן-דוד שעושה רבות למען החינוך הממלכתי-דתי, מנכ"ל הרשת שידיו רב לו והוא עטור הישגים והצלחות דוקטור אמנון אלדר, חברינו במשרד החינוך ובראשם המחמ"ד מר סבג, יחד אתו כל אנשי המשרד וכמובן בעל האכסניה המארח אותנו, חברי המנהל של בית הספר יצחק אברג'יל.

זבולון אורלב: חז"ל קבעו שאדם שעובר במקום שאירע בו נס, צריך לברך.

זבולון אורלב: במקום הזה לפני שמונה חודשים, כידוע לכם יותר טוב ממני, ממש במקום שאנחנו עומדים, אירע נס גדול שמי שכיוון לכאן, כיוון בשבת ולא ביום שישי ולא ביום ראשון ולכן צריך לברך.

זבולון אורלב: נדמה לי שאפשר גם לברך בשם המלכות, ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שעשה נס במקום הזה.

זבולון אורלב: יום תחילת שנת לימודים הוא יום חג.

זבולון אורלב: יכול להיות שיש כמה תלמידים עצובים על שהסתיים החופש הגדול, אבל זה יום חג והוא חג לאומי וחשוב.

זבולון אורלב: לא רק שמישהו עולה כיתה ואני מקווה שכולכם עליתם כיתה ולא נשארתם, אבל אני חושב שהוא חג של המדינה שכולם עולים כיתה כי כאן, במקום הזה, בבתי הספר, זה בית היוצר האמיתי של האומה.

זבולון אורלב: כאן נבנה עם.

זבולון אורלב: כאן נבנית מדינה.

זבולון אורלב: היום אתם כאן, אבל בעתיד המדינה כולה תהיה על כתפיכם.

זבולון אורלב: לכן אני בטוח שאתם נמצאים בבית מדרש ראוי, בבית ספר מצוין, עם מורים מעולים, ומשרד החינוך יחד עם העירייה, ביחד עם רשת עמית, עושים כל דבר אפשרי, מקדישים כל מאמץ, כדי שניתן יהיה לקיים כאן תהליך לימודים ראוי.

זבולון אורלב: בשבת נקרא בבתי הכנסת את פרשת כי תבוא, כמובן את הברכות.

זבולון אורלב: את הקללות כידוע קוראים בלחש ואפילו יש הלכות מיוחדות שאסור להעלות כל אדם.

זבולון אורלב: אצלנו, האשכנזים, בעל הקורא קורא את הקללות וקורא אותן בלחש כי אנחנו עם שרוצה ברכות.

זבולון אורלב: אני רוצה לאחל לכולנו שיחולו עליכם כל הברכות האמורות בפרשת השבוע מתוך כך שאני בטוח שהתנאי שהקדוש ברוך הוא קבע הוא שיחולו עלינו כל הברכות התקיים כאן והוא ללמוד ולהתחנך לתורה, למצוות, לאורח חיים תורני ודתי, לשמור על מסורת ישראל מתוך קדושה, מתוך רצון, מתוך כוונה לתרום למדינה, להיות חלק ממנה, לחבק את כל חלקי העם ולגדול לתפארת מדינת ישראל.

זבולון אורלב: שתהיה לכם שנת לימודים פורייה ומוצלחת, ושנה טובה.

בני ועקנין: בוקר טוב לכולם.

בני ועקנין: מכובדנו ואורחנו היקר, באמת ידיד אשקלון שנים רבות, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהוא איש ציבור רב פעלים, גם במשרד החינוך, במשרד הפנים, במשרד הדתות.

בני ועקנין: כל הזמן עבדנו יחד בכל המשרדים והיום כיושב-ראש ועדת החינוך כיבד את העיר אשקלון וכולנו כאן

בני ועקנין: באנו לכבודכם התלמידים, לכבוד המורים, לכבוד מנהל בית הספר.

בני ועקנין: נמצאים אתנו ממלא מקום ראש העיר שלמה כהן, סגנית ראש העיר סופה ביילין, סגן ראש העיר שמעון כהן, חבר מועצת העיר וחבר הנהלת העירייה הרב עמרם בן-דוד, איש רב פעלים, מנכ"ל הרשת דוקטור אמנון אלדר, המפקח מאיר סבג, מנכ"ל העירייה אברהם בן-דוד, משה ינאי ראש מינהל החינוך בעירייה.

בני ועקנין: נמצא כאן גם ועד ההורים – רפי סעדון, יושב-ראש ועד ההורים, וסופי חוטובלי.

בני ועקנין: נמצא כאן יושב-ראש הסתדרות המורים, דוד מנצור ומנהל המחלקה הפדגוגית שלמה קבסה, דובר העירייה יוסי אסולין, וחברי היקר יצחק אברג'יל, מנהל בית הספר שעושה כאן רבות.

בני ועקנין: באשקלון יש לנו היום 25 אלף תלמידים שחובשים את ספסל הלימודים.

בני ועקנין: יש לנו 30 בתי ספר יסודיים, 180 גני ילדים, אבל יצא – ולא סתם יצא - שנהיה כאן.

בני ועקנין: כל פעם כשאני מקבל הזמנה לבוא לבית הספר עמית, אני בא לכאן בלב שמח כדי לראות את המלאכה החינוכית שנעשית בו.

בני ועקנין: אנחנו מדברים על הנס שקרה לנו כאן כאשר נפל הקסאם ואכן היה זה נס גדול, אבל הנס הגדול קורה בחינוך שמקבלים כאן תלמידי בית הספר.

בני ועקנין: החינוך הוא חינוך לערכים, להישגים, בית הספר ברוך השם מצליח מאוד וכל זאת בזכות מערכת החינוך כולה כאן באשקלון שתורמת, בזכות המנהל הנמרץ והמוכשר יצחק אברג'יל וכמובן בזכות רשת עמית שאנחנו מרוצים ושמחים לעבוד אתה.

בני ועקנין: תלמידות ותלמידים, אני מאחל לכם שבעזרת השם תמשיכו לרכוש כאן ערכים רבים, הישגים לימודיים רבים ובית הספר עמית עוד יעלה ויצמח בהישגיו.

בני ועקנין: אני מאחל לכולכם שנה טובה, שנת לימודים פורייה ומוצלחת.

בני ועקנין: יום טוב לכולם.

יצחק אברג'יל: חברים יקרים, אנחנו חייבים לקצר כי המבקרים צריכים להמשיך לבתי ספר נוספים.

יצחק אברג'יל: אני רוצה להזמין תכף את אמנון אבל לפני כן לומר תודה רבה גדולה למשרד החינוך, למפקח, על העזרה הגדולה בתקופת הקסאמים, לרשות המקומית על עזרה במשך שנתיים, על גדרות, על גינון, על יחס, על הרבה מאוד עשייה, על שעות לבגרות, על הרבה מאוד דברים שהרשות המקומית מסייעת.

יצחק אברג'יל: אני רוצה להודות לסגנים, למינהל בעיריית אשקלון, ליושבי-ראש ועד ההורים המרכזי של העיר אשקלון.

יצחק אברג'יל: אני רוצה לומר תודה גדולה מאוד לרשת עמית שברגעים הראשונים אמרה שנעשה את כל מה שצריך ושלא נחכה לתקציבים אלא היא מאחורינו ואחר כך נתחשבן.

יצחק אברג'יל: תודה רבה על הכל.

יצחק אברג'יל: העשייה הזאת הרבה בזכות משרד החינוך, הרשות המקומית ועיריית אשקלון.

אמנון אלדר: מכובדיי, לא אזכיר את כל השמות כדי לקצר, אבל הרשות, משרד החינוך, הסתדרות המורים, הורים, תלמידים, מורים.

אמנון אלדר: אני רוצה בכל זאת שמציינים כל פעם את כל האנשים החשובים.

אמנון אלדר: חשוב שנדע מבחינה חינוכית ערכית שיש כאן עניין של שני דברים.

אמנון אלדר: ראשית, הכרת הטוב.

אמנון אלדר: חשוב מאוד שנדע מי מסייע ומי עוזר ולהיות מוקירי תודה לכל אלה שבזכותם אנחנו יכולים לתת לכם חינוך כל כך איכותי.

אמנון אלדר: הדבר השני, חשוב שנלמד מהי מנהיגות.

אמנון אלדר: אנחנו מחנכים אתכם למנהיגות, לתפוס בחברה הישראלית תפקידים משמעותיים וצריך ללמוד מדמויות מופת שיכולות לתת לנו דוגמה אישית.

אמנון אלדר: אני רוצה לציין כאן את האנשים.

אמנון אלדר: ראשית, את ראש העיר מר בני ועקנין.

אמנון אלדר: עמדנו כאן ביום ראשון וחרבה סביבנו, היו כאן אנשים עם דמעות בעיניים, הסתכלנו אחד על השני ואתה אמרת לי: אמנון, פה, מהמשבר הזה, אנחנו נצמח.

אמנון אלדר: עמדנו ואמרנו שאנחנו נפתח כאן ב-1 לספטמבר את שנת הלימודים והנה אנחנו כאן.

אמנון אלדר: תסתכלו סביבכם וראו נא, ברוך השם יש צמיחה גם פיזית, אבל גם אתכם תלמידים יקרים, מהמשבר הזה.

אמנון אלדר: בני, תודה לך ולכל אנשי העירייה.

אמנון אלדר: אני רוצה להודות למאיר סבג במשרד החינוך על התמיכה לא רק בשעת משבר אלא לאורך כל השגרה כדי שנוכל לעשות כאן עבודה חשובה ומשמעותית.

אמנון אלדר: לך, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהגעת במיוחד לכאן, תודה.

אמנון אלדר: שוב, מבחינת דמות מופת, אם מותר לי לומר, אתה דואג לעם ישראל באמת בצד החברתי כשר הרווחה, בצד החינוכי כמנכ"ל משרד החינוך וכיושב-ראש ועדת החינוך, וזה הדגל שאתה מנפנף בו לאורך כל השנים, הדגל של עם ישראל כי בלי עם ישראל אין תורת ישראל ואין ארץ ישראל.

אמנון אלדר: לך, באמת תודה שנתת לנו מזמנך היום.

אמנון אלדר: אחרון חביב, לך איציק אברג'יל שבאמת כמנהל אתה מוביל גם בשעת משבר, גם בשעת שגרה, לוקח את שני הדברים החשובים של רשת עמית העמידה בפניך, איך להיות בית חינוך ואיך להיות במצוינות לימודית.

אמנון אלדר: בית חינוך במובן הערכי.

אמנון אלדר: לא היינו צריכים את דברי שר החינוך הבוקר.

אמנון אלדר: שמענו אותו, אנחנו כבר שנים מדברים על בית חינוך, על ערכים, על הזדהות עם המדינה, על שירות משמעותי ועל מצוינות לימודית.

אמנון אלדר: התלמידים כאן מגיעים להישגים רבים, כולל לימודים בכיתות י"ג ו-י"ד.

אמנון אלדר: אני רוצה לאחל לכולנו שתהיה לנו שנה טובה, שנה פורייה ובעזרת השם שתראו שכר בעמלכם.

יצחק אברג'יל: תודה רבה.

יצחק אברג'יל: תלמידים יקרים, אנחנו נשארים אבל הכבודה יוצאת.

יצחק אברג'יל: אנחנו מודים להם.

מנהלת: יש כאן בריכה טיפולית שמשרתת את כל אוכלוסיית החינוך המיוחד באשקלון, בתי ספר של החינוך המיוחד, גני הילדים ומסגרות נוספות שמגיעות לכאן במהלך היום.

מנהלת: יש כאן מערכת טיפולים כאשר כל מסגרת מגיעה ביום אחר.

מנהלת: הטיפול נעשה פר-תלמיד, מטפל מול תלמיד.

מנהלת: כל מסגרת מגיעה עם הצוות שלה ויש לה פעילות בבריכה.

מנהלת: היום בתוך המים ישנם ילדים של אורנים.

מנהלת: זאת בריכה ייחודית בארץ.

זבולון אורלב: היא גדולה.

זבולון אורלב: לא ראיתי בריכה כזו גדולה.

זבולון אורלב: אני אומר לך את זה כשר רווחה לשעבר.

זבולון אורלב: לא ראיתי דבר כזה.

מנהלת: מדובר במבנה התפעולי שלה שהוא נותן גם תמיכה למטופלים לגובה, לעומק ולרוחב.

מנהלת: יש נקודות אחיזה בכל מקום, דבר שאין בכלל בארץ בתחום התמיכה של מטפלים פרה-רפואיים.

זבולון אורלב: מי המטפלות?

מנהלת: המטפלות הן הידרו-תרפיסטיים, יש לנו פיזיותרפיסטית שמאבחנת את התלמידים אבחון רפואי, יש אבחון תפקוד במים שההידרו-תרפיסטיים עושים וגם מטפלים בארץ שעושים טיפול במים.

מנהלת: יש לנו כאן קלינאית תקשורת שעושה טיפול ודיבור במים.

מנהלת: זה מצוין כי זה ערך כפול.

מנהלת: התקשורת היא תקשורת יותר טובה, יש מגע, יש יותר קרבה.

זבולון אורלב: הילדים אוהבים את המים?

מנהלת: כן.

זבולון אורלב: נראה לי שהמטפלים אוהבים את המים.

מנהלת: גם המטפלים אוהבים.

זבולון אורלב: כל ילד כזה מקבל חצי שעה פעם בשבוע או יותר?

מנהלת: בית הספר אורנים זכה ליומיים בשבוע לשמחתי בבריכה.

זבולון אורלב: כלומר, ילד באורנים זוכה פעמיים בשבוע לחצי שעה.

מנהלת: כן.

מנהלת: יש ילדים שהם פעמיים ויש ילדים שמקבלים.

מנהלת: זה מאוד תלוי בתוכנית האישית ובצרכים.

זבולון אורלב: מי מממן את המטפלים, משרד החינוך?

מנהלת: משרד החינוך מממן את המטפלים.

מנהלת: העירייה מממנת את ההסעות למסגרת הזאת בבריכה.

מנהלת: בלי העירייה, לא יכולנו לפעול.

זבולון אורלב: זה לא קשור בתשלום נוסף להורים.

מנהלת: לא.

מנהלת: זה לא כרוך בשום תשלום, מלבד ציוד לבריכה.

מנהלת: מה שילד לומד בתנועה במים, אתה לא יכול לעשות באף דבר אחר.

מנהלת: התנועה במים, הרחבת טווח התנועה, השרירים וכולי.

מנהלת: גם היפר אקטיביים שמכניסים למים, יוצאים יותר רגועים.

זבולון אורלב: זה יום העבודה שלה, להיות במים?

מנהלת: כן.

מנהלת: חמש שעות.

זבולון אורלב: שלום לילדים, שלום למטפלים ולמטפלות.

זבולון אורלב: עבודת קודש.

זבולון אורלב: ממש עבודת קודש.

מנהלת: בית הספר לילדים בעלי פיגור בינוני, קשה, עמוק וסיעודי.

מנהלת: בבית הספר יש לנו תשע כיתות – 3 כיתות סיעודיות ו-6 כיתות פיגור בינוני.

זבולון אורלב: כמה תלמידים יש בכיתה הסיעודית?

מנהלת: בכיתה הסיעודית, 6 ילדים.

מנהלת: בכיתות האחרות בין שישה לשמונה ילדים.

זבולון אורלב: כולם עברו אבחונים.

מנהלת: כן.

מנהלת: כולם מהשירות למפגר על פי חוק.

מנהלת: בית הספר קולט את הילדים מכל האזור, כולל כל המושבים בסביבה.

זבולון אורלב: לכיתות הסיעודיות, לכמה מהתלמידים יש סייעות צמודות וקבועות?

מנהלת: לאף אחת.

קריאה: לבית הספר יש 90 שעות סייעות נוספות לכל בית הספר.

קריאה: זה הכל.

זבולון אורלב: אין לנו שום תלונה אליכם, אבל בסוגיה הזאת גם היה בג"ץ.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להציע, אבל דבר ידוע הוא שכנראה כל הורה בסיעודי שיגיש בג"ץ ויתבע סייעת אישית, יצטרכו להקים ועדה מקצועית ולהחליט שהוא לא צריך.

זבולון אורלב: אני לא מאמין שיש איש מקצוע שיהין לומר שהוא לא צריך.

זבולון אורלב: שני ילדים בבית ספר עונים.

זבולון אורלב: בתל-אביב, שם הגישו בג"ץ באמצעות הקליניקה המשפטית של אוניברסיטת בר-אילן, זכו במשפט וקיבלו סייעות צמודות.

זבולון אורלב: זאת בעיה שצריכה פתרון.

קריאה: יש בבית הספר תשעה ילדים שזקוקים לטיפולים חודרניים ומקבלים טיפול רפואי.

קריאה: יש גם אחיות אבל אין מספיק אחיות.

זבולון אורלב: זה סיפור נפרד.

זבולון אורלב: אני מדבר על הסייעת.

זבולון אורלב: 90 שעות לסייעות זה ארבע משרות.

זבולון אורלב: כלומר, יש לכם ארבע סייעות?

קריאה: נוספות.

קריאה: זה לא ארבע כי משרה של סייעת היא 42 שעות.

קריאה: משרה מלאה של סייעת היא 42 שעות.

זבולון אורלב: הן עובדות 4 שעות במשרות חלקיות.

זבולון אורלב: זה אומר שתיים ורבע משרות.

זבולון אורלב: זה כלום.

זבולון אורלב: כמה ילדים יש בסיעודי?

מנהלת: 24 ילדים.

זבולון אורלב: הסייעות ממומנות על ידי משרד החינוך.

זבולון אורלב: נכון?

מנהלת: כן.

מנהלת: שעות הפעילות בבית הספר הן משעה 7:30 בבוקר עד 4:00 אחר הצהרים ועד 6:00 בערב.

מנהלת: בסיעודי נשארים עד שעה 6:00.

זבולון אורלב: והם גם לומדים 11 חודשים בשנה.

מנהלת: 11 וחצי חודשים בשנה.

מנהלת: עד ה-15 בחודש.

מנהלת: זה חדר שאמור לעבוד על כל מערכת החושים של הילד ובאותה נשימה גם לאזן את תחום הרגיעה שלו, כדי להירגע.

מנהלת: מצד אחד זאת הפעלה ומצד שני זאת רגיעה.

מנהלת: זה נעשה באותה נשימה.

זבולון אורלב: תאמרי לי כמה מלים על שלוש העובדות שנמצאות כאן.

מנהלת: יש כאן כיתה סיעודית כאשר היום הגיעו חמישה ילדים.

מנהלת: יש כאן מורה ושתי סייעות.

מנהלת: לצורך העניין אחת מהן הגיעה בזמנה הפנוי.

זבולון אורלב: הסייעות הן מה-90 שעות.

מנהלת: כן.

קריאה: לכל כיתה יש סייעת צמודה.

מנהלת: לכל כיתה יש מורה וסייעת.

זבולון אורלב: שלום לך המורה.

זבולון אורלב: תסבירי מה את עושה.

מורה: אני עובדת עם הילדה.

מורה: אנחנו יושבות על מזרון מים שהוא גורם לסוג מסוים של רגיעה וגם לסוג מסוים של תנועה בשרירים.

זבולון אורלב: כמה פעמים בשבוע הילדה נמצאת כאן בחדר?

מורה: פעמיים בשבוע.

זבולון אורלב: את מלווה את הילדה שנה ראשונה.

מורה: שנה שלישית.

זבולון אורלב: את חשה שיש התקדמות?

זבולון אורלב: שיש שינוי?

מורה: יש יותר שיתוף פעולה.

מורה: אין התנגדות אלא יש יותר שיתוף פעולה מצד התלמיד.

זבולון אורלב: יש בעיות?

זבולון אורלב: נמצא כאן ראש העיר, את יכולה לבקש מה שאת רוצה.

מורה: הכל בסדר.

זבולון אורלב: שיהיה בהצלחה.

מנהלת: בית הספר הוא מגיל 6 עד גיל 21.

מנהלת: רצינו שתראה גם פיגור בינוני.

מנהלת: עובדים כאן במחשב בתקשורת.

מנהלת: יש לנו ילדים שמתחברים לאינטרנט בכוחות עצמם והם מתכתבים עם ההורים.

זבולון אורלב: תודה רבה לכם.

זבולון אורלב: אתם עושים עבודת קודש.

זבולון אורלב: ביקור בכיתה א' בנות

קריאה: מי כאן מכירה את האיש החשוב הזה?

קריאה: מי זה?

תלמידה: ראש העיר.

זבולון אורלב: איך קוראים לו?

תלמידה: מר ועקנין.

קריאה: את האיש הזה מישהי מכירה?

קריאה: אולי הילה מכירה.

קריאה: את מכירה אותו?

קריאה: לא מכירה.

קריאה: הילה זו הבת שלי.

זבולון אורלב: שמעתם פעם על הכנסת?

תלמידה: כן.

זבולון אורלב: מה עושים בכנסת?

תלמידה: מתפללים.

זבולון אורלב: זה עושים בבית כנסת.

זבולון אורלב: מה עושים בכנסת?

תלמידה: ראש ממשלה נמצא בכנסת.

זבולון אורלב: מי עוד נמצא בכנסת?

זבולון אורלב: גם חברי כנסת.

זבולון אורלב: נכון?

זבולון אורלב: אני חבר כנסת.

זבולון אורלב: קוראים לי זבולון אורלב ואני חבר כנסת.

זבולון אורלב: אני יושב-ראש ועדת החינוך ובאנו לראות ולומר שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: כולם אוהבים לומר שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: יש מישהי שרוצה לחזור לגן הילדים?

תלמידה: לא.

זבולון אורלב: אם מישהי רוצה, אני יכול לבקש מראש העיר.

זבולון אורלב: ראש העיר יכול להחזיר לגן הילדים כל אחת שרוצה בזה.

תלמידה: לא.

זבולון אורלב: יש מישהו שיודעת כבר לקרוא ולכתוב?

תלמידה: כן, אני.

זבולון אורלב: מי לימד אותך לקרוא ולכתוב?

תלמידה: אימא שלי.

תלמידה: אני למדתי מאחותי.

תלמידה: אני למדתי מאימא ואבא.

זבולון אורלב: יש למישהו בקשה מיוחדת?

זבולון אורלב: אתם רוצים לומר לנו משהו מיוחד?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: הכל בסדר?

זבולון אורלב: לא חסר לכם שום דבר?

קריאה: בנות, לאיש הזה קוראים הרב מאיר סבג והוא המפקח של כל המפקחים.

קריאה: כל מה שיש כאן בתחום הפדגוגי, הוא אחראי.

קריאה: צריך לומר לו תודה רבה.

תלמידות: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: בהצלחה.

קריאה: שלום לכם, בוקר טוב.

זבולון אורלב: שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: הילדים התעוררו הבוקר?

זבולון אורלב: אני אומר שלום כיתה א'.

תלמידים: שלום.

זבולון אורלב: מישהו מכיר את האורח הזה?

תלמיד: בני ועקנין, ראש העיר.

זבולון אורלב: יש מישהו שבא הבוקר אל בית הספר לא בשמחה?

זבולון אורלב: מישהו שלא רצה ללכת לבית הספר?

תלמיד: אני.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: מה קרה?

זבולון אורלב: כל יתר הילדים באו בשמחה?

זבולון אורלב: אני רואה שיש לכם תלבושת אחידה.

זבולון אורלב: אתם יכולים לומר לי איזה פרשת שבוע נקרא בשבת?

תלמיד: אלה הדברים.

זבולון אורלב: אתה מתקרב.

זבולון אורלב: זה בספר דברים.

זבולון אורלב: פרשת כי תבוא.

זבולון אורלב: מי הולך בשבת עם אבא לבית כנסת?

תלמידים: אני.

זבולון אורלב: אתם יושבים ליד אבא ומתפללים או שיוצאים החוצה לשחק?

זבולון אורלב: למי יש בבית מחשב?

תלמידים: לי.

זבולון אורלב: מי יודע כבר לקרוא ולכתוב?

תלמידים: אני.

זבולון אורלב: אני תכף אקרא למישהו ללוח.

זבולון אורלב: אז תהיו זהירים.

זבולון אורלב: מי מוכן לבוא ללוח שאני אעשה לו מבחן של קריאה וכתיבה?

תלמידים: אני.

זבולון אורלב: תכתוב שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: אתם רואים איך נעם כותב יפה?

זבולון אורלב: מחיאות כפיים לנעם.

זבולון אורלב: כל הכבוד לנעם.

תלמיד: גם אני יכול.

זבולון אורלב: בעזרת השם בעוד שלושה-ארבעה חודשים, לפני חנוכה, כל אחד מכם יוכל לגשת ללוח, ראש העיר יבקר, הוא יעשה לו מבחן והוא יוכל לכתוב אשקלון.

זבולון אורלב: מי יודע לכתוב אשקלון?

תלמידים: אני.

זבולון אורלב: ילד בכיתה א' כותב אשקלון.

זבולון אורלב: מאיר יוחאי, מחיאות כפיים למאיר יוחאי.

מנהל: אני רוצה לברך ולהודות לרשות המקומית שנענתה לבקשתנו.

מנהל: אנחנו שמחים מאוד לארח אתכם.

מנהל: אני באמת מודה מקרב לב על הביקור.

מנהל: אני מודה לרב מאיר סבג.

מנהל: חשבתי לעצמי על החיבור הזה של הרשות המקומית ומשרד החינוך.

מנהל: אמרתי שאני מרגיש שבאיזשהו מקום אני מחבר בין משרד החינוך לרשות המקומית, זה בחשיבה וזה בביצוע, אף על פי אחד תלוי בשני.

מנהל: אנחנו משתדלים לעשות את החינוך הכי טוב בעזרת השם ושלא תקרה חלילה איזושהי תקלה עם אף לא תלמיד.

מנהל: גם בכיתות של 41 תלמידים, שזה ממש לא קל.

מנהל: בית הספר שלנו חרת על דגלו את הנושא של בנועם שיח.

זבולון אורלב: בית הספר הוא באופק חדש?

מנהל: השנה, בעזרת השם.

מנהל: בתש"ע.

זבולון אורלב: המורים אהבו את זה או שכפו את זה עליהם עד שאומרים רוצים אנחנו.

מנהל: המפקח שלנו עשה את זה כל כך עדין, שהם אפילו לא הרגישו.

מנהל: זה עבר חלק.

קריאה: יש כמה שבאים אלי לטעון נגד.

קריאה: ברגע שאתה כופה על אנשים ולא מסביר לאנשים, באיזשהו מקום אתה מקבל בדיוק את ההפך ממה שאתה רוצה.

קריאה: ייאמר לשבחו של זאב, הוא עשה את זה טוב.

בני ועקנין: אני מברך בשם כולם את בית הספר.

בני ועקנין: הייתי כאן כמה פעמים.

בני ועקנין: מאיר, מנהל בית הספר עושה כאן עבודה נפלאה גם בתחום התוכן, הרוח והערכים וגם פיזית.

בני ועקנין: כל פעם שאני בא, אני רואה עוד דבר יפה ועוד דבר חדש.

מנהל: אני חייב לומר תודה רבה.

מנהל: אני רוצה להודות למאיר סבג על כל התמיכה והסיוע בבית הספר ולכל החברים שיושבים כאן, כל אחד לפי כבודו ומעלתו.

מנהל: באמת תודה רבה רבה על הכל.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: יישר כוח.

זבולון אורלב: קטע מוזיקלי.

תלמידה: כבוד גדול שבחרתם לבקר בבית הספר.

תלמידה: כפי שאתם רואים, רואים את העשייה בבית הספר.

תלמידה: במהלך השנה נעשית עבודה סביב ארץ הקודש.

תלמידה: התלמידים מקבלים תעודות הערכה בהתאם לפעולות.

זבולון אורלב: איזה פעולות?

זבולון אורלב: את קיבלת תעודת הערכה פעם?

תלמידה: כן.

תלמידה: יש לנו מועצת תלמידים פעילה שאחראית על ההפסקות הפעילות במהלך השבוע ועל אירועים מיוחדים.

זבולון אורלב: יש מערכת בחירות סוערת?

תלמידה: התלמידים מצביעים בכל כיתה.

זבולון אורלב: יש תעמולת בחירות?

תלמידה: אנחנו נכנסים לספרייה וכל ילד מצביע.

תלמידה: יש כרטיסים.

זבולון אורלב: לפני כן מי שמועמד, בא לתלמידים ומבקש שיבחרו בו?

תלמיד: כן.

מורה: ספרו על המצע שלכם.

תלמיד: כל התלמידים כתבו מצע על דף.

זבולון אורלב: גם כשתגדל אתה רוצה להיות נבחר?

תלמיד: אם הציבור חושב, אז כן.

תלמידה: תלמידי כיתות ו' חונכים את תלמידי כיתות א' ותלמידי כיתות ה' מאמצים את הקשישים מבית אבות שנמצא בסמיכות לבית הספר.

זבולון אורלב: פעם בשבוע?

מורה: כל כיתה פעם בשבוע.

תלמיד: כאן ניתן לראות את נושא יוון בתלת ממדי.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: חוץ מזה אתם גם לומדים עברית, אנגלית, מתמטיקה?

זבולון אורלב: על זה לא דיברתם.

מורה: תאמרי מה ההישגים שלנו.

תלמיד: ההישגים שלנו נחשבים.

תלמיד: אנחנו אחד מבתי הספר היסודיים באשקלון הכי טוב.

זבולון אורלב: מה המקצוע שאתה אוהב ביותר בלימודים?

תלמיד: חשבון.

תלמיד: אני תנ"ך.

זבולון אורלב: מה אתם לומדים עכשיו בתנ"ך?

תלמיד: את ספר נביאים ועכשיו מלכים.

זבולון אורלב: כולם מבינים שאתה עוד לא רגיל לומר אני כיתה ו'.

זבולון אורלב: זה חדש לך.

זבולון אורלב: מה אתם לומדים בחשבון?

זבולון אורלב: מה סיימתם בשנה שעברה.

תלמידה: שברים עשרוניים.

זבולון אורלב: אם את אוהבת, בטח קיבלת ציון 10.

זבולון אורלב: זה מובן מאליו.

זבולון אורלב: מישהו מכם גם מוזיקאי?

תלמיד: לא, אבל יש לנו הרבה מאוד אנשים שלומדים בקונסרבטוריון לנגן.

זבולון אורלב: יש לכם איזה תחביבים חוץ מהלימודים?

תלמיד: חוץ מהלימודים אני גם אוהב לעשות ספורט.

זבולון אורלב: בשנה הבאה אתם הולכים לחטיבת ביניים.

מורה: אלונה משתתפת בחוג למחוננים בבר-אילן, במתמטיקה.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: אשרי ההורים של הילדים, אשרי המנהלת והמורים של התלמידים.

זבולון אורלב: שנה טובה.

מנהלת: אנחנו נמצאים ברחבה של כיתות א'-ב'.

מנהלת: אנחנו נבקר רק בכיתות א'.

מנהלת: שימו לב שהילדים חשופים למורשת, חלון לבראשית.

מנהלת: ילדים לומדים אנגלית החל מכיתה א'.

מנהלת: אנחנו מאוד מקפידים בבית הספר על אקלים מיטבי, מעודדים תלמידים למנהיגות חיובית בתוך בית הספר.

מנהלת: אנחנו נבדוק מה התלמידים עושים בהפסקה.

מנהלת: ילדים מאוד אוהבים להיכנס בהפסקה לתוך העולם שלהם.

מנהלת: כאן יש את הספרייה ואתם מוזמנים להיכנס, עם כל הדמויות של עולם האגדות.

מנהלת: זאת האטרקציה שלהם.

זבולון אורלב: דבר הוא אסתטי ודבר שהוא מכובד, נשמר.

זבולון אורלב: להיכנס לבית ספר עם ילדים רועשים שיודעים גם להתפרע, אבל לא רואים קשקושים על הקירות.

מנהלת: שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: ראש העיר ואני מבקרים כאן

זבולון אורלב: היום ואנחנו שמחים להיכנס לכיתות א' כדי לומר שלום כיתה א'.

זבולון אורלב: האם יש מישהו מהילדים שרוצה לחזור לגן הילדים?

תלמידים: לא.

תלמידים: תלמיד: אני רוצה לחזור כי יש שם משחקים.

זבולון אורלב: יש פה ספרייה של עולם האגדות.

זבולון אורלב: כדאי לך בהפסקה להיכנס לשם.

זבולון אורלב: מישהו יודע איך קוראים לראש העיר?

תלמידים: בני ועקנין.

תלמיד: ביבי נתניהו.

זבולון אורלב: ביבי נתניהו הוא ראש הממשלה.

זבולון אורלב: מישהו שמע פעם על הכנסת?

תלמידים: כן.

זבולון אורלב: מה עושים בכנסת?

תלמידים: מתפללים.

זבולון אורלב: בבית כנסת מתפללים, אבל מה עושים בכנסת בירושלים?

תלמיד: מדברים.

זבולון אורלב: יפה מאוד.

זבולון אורלב: בכנסת מדברים.

זבולון אורלב: השרים וחברי הכנסת מדברים.

זבולון אורלב: על מה הם מדברים שם?

זבולון אורלב: על מה מדבר שם ראש הממשלה וחברי הכנסת?

זבולון אורלב: על מה מדברים כל המנהיגים?

תלמידה: על המלחמות.

זבולון אורלב: על השלום.

תלמידה: ושיבוא גלעד שליט.

זבולון אורלב: כל הכבוד לך.

זבולון אורלב: איך קוראים לך?

תלמידה: שחר.

זבולון אורלב: האם יש למישהו בקשות?

תלמידה: שגלעד שליט יחזור הביתה בשלום.

זבולון אורלב: בשלום ובמהרה.

תלמידה: הלוואי מחר.

זבולון אורלב: הלוואי היום.

תלמיד: הלוואי שלא יפלו קסאמים על כולם.

זבולון אורלב: שלום ילדים.

זבולון אורלב: בהצלחה.

מנהלת: ברוכים הבאים בצל קורתנו.

מנהלת: שמי עדנה ואני מנהלת בית ספר רותם.

מנהלת: בית הספר כולל 550 תלמידים.

מנהלת: מדד הטיפוח שלנו הוא 8,9.

מנהלת: זה בית ספר מאוד מורכב.

מנהלת: 75 אחוזים מהתלמידים הם יוצאי חבר העמים, 17 אחוזים אתיופים והשאר ותיקים.

מנהלת: בית הספר נקרא בית ספר ניסויי משום שבחמש השנים האחרונות אנחנו מפתחים איזשהו ניסוי חדשני שמוכר על ידי משרד החינוך ובמימון משרד החינוך.

מנהלת: השנה בעזרת השם נשיק את ספר הניסוי הראשון במדינת ישראל שנקרא טיפוח אדם.

מנהלת: בית הספר ניסה להוכיח עם השקעה נכונה בילד ובפרט, החתך הסוציו אקונומי ומורכבות האוכלוסייה, לא תפריע לנו.

מנהלת: תלמידי בית הספר, אודות למורים, למשרד החינוך וכמובן הרשות, הגיעו להישגים גבוהים ביותר במבחני מיצב במהלך השנים ובמבחנים שתלמידים עוברים לחטיבות הביניים.

מנהלת: מדווחים שהישגי התלמידים הם הישגים גבוהים גם ביחס לשכבות המבוססות.

מנהלת: אין תלמיד בבית הספר, מלבד בכיתה א', שלא יודע לקרוא.

מנהלת: אין דבר כזה.

מנהלת: תהיה לו בעיה בהבנה אולי במידה כזאת או אחרת, אבל הוא קורא.

מנהלת: העשייה היא עבודה סיזיפית מאוד קשה.

זבולון אורלב: מה הסוד?

מנהלת: אני יכולה להשתמש במטפאורה.

מנהלת: בספר בראשית כתוב ותרא האישה – בסיפור גן עדן – כי טוב העץ למאכל, כי תאווה העץ לעיניים.

מנהלת: כך אמרה האישה.

מנהלת: היא רואה הרבה פרטים קטנים.

מנהלת: טוב העץ למאכל.

מנהלת: זאת אומרת, על מנת שהעץ יגדל, הוא צריך בסיס טוב ואיתן ובסיס טוב ואיתן אנחנו נותנים לילדים.

מנהלת: החל מכיתה א' יש מעקב אחרי כל תלמיד ותלמיד.

מנהלת: אחת לרבעון מתקיימים מפגשי שכבה, מפגשי רכזות, מפגשי מחנכות כיתה לשיחה על כל הילדים.

מנהלת: המורים מגיעים אלי.

מנהלת: נניח יש מספר תלמידים שהישגיהם נמוכים, המשאב של השעות שנשארות – מה שנקרא קופת המנהלת – ניתן למורה שמסמן לעצמו את המטרה.

מנהלת: הוא אומר שהוא מבטיח שתוך חודשיים-שלושה חודשים, בתוך רבעון, הוא מקדם את התלמידים הללו.

מנהלת: הוא מקבל את המשאב והוא חייב להוכיח את ההישגים.

זבולון אורלב: המשאב הוא תוספת שעות.

מנהלת: תוספת שעות לכיתה לאותם תלמידים.

מנהלת: המאגר הזה עובר משכבה לשכבה.

מנהלת: זאת אומרת, מעקב.

זבולון אורלב: מי מפעיל את השעות האלה?

זבולון אורלב: הרי יש לו כבר משרה קבועה, הוא כבר מיצה את משרתו ועכשיו את נותנת לכיתה עוד ארבע שעות.

מנהלת: מורה למתמטיקה מקבל במסגרת משרתו נניח עוד שתיים או שלוש שעות כאלה, במסגרת התקן שלו.

מנהלת: הוא צמוד לכיתה.

זבולון אורלב: אבל גם לפני שהגדלת לו את המשאב, הוא עבד 30 שעות.

זבולון אורלב: למורה יש קביעות בשלושים שעות ועכשיו הוא בא אליך ואומר לך שהוא מוכן לקדם עוד חמישה תלמידים אם תתני לו עוד ארבע שעות.

מנהלת: הוא לא מקבל תוספת לשלושים שעות.

מנהלת: במסגרת שלושים השעות יש לו עוד שעתיים שהוא מחויב לאותם תלמידים שאני קובעת.

קריאה: גם העירייה נותנת שעות.

מנהלת: אין ספק שבכל בית ספר צריכים להיות מורים טובים, צריכה להיות מנהיגות חיובית, אבל בית הספר איננו נשען רק על המשאב של משרד החינוך.

מנהלת: בית הספר פועל בתוכנית מרחב.

מנהלת: התלמידים שוהים כאן משעה 8 עד 5 אחר הצהרים.

מנהלת: במסגרת התוכנית שמובילה עיריית אשקלון.

קריאה: זאת תוכנית מדהימה.

מנהלת: הילד מקבל חוגים, כפי שראית את החוגים האלה היום.

מנהלת: חוגי העשרה.

מנהלת: תגבור לימודים בנוסף לשעות של משרד החינוך והזנה כמובן.

זבולון אורלב: ההורים משלמים עבור זה?

מנהלת: לא.

מנהלת: זה במסגרת מרחב.

מנהלת: התקציב הוא תקציב העירייה, תקציב הג'וינט וקרן ספרא רש"י, ומשרד החינוך.

מנהלת: משרד החינוך נותן משאב מאוד יקר.

מנהלת: כל נושא של הנחיה, ואם צריך עוד תוספת שעות כאלה ואחרות, משרד החינוך מאוד תומך.

מנהלת: כל החיבור הזה של שלושת הגופים הללו – עירייה, משרד החינוך ובית הספר – אני חושבת שאלה מקדמים מאוד מאוד חשובים להישגים של התלמידים.

זבולון אורלב: הילדים מסוגלים בכוחות שלהם להיות בבית הספר מ-8 בבוקר עד 5 אחר הצהרים?

מנהלת: הם לא לומדים עד 5 אחר הצהרים אלא הם מקבלים שיעורי תגבור.

מנהלת: לא כל התלמידים נשארים כל שבוע עד 5 אחר הצהרים.

מנהלת: התלמידים נמצאים משעה 8 בבוקר עד שעה 3 אחר הצהרים ופעמיים-שלוש פעמים בשבוע נשארים או לשיעורי העשרה, לתגבור לימודים, אבל בית הספר מן הסתם פתוח מ-8 בבוקר עד שעה 5 אחר הצהרים.

מנהלת: כל סביבות הלמידה, כפי שראיתם, אלה סביבות למידה מאתגרות, בעלות ידע, יש בבית הספר מעבדות, יש כאן ספרייה לעבודות חקר, למקורות מידע.

זבולון אורלב: תאמרי כמה מלים על פרופיל המורים.

זבולון אורלב: מורים ותיקים, מורים חדשים.

מנהלת: המורים בבית הספר, רובם מורים ותיקים.

מנהלת: יש לנו מעט מאוד מורים חדשים.

מנהלת: יש לנו השנה מורה חדשה יחידה שהיא מורה לשלום כיתה א' אבל רובם מורים ותיקים.

מנהלת: מעבר לזה, הם מורים מאוד מיומנים, מורים שמתפתחים לאורך כל השנים, מורים עם מוסר עבודה מאוד גבוה.

מנהלת: באשקלון יש אפשרות ברמזור בתחילת שנת הלימודים לפנות שמאלה או לפנות ימינה לכיוון אשקלון.

מנהלת: כל המורים בלי יוצא מן הכלל בוחרים בשכונה משום שכאן הם רואים ייעוד.

מנהלת: מורה שרואה ייעוד, מקומו כאן.

מנהלת: המורים ברמה אישית הם ברמה מאוד גבוהה והם נבחרים בקפידה.

מנהלת: כולם אקדמאים להוציא שתי מורות שעובדות באופק חדש.

מנהלת: הם מורים שרואים כאן ייעוד, והם ברמה אישית מאוד גבוהה.

מנהלת: צוות.

מנהלת: זה לא סוד שהצלחה של בית הספר תלויה בהצלחת המורה.

מנהלת: מורה איכותי מוביל את התלמידים בבית הספר.

מנהלת: כמובן שמאחורי כל המהלך הזה עומדים שני גופים.

מנהלת: מנהל בית הספר יכול להיות עם חזון אשר יהא, אבל אם לא עומדים שני גופים כמו עיריית אשקלון וכמו משרד החינוך, כאן המקום להודות לעמירה, למשה, לראש העיר כמובן שזה בראש מעייניו.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שאני מצוי שנים רבות במערכת החינוך והביקור הזה הוא ביקור מאוד מאוד מרשים.

זבולון אורלב: אני שייך לסוג האנשים שברגע שאני נמצא בבית ספר, אני יכול לכתוב את הדוח.

זבולון אורלב: זה עניין של ניסיון.

זבולון אורלב: אני באמת מתרשם.

זבולון אורלב: בסך הכל בסופו של דבר איכות מערכת החינוך היא כאיכות המורים והמנהלים.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לצפות מבית ספר שיהיה יותר מאשר המורים והמנהלים.

זבולון אורלב: ככל שהמנהלים והמורים הם יותר מסורים, יותר מקצועיים, יותר יצירתיים, יותר מביני עניין, כך גם הילדים בבית הספר יהיו כאלה.

זבולון אורלב: תראי את זה כמחמאה.

קריאה: יש לנו גם שני עקרונות שצריך לציין אותם.

קריאה: עיקרון ההתמדה והעקביות.

קריאה: יש כאן צוות שלא מוותר ותראה את הנושא של המצוינות שתהיה כאן.

קריאה: החתירה להצלחה ולאתר אצל כל ילד את היכולות שלו, זה משהו שימשיך להיות.

זבולון אורלב: למה לא כל בתי הספר הם כאלה?

קריאה: באשקלון כל בתי הספר הם כאלה.

בני ועקנין: אני רוצה לברך את עדנה.

בני ועקנין: אני מכיר אותה שנים רבות.

בני ועקנין: היא חברת ילדות.

זבולון אורלב: כמה שנים את מנהלת כאן?

מנהלת: יותר מדיי.

בני ועקנין: באמת יפה מאוד.

בני ועקנין: בהצלחה לך ולמורים.

בני ועקנין: זה ממש מלבב, משמח ומהנה.

מנהלת: חן חן.

מנהלת: אני מאחלת לכולכם שנה טובה.

מנהלת: שנת ביטחון ושלום.

זבולון אורלב: את רוצה לומר לי שלא חסר לך כלום?

זבולון אורלב: אין לך בקשות?

זבולון אורלב: לא חסרות לך שעות?

זבולון אורלב: לא חסר לך שום דבר?

מנהלת: כאשר מישהו מאוד מעונין ורוצה, הוא מקבל.

מנהלת: אין בעיה.

מנהלת: אם מנהל רוצה, הוא מסמן את המטרה והוא יגיע אליה.

קריאה: מה קרה בנושא המיגונים?

מנהלת: לגבי המיגוניות, אני מאמינה שראש העיר יעשה כמיטב יכולתו.

מנהלת: בשנה שעברה נפל קסאם מאה מטרים מבית הספר.

מנהלת: תודה לאל הוא לא התפוצץ.

מנהלת: 95 אחוזים מהתלמידים הגיעו לבית הספר.

מנהלת: יש כאן תחושה של ביטחון.

מנהלת: התלמידים מגיעים, הם לא בפאניקה, והכל בסדר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: בהצלחה.

מנהלת: שלום, ברוכים הבאים.

מנהלת: קטע מוזיקלי.

מנהלת: שלום לכולם וברוכים הבאים.

מנהלת: שאלתי את עצמי הבוקר, אני כבר הייתי ב-1 בספטמבר כמה וכמה פעמים ובכל זאת היום הזה מרגש את כולנו.

מנהלת: אני התרגשתי הבוקר.

מנהלת: האמת היא שזה עוד לא חלף.

מנהלת: כנראה שזה יחלוף בתום המפגש הזה.

מנהלת: ברוכים הבאים.

מנהלת: אני שמחה לארח בבית הספר שלנו את מר זבולון אורלב, חבר הכנסת, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, את נציגי הוועדה, ראש העיר בדרך לבית הספר והוא תכף יצטרף אלינו, נמצא אתנו ממלא מקומו מר כהן, סמנכ"ל לחינוך מר משה ינאי, נציגי משרד החינוך, מחמ"ד מר מאיר סבג, ואני שמחה כי נדמה לי שזאת פעם ראשונה שאתה כאן, הגברת לילי אזולאי המפקחת על בית הספר, מר בן-דוד מנכ"ל העירייה, נציגי ההורים, שלמה פז שהוא מורה בית הספר שמלווה אותנו מאוד צמוד בשנים האחרונות ואני שמחה שהוא אתנו.

מנהלת: רצינו להפריח בלונים לכבוד התלמידים ולכבוד האורחים, אבל מאחר שלא הצלחנו להחזיק אותם, הם הופרחו רק לכבוד עצמם.

מנהלת: זה היה צבעוני ויפה, בדיוק לפני עשר דקות.

מנהלת: אני מצטערת על האכסניה הצפופה למרות שחנכו בבית הספר אולם כנסים יפהפה לפני שנה, אבל רק בימים האחרונים החלו במיזוגו ורציתי שיהיה לנו נעים.

מנהלת: סליחה על הצפיפות.

מנהלת: יושבים כאן תלמידי השכבות השונות והם רוצים גם להפנות אליכם היום מספר שאלות, אבל קודם קצת לספר בכמה מלים על בית הספר.

מנהלת: אני מבינה שהזמן שעומד לרשותנו קצר ולכן אתמצת ואומר את עיקרי הדברים.

מנהלת: אחר כך אם נרצה, נוכל גם לסייר סיור קצר בבית הספר.

מנהלת: כמובן שצוות בית הספר במהלך הקיץ ישב כאן לשיחת שנת לימודים.

מנהלת: נפגשנו לשני ימי היערכות והספקנו לפגוש, לפי מסורת בית הספר, את כל תלמידי בית הספר עד סוף אוגוסט.

מנהלת: מבחינת בית הספר שלנו ה-1 בספטמבר הוא יום לימודים לכל עניין ודבר.

מנהלת: בבית הספר ילמדו השנה כ-1,477 תלמידים.

מנהלת: עדיין, ממש עכשיו, נרשמים תלמידים ולכן מצבת התלמידים עדיין לא התייצבה והמספרים לא מדויקים.

מנהלת: יש לנו 44 כיתות לימוד, מתוכן 25 כיתות בחטיבת הביניים, 3 כיתות מתוכן הן קטנות בהן ילמדו תלמידי החינוך המיוחד, 2 כיתות מופת, כיתת תלם אחת בשכבה ט', ו-19 כיתות רגילות שמאכלסות בממוצע למעלה מ-38 תלמידים כל אחת, כיתות הטרוגניות לכל עניין ודבר.

מנהלת: בחטיבה העליונה 19 כיתות מתוכן 3 כיתות אומץ, 3 כיתות מב"ר ו-12 כיתות נוספות.

מנהלת: בחטיבה העליונה לומדים התלמידים בשני מסלולים עיקריים, מסלול טכנולוגי בארבע מגמות – מגמת טכן, טכנולוגיות מידע, ביו-טכנולוגיה, תעשייה וניהול, חשמל ואלקטרוניקה, ובמסלול העיוני שבו תלמידים יכולים ללמוד מגוון מקצועות ב-5 יחידות.

מנהלת: אוכלוסיית בית הספר, כפי שאנחנו כולנו יודעים, היא הטרוגנית על פי שיטת האשכולות שנהוגה באשקלון.

מנהלת: השיטה הזאת בעצם מבטיחה איזושהי מערכת חינוך שוויונית והבוקר פתחו את שעריהם ארבעה בתי ספר מקיפים בהם אחד ממלכתי-דתי.

מנהלת: אני רוצה לספר לכם קצת על ייחודו של בית הספר.

מנהלת: לא פעם המחשבה הזאת העסיקה אותי.

מנהלת: כל בתי הספר התיכוניים בעיר ושלא בעיר מכינים בסופו של דבר את התלמידים בחטיבת הביניים לבחינות השונות, חינוך לערכים, מחנכים ופועלים כדי להנחיל ערכים.

מנהלת: בכל בית ספר יש את הייחוד שלו.

מנהלת: כשאני שואלת את עצמי מה הייחוד של בית הספר שלי, אני יכולה לספר לכם שבית הספר הזה נותן מענה ל-95 אחוזים מאוכלוסיית בית הספר.

מנהלת: תלמידים אוהבים ללמוד בבית הספר הזה כי הם מרגישים שיש מענה לצרכים שלהם.

מנהלת: אני מקדמת בברכה את כבוד ראש העיר.

מנהלת: ברוך הבא.

מנהלת: האמירה הזאת יצאה אל מחוץ לכותלי בית הספר והגיעו לא מעט תלמידים שביקשו העברות לבית הספר שלנו השנה, אני שאלתי.

מנהלת: אני קולטת באופן אישי כל אחד מהתלמידים החדשים שמגיעים לבית הספר וכשהם נשאלו למה הם ביקשו לעבור לבית הספר הזה, הם אמרו ששמענו שכאן עוזרים לתלמידים שמתקשים בלימודים וזקוקים לתמיכה כזאת ואחרת.

מנהלת: אני שמחה לאמירה הזאת כי אנחנו פועלים במהלך כל השנים.

מנהלת: בית הספר שקד כל השנים על בניית תוכניות עבודה, על פיתוח שיטות עבודה ייחודיות, איגום כל המשאבים מקדמי ההצלחה, כדי להבטיח את הצלחתם של הילדים.

מנהלת: בית הספר הזה גם קבע כללים מאוד ברורים לניהול דיאלוג עם התלמידים והוריהם, דיאלוג הגון, שוטף, משמעותי, בגובה העיניים והילדים יודעים שיש להם למי לפנות ואיפה הם יכולים לקבל את התשובות המספקות לכל אחת מהשאלות שלהם.

מנהלת: אני יכולה לציין באותה הזדמנות שבית הספר באמת קטף הישגים מאוד מרשימים בשנת הלימודים תשס"ח כאשר 84 אחוזים מתלמידי המחזור סיימו כשהם זכאים לתעודת בגרות, מתוכם 90 אחוזים עומדים בתנאי הקבלה לאוניברסיטאות.

מנהלת: עמירה נמצאת כאן ורציתי לומר לה באופן אישי שכאשר היא הובילה במחוז את המהלך של צמצום שלוש יחידות אנגלית, חשבנו שהיא באופוריה והולכת אתנו למקומות שיהיה לנו קשה להשיג אותם, אבל אני מודה על כך.

מנהלת: תמסרו לה בשמי כי היא ליוותה אותנו בעניין הזה ואפשרה לנו להשיג.

מנהלת: עם הנחיות המשרד הלכנו לתוכנית עבודה בשכבה ז' השנה.

מנהלת: זאת שכבה שמקבלת איזה שהם תנאי למידה שלא הכרנו קודם.

מנהלת: אני רוצה לקוות מאוד שתנאי הלמידה ובניית תוכניות ייחודיות באמת תבאנה לעלייה משמעותית בהצלחה גם בבחינות המיצב ואחר כך במבחנים הבינלאומיים וכמובן בבחינות הבגרות.

מנהלת: צוות בית הספר מודע לכך שעליו להמשיך ולטפח שיטות עבודה נוספות כדי לשדרג את ההוראה גם בחטיבת הביניים וגם בחטיבה העליונה.

מנהלת: החינוך הוא הדרך, האדם הוא המטרה.

מנהלת: א.ד.

מנהלת: גורדון אמר את הדברים ואנחנו חרתנו אותם על לוח לבנו כי אנחנו באמת רואים בכל אחד מהילדים את האדם מאחורי התלבושת האחידה ומאחורי מספר הזהות במצבת התלמידים.

מנהלת: בית הספר במהלך השנים פיתח תוכנית חברתית-תרבותית-ערכית שתבטיח את השגת היעדים של בית הספר.

מנהלת: כל ניסיון להפריד בדיון, בשיח הציבורי בין התוכנית הערכית לתוכנית הלימודית, בעיני בטל והוא לא משמעותי.

מנהלת: אנחנו מחנכים את הילדים לערכים.

מנהלת: זה אורח החיים של בית הספר, זאת ההתנהלות היום יומית בראש וראשונה מתוך דוגמה אישית של מבוגרים, של כל המבוגרים, שמסתובבים בבית הספר.

מנהלת: אני רוצה לעדכן אתכם ולספר לכם מה עשינו בנושא שקצת קצת מטריד אבל אני התחייבתי, ואני גם מבקשת, להוריד חרדות ולהוריד מתחים.

מנהלת: אני מסרבת להיכנס להיסטריה בעניין הזה.

מנהלת: היו לנו שנים אחרונות לא פשוטות – שנה אחת איום שביתת המורים שעמד מעל ראשינו, בשנה שעברה המלחמה שפרצה, והשנה שפעת החזירים שלא מפסיקים להפציץ אותנו במידע כזה או אחר.

מנהלת: כל הילדים הבוקר קיבלו הסבר ורקע על המחלה.

מנהלת: ציידנו אותם בחוזר להורים, תגברנו את ההגיינה בשירותי התלמידים ובשירותי הסגל ואני מאוד מקווה שבאמת נשתדל להקפיד על הגיינה ככלל ובימים אלו בפרט.

מנהלת: ביום ההיערכות אמרתי למורים שזאת מחלה של צעירים, כך שהם מחוץ לקטגוריה הזאת.

מנהלת: אני רוצה להודות לראש העיר, אני רוצה להודות לכל צוות העירייה, על התמיכה, על הגיבוי.

מנהלת: בני, תודה רבה על השלט, כולנו ראינו אותו ואני חושבת שזה באמת נתן למורים הרגשה טובה וזה מגיע להם.

מנהלת: המורים עובדים מאוד קשה, נותנים באמת את הנשמה, מסורים לתלמידיהם והתלמידים יודעים את זה.

מנהלת: תודה רבה על ההצדעה שלך ושל נציגי מועצת העיר.

מנהלת: תודה על כך שאתם תמיד שם, כאשר צריך אתכם לכל עניין ודבר.

מנהלת: אני רוצה להודות למשרד החינוך, למפקחת על בית הספר שאני מוכרחה לומר לגברת אזולאי שלא היה מקרה אחד שפניתי ולא נעניתי, תודה על התמיכה.

מנהלת: 1 בספטמבר הוא בהחלט הזדמנות להודות.

מנהלת: אני רוצה להודות לשלמה, להורי תלמידי בית הספר על האמון שניתן בנו כהנהלה, כמורים ועל התמיכה לאורך כל הדרך.

מנהלת: זאת הזדמנות לומר היום תודה.

מנהלת: אנחנו נעבור לחלק הבא, אלא אם כן מישהו רוצה לשאת דברים לפני שהתלמידים מתחילים לשאול שאלות.

זבולון אורלב: צהרים טובים.

זבולון אורלב: גם בשם ראש העיר אנחנו רוצים להודות על הנכונות שלכם לארח אותנו.

זבולון אורלב: בחרנו בכם לחגוג את החג הלאומי של פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: זה חג לאומי, זה חג חשוב, היום הזה הוא מהימים החשובים ביותר שיש לחברה, כי מה יותר יקר מאשר מערכת החינוך.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות גם ללהקה הנחמדה של בית הספר.

זבולון אורלב: ראש העיר ואני לא נעז לשאול שאלות כמו ששאלנו למשל בכיתה א' כמו מי רוצה להמשיך את החופש הגדול.

זבולון אורלב: אנחנו לא שואלים.

זבולון אורלב: אנחנו לא נשאל מי רוצה לחזור חזרה לשנה שעברה.

זבולון אורלב: לא נשאל את השאלות האלה.

זבולון אורלב: אתם נערים ונערות מבוגרים, אתם רציניים, אתם ודאי כולם באים בהבנה מה נדרש מכם בבית הספר.

זבולון אורלב: בית ספר הוא לא מקום של כיף, הוא לא בגדר בייבי-סיטר ולא מקום של פאן, כאן צריך ללמוד ברצינות.

זבולון אורלב: יש בעיה אחת עם חינוך ולימודים שהם לא עוברים בתורשה.

זבולון אורלב: כלומר, גם בן של חתן פרס נובל לא מקבל בגנים את הידע, את התרבות ואת הערכים של אבא שלו.

זבולון אורלב: כל אחד ואחד צריך לבנות את העולם שלו.

זבולון אורלב: שום דבר לא בא באופן אוטומטי.

זבולון אורלב: מי שלא לומד, לא יודע.

זבולון אורלב: מי שלא מתחנך, הוא בלתי מחונך.

זבולון אורלב: יש תרי"ג מצוות, 613 מצוות, והמצווה האחרונה שנקרא עליה בשבת בעוד שבוע וחצי היא מצוות כתיבת ספר תורה.

זבולון אורלב: ספר תורה שמונח בכל בית כנסת, יש מצווה לכתוב ספר תורה.

זבולון אורלב: המצווה היחידה שאי אפשר לזכות בה היא אם מקבלים בירושה.

זבולון אורלב: כלומר, אם אבא כתב ספר תורה והוא נפטר והבן יורש את ספר התורה, הבן לא יוצא ידי חובת כתיבת ספר תורה בכך שהוא קיבל מאבא שלו.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: זה פשוט מאוד.

זבולון אורלב: חינוך לא עובר בירושה.

זבולון אורלב: כל אחד ואחד צריך לכתוב לעצמו את הספר שלו.

זבולון אורלב: לכן, אי אפשר להתחמק מהעניין.

זבולון אורלב: אין דרך עוקפת ואין שום מעשה קסם שיכול לפטור מי מאתנו ללמוד, לעבוד על עצמו ולהתחנך.

זבולון אורלב: זאת עבודה קשה.

זבולון אורלב: אני מבוגר מכם בכמה חודשים, אז תלמדו מהניסיון שלי.

זבולון אורלב: זאת עבודה קשה.

זבולון אורלב: אני לא מכיר את בית הספר, אני פעם ראשונה כאן, אבל שמעתי עליו.

זבולון אורלב: עשיתי קצת שיעורי בית ואני באמת חושב שיש לבית הספר במה להתפאר, ביכולות, בהישגים ובאיכויות שלו.

זבולון אורלב: תדעו, תלמידים, אני אומר בכל מקום שרמת החינוך ורמת ההצלחה והאיכות החינוכית של בית ספר היא בדיוק כמו הרמה של המנהלת והמורים.

זבולון אורלב: ככל שהמורים באיכות טובה יותר והמנהלת טובה יותר, כך תהיה גם איכות התלמידים.

זבולון אורלב: ברוך השם, זכיתם.

זבולון אורלב: אתם נמצאים במקום ראוי וטוב, ואני מקווה מאוד שכולכם למדתם להוקיר ולהעריך.

זבולון אורלב: חינוך עבורנו הוא הנושא החשוב ביותר.

זבולון אורלב: כשהתפרצה עכשיו רמת האלימות והיו רציחות רבות והייתה היסטריה, ואמרו שצריכים להוסיף 10,000 שוטרים כדי שיהיו יותר שוטרים ברחובות, אמרתי שזאת טעות מאוד גדולה.

זבולון אורלב: אם היו מאפשרים לי, הייתי מוסיף עוד 10,000 מורים ומחנכים ולא 10,000 שוטרים כי התועלת שלהם תהיה הרבה יותר גדולה.

זבולון אורלב: למשל, אמרה המנהלת שהכיתות מאוד מאוכלסות, אני חסיד של כיתות קטנות יותר.

זבולון אורלב: אגב, המדינה הולכת להקטין את הכיתות.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם אשקלון נכנסת לתוכנית הזאת, אבל לפי התוכנית הלאומית הולכים לצמצם את מספר הילדים בכיתה כי ככל שמספר הילדים קטן יותר, תשומת הלב של המורים לכל תלמיד גדולה יותר.

זבולון אורלב: זאת נוסחה פשוטה מאוד.

זבולון אורלב: לכן המאמץ הלאומי הוא מאמץ שצריך להיות מושקע בחינוך ולפחות כל אלה שיושבים כאן בחדר שותפים למאמץ הזה.

זבולון אורלב: עיריית אשקלון והעומד בראשה, ראש העיר בני ועקנין שאנחנו מכירים שנים רבות.

זבולון אורלב: אשקלון היא עיר שבהחלט מהווה דוגמה טובה , ראויה ונכונה להשקעה הגדולה שהיא משקיעה בחינוך, כמובן עם השקעה גדולה מאוד של משרד החינוך באמצעות מחוז הדרום.

זבולון אורלב: נמצא אתנו גם יושב-ראש הסתדרות המורים באשקלון.

זבולון אורלב: כל החבורה הזאת משקיעה השקעה גדולה ומצפים מכם, פשוט מצפים מכם שתמצו את כל מה שניתן.

זבולון אורלב: אגב, זאת הזדמנות כמעט חד-פעמית כי אי אפשר לחזור אל ספסל הלימודים, לאותו ספסל לימודים.

זבולון אורלב: אפשר לעשות תיקונים, אני לא אומר שלא, אבל כדאי מאוד לנצל את ההזדמנות.

זבולון אורלב: עד כאן מוסר ההשכל ועכשיו אנחנו מוכנים לשאלות, אם יש לכם.

בני ועקנין: צהרים טובים.

בני ועקנין: תודה לאורחנו הנכבד, זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת.

בני ועקנין: היו לו הרבה תפקידים כמו מנכ"ל משרד החינוך, משרד הפנים, שר הרווחה ותמיד עזר לנו.

בני ועקנין: באנו לכאן, אני וחבריי, כדי ליהנות מבית הספר הזה.

בני ועקנין: כבר הייתי כמה פעמים השנה ורצינו לראות אתכם, התלמידות והתלמידים, ביום הראשון ללימודים.

בני ועקנין: בראש ובראשונה, לברך אתכם שתהיה לכם שנה טובה ומוצלחת בלימודים ושתמשיכו להוכיח שבית הספר הזה הוא מהטובים ביותר בעיר, הן ביסודי, בהתנהגות וכולי.

בני ועקנין: שמענו בשנה האחרונה על כל מיני מקרים לא יפים של דקירות וכדומה, ואסור שבבית הספר יהיה דבר כזה.

בני ועקנין: הכל בדרכי נועם, בשיח, סובלנות, לכבד איש את רעהו.

בני ועקנין: באתי עם חבריי לברך את ציבור המורות והמורים, את המנהלת, ואת הצוות החינוכי של בית הספר, צוות נפלא.

בני ועקנין: כשאת מדברת על 84 אחוזי בגרות, מי שעושה זאת אלה המורות והמורים ומנהלת בית הספר וכל הצוות החינוכי.

בני ועקנין: אנחנו בעיריית אשקלון ובמשרד החינוך, וכל הגורמים האחרים, רק מסייעים בכלים, בחומר ובלבנים, אבל מי שממש עושה את המלאכה החינוכית ועומד בחזית, אלה אתם, המנהלת, המורות והמורים והצוות החינוכי בשיתוף פעולה מלא עם ההורים.

בני ועקנין: אני רוצה להודות לכולם.

בני ועקנין: אני מקווה שגם השנה בעזרת השם תקפידו על כך שבית הספר יצליח, יהיו הישגים בבגרויות, לשאוף לאפס נשירה וכל מי שחושבים שראוי לו לנשור, לשבת ולהשקיע בו.

בני ועקנין: אנחנו כאן כדי לעזור לכם.

בני ועקנין: שנה טובה ומוצלחת לכולם.

בני ועקנין: מנהלת: אנחנו נעבור אל התלמידים.

בני ועקנין: רוני, תלמידת כיתה ח', רוצה להפנות את השאלה שלה לראש העיר.

רוני: השאלה שלי מופנית לראש העיר, מר ועקנין.

רוני: האלימות בקרב תושבי מדינת ישראל גוברת בזמן האחרון.

רוני: האם עיריית אשקלון חשבה לפתוח חוגים ופעילויות שיכולים להעסיק את התלמידים בשעות אחר הצהרים ובשעות הערב, ובכך נמנע שוטטות של התלמידים ברחובות.

רוני: דבר חשוב נוסף שיש לי לומר הוא שחשוב מאוד שיגדילו את מספר האוטובוסים כאשר בהסעות צריכים להיות יותר מבוגרים.

בני ועקנין: שאלה יפה מאוד ושאלה חשובה לדון בה.

בני ועקנין: אני לא יודע אם אתם יודעים, אשקלון כלולה בפרוייקט עיר ללא אלימות.

בני ועקנין: הפרוייקט הזה עובד כשישה חודשים וכבר יש תוצאות יפות מאוד.

בני ועקנין: פרוייקט עיר ללא אלימות הוא פרוייקט משולב שלא כולל רק אכיפה, משטרה, קנסות וכולי אלא זוהי מערכת חינוכית שמתחילה מגן הילדים, מכיתה א', ומדובר בהתנהגות הילדים, החינוך לסובלנות, החינוך להיות סובלני עם האחרים, שהכל יהיה בנועם, בדרך ארץ.

בני ועקנין: דרך ארץ קדמה לתורה.

בני ועקנין: לא אלימות.

בני ועקנין: אלימות מילולית לפעמים היא חמורה לא פחות מאשר אלימות פיזית.

בני ועקנין: לכן אנחנו עושים כאן הכל.

בני ועקנין: יש לנו פרוייקטים גם בתוכנית הזאת.

בני ועקנין: התוכנית של עיר ללא אלימות ממש מוצלחת.

בני ועקנין: אתם הבוגרים, גם חטיבת הביניים, גם החטיבה התחתונה וגם העליונה, צריכים להיות חלק מהתוכנית.

בני ועקנין: בתוכנית יש גם את מועצת הנוער והיושב-ראש הוא מבית הספר שלכם, ארז.

בני ועקנין: אתם תהיו חלק מהתוכנית, אתם הבוגרות והבוגרים של החטיבות העליונות שלנו ותתרמו לכך.

בני ועקנין: הפרוייקט משולב.

בני ועקנין: מפאת קוצר הזמן לא ארחיב אבל תוכלו לקרוא עליו.

בני ועקנין: הפרוייקט כולל גם חינוך מגן הילדים, הסברה, רווחה, וגם אמצעי אכיפה.

בני ועקנין: הצבנו כבר קרוב ל-40 מצלמות ברחבי העיר ובבתי הספר, גם בבית הספר שלכם יש מצלמות.

בני ועקנין: אלו אמצעי האכיפה כדי להרתיע.

בני ועקנין: יש גם מצלמות כאלו במקומות הומי אדם, במרכזי מסחר, בחופי הים.

בני ועקנין: פתחנו גם כמה תחנות, משהו כמו משטרה עירונית קטנה.

בני ועקנין: פתחנו תחנת משטרה בחוף ובימים הקרובים אנחנו עומדים לפתוח גם בחוק ביאליק.

בני ועקנין: הדבר החשוב ביותר הוא אתם.

בני ועקנין: כל אחד צריך להיות סבלני ומאופק, לכבד את הזולת, ורק כך תהיה לנו חברה יותר נעימה ולא אלימה.

בני ועקנין: כשאת מדברת על ליווי מבוגרים בהסעות, את מתכוונת לילדים הקטנים ולא אליכם.

קריאה: משרד החינוך מממן ליווי בהסעות רק לתלמידים בחינוך המיוחד ובעלי לקויות.

קריאה: אתם בעצם ילדים גדולים יותר ואני חושב לכן שהתנהגות

קריאה: כם בהסעות צריכה להיות טובה יותר.

תלמיד: אני רוצה לומר לך תודה על כל הפעילויות ועל כל אירועי התרבות שעשית עבורנו הנוער.

תלמיד: אני מקווה שזה לא ירד מסדר היום אלא יהיו עוד פעילויות כאלו.

תלמיד: אני מפנה את השאלה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

תלמיד: ידוע לנו ששלטונות צה"ל דיווחו על עלייה של פי 3 באחוז המתגייסים ליחידות קרביות.

תלמיד: האם לדעתך הנתון הזה הוא בגלל העשייה החשובה של בתי הספר לקראת גיוס לצה"ל?

זבולון אורלב: תודה על השאלה.

זבולון אורלב: באופן כללי, בהחלט אני חושב שלנוער מגיע צל"ש גדול על הנכונות שלו לתרום למדינה.

זבולון אורלב: מדור לדור יש עלייה בנכונות של נוער לתרום, אבל צריך לזכור יחד עם זאת גם את הכללים, את הצד השני של המטבע.

זבולון אורלב: המתגייסים ליחידות קרביות הם מעטים.

זבולון אורלב: לצערי אחוז ההשתמטות גדל.

זבולון אורלב: לצערי עדיין יש נוער שאיננו שותף מלא ואיננו מוכן להעדיף את האינטרסים הלאומיים, את האינטרסים החברתיים, את האינטרסים הכלכליים על פני האינטרסים האישיים שלו.

זבולון אורלב: אני לא מדבר לא על הערבים ולא על החרדים.

זבולון אורלב: אני מדבר על הנוער הציוני במדינת ישראל.

זבולון אורלב: לפי הסקרים האחרונים שהתפרסמו, במרכזים עירוניים גדולים יש לנו בעיה שאסור לטאטא אותה מתחת לשטיח.

זבולון אורלב: לכן ועדת החינוך של הכנסת רוצה ביחד עם משרד החינוך להחזיר את החינוך לערכים ואני שמח מאוד שזה בא לידי ביטוי גם בדברי המנהלת.

זבולון אורלב: אני גם רואה מה אתם עושים כאן ואני חושב שהסביבה הלימודית שלכם היא סביבה טובה והלוואי ואותו אחוז נוער גדל והולך שמוכן לשרת את המדינה יהווה דוגמה ומופת לשאר בני הנוער בנכונות להתנדב, בנכונות לתרום, בנכונות לתת למדינה ולתת לחברה.

זבולון אורלב: אשקלון היא עיר שספגה עשרות טילי גראד וקסאמים, וביקרנו כאן במהלך המלחמה, ומי כמוכם, עיר כזאת, מבינים את הבעייתיות הביטחונית של מדינת ישראל ואת הצורך והכורח שלנו עדיין להקדיש מאמצים גדולים לשמור את מדינת ישראל כמדינת העם היהודי, מדינה בטוחה, מדינה מוגנת, מדינה שגם יוצרת הרתעה כלפי מי שנמצא כמה קילומטרים דרומית מאתנו.

זבולון אורלב: ככל שמיטב הנוער יתגייס למיטב היחידות בצה"ל, זה כמובן יסייע למדינת ישראל להמשיך ולחיות בשלום.

זבולון אורלב: אני כמובן רוצה לברך את כל הנוער שמתגייס ליחידות הקרביות.

שני: אני רוצה להפנות את השאלה לראש העיר מר בני ועקנין.

שני: התקשורת מסרה כי משרד החינוך מנהיג מהפכה שתאפשר להורים לבחור את בית הספר בו ילמדו ילדיהם וזאת במטרה ליצור תחרות בונה בין בתי הספר.

שני: התוכנית אמורה להתחיל כפיילוט ברשויות מסוימות שירצו לבחון את עצמן.

שני: כפי שכולנו יודעים באשקלון נולדה שיטת האשכולות שכל תלמיד יבחר את בית הספר בעיר.

שני: השאלה היא האם היית מעונין שהעיר אשקלון תשתתף בפיילוט כזה.

בני ועקנין: המערכת שלנו היא טובה מאוד ומצוינת?

שני: כן.

בני ועקנין: לפני שבועיים אשקלון הייתה במקום ראשון מאשדוד ועד אילת בציוני הבגרות.

בני ועקנין: לפנינו היו ערים קטנות כמו כפר שמריהו אבל הן לא טיפלו בקליטת עלייה, בנושאים חברתיים, מה שעשתה המערכת שלנו.

בני ועקנין: לפני שעושים פיילוט, צריך לחשוב.

בני ועקנין: אם יש מכונית טובה שהיא משומנת ועובדת טוב, צריך לחשוב לפני שמנסים פיילוט.

בני ועקנין: השיטה הזאת של האשכולות, אני עוסק בה כמעט שלושים שנים.

בני ועקנין: את עוד לא נולדת כאשר החלטנו על השיטה הזאת של האשכולות.

בני ועקנין: צריך להכיר את אשקלון ולדעת איך היא הייתה באותם ימים.

בני ועקנין: אז לא הייתה אינטגרציה חברתית.

בני ועקנין: לכן זכינו לייצר מערכת ובמערכת הזאת כולם לומדים ביחד, לומדים בבית ספר אחד ולא משנה מהיכן הם באים, והם באים מכל השכונות.

בני ועקנין: לכן נוצרו כאן בתי ספר מקיפים טובים והתוצאות מראות זאת.

בני ועקנין: לפני שאני לוקח פיילוט, אני אראה מה אני מרוויח מזה והאם זה באמת יהיה טוב וישפר יותר את מה שקיים.

בני ועקנין: סתם לומר שלוקחים פיילוט, לא יקרה שום דבר.

בני ועקנין: בכל אופן, השאלה שלך הייתה שאלה טובה.

תלמידה: האם ועדת החינוך של הכנסת מתכוונת לפעול למען שחרורו של גלעד שליט?

תלמידה: אולי לקיים יום הזדהות.

זבולון אורלב: בכנסת הקודמת הייתי יושב-ראש השדולה הפרלמנטרית להשבת החיילים החטופים ואני נמצא גם בקשר אישי קרוב מאוד עם משפחת שליט.

זבולון אורלב: אין ספק ששמירת הנושא על סדר היום הלאומי הוא חלק חשוב וחיוני בהחזרתו של גלעד שליט.

זבולון אורלב: יש לנו טראומה קשה ממקרה רון ארד ב-1986 כאשר מטוס של חיל האוויר היה במשימה בשמי לבנון והוא שחרר פצצה, קרתה שם איזושהי תקלה טכנית והפצצה התפוצצה ליד המטוס.

זבולון אורלב: המטוס התרסק, הטייס צנח וצנח רון ארד שהיה הנווט.

זבולון אורלב: הליקופטר נכנס והוציא את הטייס, את רון ארד נכנס הליקופטר ולא הוציא.

זבולון אורלב: שלוש שנים התנהל משא ומתן.

זבולון אורלב: מדינת ישראל ידעה מי מחזיק אותו, היה מכתב, סרט וידאו וכדומה, אבל לא הגיעו להסכם וכתוצאה ממהפכות שהיו בלבנון עקבותיו לא נודעו עד היום וגורלו לא ידוע.

זבולון אורלב: השיטה אז הייתה שיטת ה-שו-שו.

זבולון אורלב: אסור לדבר.

זבולון אורלב: המדינה עושה את כל מה שצריך, שר הביטחון עושה את מה שצריך, שירותי הביטחון עושים, אבל אל תדברו.

זבולון אורלב: לא היו הפגנות ואיש לא ידע.

זבולון אורלב: עד היום גורלו של רון ארד איננו ידוע וזאת טראומה קשה.

זבולון אורלב: לכן אני שייך לאלה שגמלה החלטה בלבם לא לאפשר בשום פנים ואופן לחברה הישראלית לעזוב אלא לנסות לעשות פעולות להזכיר ולהזכיר אותו ושזה יהיה על סדר היום.

זבולון אורלב: לכן ההצעה שלך היא הצעה נכונה.

זבולון אורלב: אני רוצה לבוא בדברים עם מר שליט, נבוא בדברים עם משרד החינוך ויכול להיות שצריך לקיים יום הזדהות שיוקדש לסוגיה הזאת שהיא סוגיה לא פשוטה, למחירים אותם חברה מוכנה לשלם.

זבולון אורלב: זוהי סוגיה מאוד מורכבת, זוהי סוגיה מאוד מסובכת ויש צדדים לכאן ולכאן.

זבולון אורלב: אני אומר בצורה ברורה וחדה שאני שייך לאלה שאומר שצריכים לשלם כמעט כל מחיר כדי להחזיר אותו הביתה.

זבולון אורלב: גיליתי מאמר של מי שהיה הרב הצבאי הראשון בצה"ל, הרב שלמה גורן, שלאחר מכן היה גם הרב הראשי לישראל, שהתייחס לעסקה שנקראת עסקת ג'יבריל שנעשתה ב-1985 אחרי מלחמת לבנון הראשונה ב-1982, אז נשבו שלושה חיילי צה"ל על ידי החזית העממית לשחרור פלשתין, גם כן ארגון ג'יהדי איסלאמי בראשות אחמד ג'יבריל והחיילים היו חיים.

זבולון אורלב: תמורת שחרורם מדינת ישראל שחררה 1,150 מחבלים טרוריסטים עם דם על הידיים והיה אז פולמוס גדול מאוד, כן ולא, ו-60 אחוזים מהרוצחים האלה ששחררו חזרו להיות טרוריסטים.

זבולון אורלב: אף על פי כן כתב הרב גורן מאמר שמדינה ששולחת את חייליה לקרב, להשליך את נפשם מנגד ולחרף את נפשם, אם ניתן להצילם, מדינה לא יכולה להיפטר מחובתה המוחלטת להביא אותם הביתה גם אם זה מסכן אותנו בדברים אחרים, ואין ספר ששחרור מחבלים מסכן ואי אפשר לומר שלא, אבל הסכנה הזאת היא פחות חשובה מהחובה המוחלטת של מדינה ששולחת את חייליה לקרב, לפעולות מבצעיות, להשיב את כולם הביתה בשלום.

תלמידה: אני רוצה לשאול לגבי מסע החיים לפולין.

זבולון אורלב: בעבר הייתי מנכ"ל משרד החינוך והייתי בין אלה שעיצבו את המסע לפולין.

זבולון אורלב: אני חוזר כל פעם למסע, אני מרגיש שחזרתי ישראלי טוב יותר ויהודי טוב יותר.

זבולון אורלב: ישראלי טוב יותר כי אתה מבין סוף סוף מציאות עגומה מה עלול להיות הגורל של עם שאין לו מדינה.

זבולון אורלב: עם שאין לו מדינה, הוא בסכנה.

זבולון אורלב: כאשר אתה חי במדינה שלך, אתה מרגיש כעם בטוח יותר.

זבולון אורלב: אמנם שרדנו בגולה אלפיים שנה, אבל זה עם שרידי חרב שעבר פוגרומים ורציחות.

זבולון אורלב: השואה חלה על כולם.

זבולון אורלב: חוזרים משם ישראלים יותר טובים ומבינים את המהות שלנו להיות במדינה של העם היהודי ומה שצריך לעשות זה לחזק אותה, לשרת אותה, לעשות כל דבר שניתן לעשות עבורה.

זבולון אורלב: חוזרים יהודים יותר טובים כי מבינים שהעם היהודי לא נולד בשנת 1948, בתש"ח.

זבולון אורלב: מבינים שהעם היהודי הוא עם יש לו שורשים.

זבולון אורלב: יש לנו שורשים עמוקים מפוארים שאין לאף עם בעולם ואתה פוגש שם את השורשים.

זבולון אורלב: יהדות של אלף שנים, בית היוצר של הרבה מאוד חוכמה יהודית, ספרות יהודית שבלעדיה אי אפשר להתקיים.

זבולון אורלב: אתה פוגש גם את חכמי הדורות שם.

זבולון אורלב: לצערי יש עלות מאוד גבוהה למסע הזה של שמונה ימים שעומד היום על סדר גודל של כ-6,000 שקלים, אם אינני טועה, סכום גבוה שמונע מאלפי תלמידים מלהשתתף במסע.

זבולון אורלב: קיימתי הרבה מאוד דיונים בוועדה על כך.

זבולון אורלב: לא שמעתי על רעיון פריסה, אבל אפשר לבדוק אותו.

זבולון אורלב: יש כמה אפשרויות.

זבולון אורלב: אני הגשתי הצעת חוק שלצערי עדיין אינני יכול לקדם אותה כי הממשלה, בגלל שהיא צריכה להוציא עוד כסף, היא מתנגדת.

זבולון אורלב: כל חוק שיש לו עלות תקציבית, הממשלה מתנגדת ועדיין לא הצלחתי לשכנע את הממשלה שתקציב המדינה יכסה את התשלומים האלה, בעיקר לתלמידים שמסיבות כלכליות לא יכולים להשתתף במסעות האלה ואנחנו הרי יודעים מה המצב הכלכלי של התלמידים ובית הספר יודע למי צריך לעזור.

זבולון אורלב: אם לא יעזרו לאותו תלמיד, הוא לא יצא.

זבולון אורלב: אפשרות אחת שאנחנו עובדים עליה היא להשיג מימון.

זבולון אורלב: אפשרות שנייה, לקצר את הביקור משמונה ימים לארבעה ימים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שנעשה גם ניסיון לביקור של יום אחד.

זבולון אורלב: ממריאים בשעה 4 בבוקר וחוזרים ב-4 בבוקר אחרי 24 שעות ומספיקים משהו, אבל זה לא מספיק.

זבולון אורלב: הגענו למסקנה שנלך על ארבעה ימים.

זבולון אורלב: זה מציק לנו, זאת בעיה שאנחנו עובדים על פתרונה ואני מקווה שתהיה בשורה.

זבולון אורלב: תעשו את המאמץ, תיסעו כי זה מסע חינוכי מעשי וחשוב מאוד.

מנהלת: תודה רבה.

מנהלת: אני רוצה להודות לכל האנשים שנמצאים כאן על שכיבדתם אותנו ב-1 בספטמבר בביקורכם.

מנהלת: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת על הרבה שנים של עשייה חינוכית, לך, מר אורלב.

מנהלת: תודה רבה.

מנהלת: אני רוצה לאחל לכולנו שהשנה הזאת תהיה שנת שלום, שנת ביטחון, שנה טובה.

בני ועקנין: צהרים טובים.

בני ועקנין: רבותיי, אנחנו מגיעים לסיכום הסיור.

בני ועקנין: שוב, אני קודם כל רוצה להודות לזבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך, ולכל החברים שבאו אתו – המפקח מאיר סבג וכל הצוות של ועדת החינוך, יושב-ראש הסתדרות המורים וההורים.

בני ועקנין: אחרי יום כזה באמת מקבלים עוד אנרגיות לעבוד.

בני ועקנין: תענוג.

בני ועקנין: סיירנו בגני הילדים, בבתי הספר היסודיים וכאן בבית הספר המקיף.

בני ועקנין: אין ספק שכל זה הוא תוצאה של עבודה משולבת, גם של עיריית אשקלון, של משרד החינוך – עבודה יפה מאוד של משרד החינוך – עם המחוז ועם המפקחים, וגם עם ההורים.

בני ועקנין: בשבוע-שבועיים האחרונים היו הרבה ישיבות גם עם ועדי הורים וברוך השם המערכת טובה, אבל יש כמובן דברים שאנחנו חייבים לתקן.

בני ועקנין: בנושא הזה של המיגוניות, יש הבטחה מפורשת ומסוכמת, יש תקציב מאושר של שר הביטחון אהוד ברק, של סגן שר הביטחון מתן וילנאי.

בני ועקנין: עברה הוראה לפיקוד העורף ופיקוד העורף שלח מהנדסים שעשו כבר את התוכניות והוחל בשיפוץ, אבל פתאום החליטו להפסיק.

בני ועקנין: דבר כזה לא יכול לקרות אלא צריך לפעול בנושא.

בני ועקנין: אתה כיושב-ראש ועדת החינוך צריך לפעול.

בני ועקנין: אנחנו לא מדברים על מיגון במיליארדי שקלים ולא במאות מיליוני שקלים אלא מדברים על בתי ספר - וראית היום אחד מהם – שאין להם את המיגוניות הללו.

בני ועקנין: אני רוצה שתדע שהרבה מהפרוייקטים של העשרה – אם זה מרחב או אם זה בית ציפורה או פרוייקט כמו הפרוייקט הלאומי לעולי אתיופיה – מקטינים נשירה וזה בוודאות, אבל רוב הפרוייקטים הללו הם בשיתוף של גורמים חיצוניים כמו הג'וינט או קרנות כמו קרן רש"י, קרן אלי ויזל.

בני ועקנין: כל הקרנות האלה, כולן, הודיעו לנו על קיצוצים.

בני ועקנין: מי שנתן 50 אחוזים, ייתן עכשיו 30 אחוזים וכולי.

בני ועקנין: קיצוצים בכל התוכניות הללו מהווים פגיעה, ממש פגיעה ישירה בילדים חלשים ובמי שצריך לקבל תגבור.

בני ועקנין: לנושא הזה צריך לתת תשובה.

בני ועקנין: לדוגמה, בית ציפורה, הודיעו על קיצוץ מ-60 אחוזים ל-40 אחוזים ושם יש 400 ילדים ש-80 אחוזים מהם הם עולי אתיופיה.

בני ועקנין: התוכנית הזאת פשוט מונעת נשירה.

בני ועקנין: אם יורדים מ-60 אחוזים ל-40 אחוזים, אפשר לומר שהילדים יהיו ברחוב כי מדובר במשפחות שאין להן מסגרות.

בני ועקנין: לכן צריך לתת את הדעת על כל הקיצוצים הללו כי כל הפרוייקטים החינוכיים מתבצעים דרך קרנות וגופים שכולם מקצצים את התקציב.

בני ועקנין: הם שולחים מכתב על הקיצוץ ואפילו לא יושבים לדון אתנו בנושא.

בני ועקנין: אני לא רוצה לדבר על העירייה, שם אנחנו כבר שוברים את הראש לגבי ההנחיות שקיבלנו לגבי הקיצוצים בתקציב.

בני ועקנין: יש קיצוץ בסך כל התקציב של העירייה.

בני ועקנין: יש הנחיות לשנה הזאת ואני בטוח שהן תקפות גם לשנת 2010.

בני ועקנין: בוא נאמר שעם זה אנחנו מתמודדים, קשה, אבל מתמודדים, אבל הקיצוצים האלה של כל הגופים והמוסדות, זה ממש קשה.

בני ועקנין: שוב, תודה לך.

משה ינאי: מבחינה סוציו-אקונומית אשקלון, לפי האשכולות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שזה מ-1 עד 10 כאשר 1 הוא הנמוך ו-10 הוא הגבוה, אנחנו 4 וזה אומר שאנחנו מתחת לממוצע.

משה ינאי: כלומר, אם אנחנו לא נשקיע – מלבד מקצועות הליבה, מלבד מה שנותן משרד החינוך – בעוד פרוייקטים ובעוד מיזמים ועוד השקעה בתלמידים, לא נוכל להדביק את הפערים.

משה ינאי: זה שאשקלון הגיעה להישגים גבוהים בבחינות הבגרות, זה בעצם הישג כפול ומכופל מפני שהמצב הסוציו-אקונומי הוא נמוך וללא ההשקעות האלה שאנחנו משקיעים, לא היינו מגיעים להישגים האלה.

משה ינאי: אסור לנו לרדת מזה אלא להפך, צריכים רק לעלות וללכת קדימה.

משה ינאי: לכן כל קיצוץ כזה באמת יפגע בילדים האלה שזקוקים לנו.

משה ינאי: הילדים הטובים יסתדרו בלעדינו, אבל הילדים האלה שזקוקים לנו, צריך לעשות הכל כדי שהדברים האלה התוספתיים שאנחנו מקנים יהיו חלק אינטגרלי ממערכת החינוך.

זבולון אורלב: כידוע אנחנו נוהגים בוועדת החינוך לפתוח כל שנה במקום אחר את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אנחנו החלטנו לבקש לפתוח את שנת הלימודים באשקלון, ואני מודה לך שנענית, מפני שידענו שהעיר עברה שנה לא פשוטה.

זבולון אורלב: העיר הגדולה ביותר שעברה את הבעיה של עופרת יצוקה וכמו שציינתי בדבריי, ביקרנו כאן, סיעת המפד"ל ביקרה כאן וידענו על התקופה הקשה שעברה העיר.

זבולון אורלב: אגב, גם מהדברים ששמעתם בכיתה אחת מכיתות א' בבית ספר רותם, ניתן להבין.

זבולון אורלב: הרי ילדים, אין להם מחסומים ואם שלושה ילדים מבקשים שלא יהיו קסאמים, זה ביטוי למה שילדים חושבים ומה שההורים שלהם חושבים.

זבולון אורלב: יש תחושה עדיין של חוסר ביטחון של ילדים שהם מרגישים שהם נמצאים תחת סכנה.

זבולון אורלב: לכן חשבנו שמן הראוי שכנסת ישראל תבוא ותייצג באמצעותי את פתיחת שנת הלימודים כאן באשקלון ולומר גם לעיר אשקלון שהיא לא לבד אלא אנחנו אתכם.

זבולון אורלב: באים גם לעמוד על ההישגים וגם לעמוד על הצרכים, אבל שלא תרגיש העיר שמשאירים אותה וזונחים אותה חס וחלילה לנפשה.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שאם בתי הספר שביקרתי בהם מהווים את המדגם של אשקלון, יותר טוב שלא ידע על זה משרד החינוך כי הוא יקצץ לכם עוד תקציבים כי תמיד מקצצים לאלה שיש להם הישגים טובים.

זבולון אורלב: אני באמת יוצא עם רושם מאוד מאוד טוב.

זבולון אורלב: כידוע לכם, זאת לא פעם ראשונה שאנחנו מבקרים במערכת החינוך.

זבולון אורלב: מגן הילדים, החינוך המיוחד, בית הספר היסודי והעל יסודי שביקרנו בהם, אני בהרגשה, אדוני ראש העיר, שבאמת יש כאן מערכת חינוך ראויה, טובה, עם מוטיבציה מאוד גבוהה, עם הישגים מאוד גבוהים, וברור שזה לא כמו שנתתי כאן את הדרשה, ששום דבר הוא לא אוטומטי, גם ההישגים האלה הם לא אוטומטיים.

זבולון אורלב: לכל הצלחה יש אבות.

זבולון אורלב: אמנם אומרים שלהצלחה יש הרבה אבות, אבל במקרה הזה באמת משרד החינוך והרשות המקומית השקיעו ואני ממשיך לעודד אותך להמשיך ולתת עדיפות למערכת החינוך, להשקיע בה, כי לדעתי זו ההשקעה הנכונה.

זבולון אורלב: כל תקן פנוי שיש לך, כל שעה נוספת, כדאי מאוד להשקיע כאן בעוד חוג ובעוד פעילות לבני הנוער כי זאת לדעתי ההשקעה הטובה ביותר.

זבולון אורלב: לפי הסטטיסטיקות שלי כאיש פוליטי, כל ראש עיר שהשקיע בחינוך והראה שיש לו מערכת חינוך מצליחה, הוא בדרך כלל גם ידע להיבחר פעמים רבות נוספות.

זבולון אורלב: יש ראשי ערים שיודעים איך לקבל החלטות אסטרטגיות, האם להשקיע בשיפור פני העיר, מעגלי תנועה ועוד כל מיני דברים אחרים, ויש ראשי ערים שמשקיעים בתחומים אחרים.

זבולון אורלב: אני שייך לאלה שמעודדים את ראשי הערים ואני מאוד שמח לומר שכאן אני מתפרץ לדלת פתוחה כי ההשקעות כאן הן השקעות מאוד רחבות.

זבולון אורלב: אני כמובן גם לוקח אתי כמה בעיות.

זבולון אורלב: דיברנו בוועדת החינוך על כך ששדרגו את האבטחה ועדיין אני רואה מאבטחים שעדיין לא עברו את כל הקורסים.

זבולון אורלב: אנחנו עומדים לקיים על זה דיון כדי להבטיח שבהקדם האפשרי יושלמו כל הפערים בעניין הזה ושכל מאבטח בבית ספר יהיה מאבטח שעבר את הקורס של ששת הימים.

זבולון אורלב: אנחנו בעיר שנמצאת בסמוך, שמונה-תשעה קילומטרים, לרצועת עזה ולפחות באסף מימון עומד שומר מאוד נחמד, אבל לא באשמת העירייה אלא זה מה שהמשרד לביטחון פנים היה יכול להכשיר.

זבולון אורלב: אנחנו נזרז את הנושא הזה ככל האפשר.

זבולון אורלב: הסוגיה של המיגוניות, גם היא מטרידה אותי.

זבולון אורלב: בבית ספר רותם אין, בבית ספר אסף מימון יש רק לחלק של הבנות.

זבולון אורלב: אני חושב שזה באמת מחדל שאי אפשר להשלים אתו וגם על כך – אמרתי כבר לראש העיר במהלך הביקור – נקיים דיון בוועדה ונזמין את סגן שר הביטחון שהוא אחראי על העורף יחד עם משרד האוצר.

זבולון אורלב: יכול להיות שאני אבקש אותך להשתתף באותה ישיבה עם עוד שניים-שלושה ראשי רשויות שנמצאים במה שנקרא עוטף עזה.

זבולון אורלב: הדבר הזה חייב לבוא על פתרונו.

זבולון אורלב: השקט היום הוא בחסדי החמאס שברצותו יורה וברצותו לא יורה.

זבולון אורלב: אתם רואים כאן את הסירוגין.

זבולון אורלב: אמנם כיפת ברזל תהפוך להיות מבצעית בתוך חודשים ספורים.

זבולון אורלב: בקדנציה הקודמת הייתי יושב-ראש ועדת ביקורת המדינה שעשתה מלחמת עולם כדי לזרז ככל האפשר את כיפת ברזל וברוך השם אנחנו קוצרים היום את הפירות של הדבר הזה, אבל אי אפשר לסמוך ולכן המיגוניות הן גם מקנות ביטחון לתלמידים אחרי הנס שאירע לבית ספר עמית.

זבולון אורלב: אצלנו כותבים שאין סומכים על הנס ואנחנו לכן צריכים לעשות כל דבר שאפשר.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף שמטריד אותי היא הסוגיה של הסייעות בחינוך המיוחד ואנחנו נטפל בנושא הזה.

זבולון אורלב: ברור לי לחלוטין שהתקן הקיים או ההסדר הקיים בחינוך המיוחד לא עונה על הצרכים.

זבולון אורלב: טיפלנו בזה, היה בג"ץ אבל כאשר אתה נפגש בעיניים ורואה בית ספר עם 56 תלמידים ויש 90 שעות, שזה בקושי שתי משרות פלוס, עם זה אי אפשר להתמודד ואל מול זה אתה רואה את עבודת הקודש שעושות המטפלות והסייעות.

זבולון אורלב: זאת אכן עבודת קודש.

זבולון אורלב: אגב, אני באופן אישי מעריץ את האנשים האלה.

זבולון אורלב: זאת לא חכמה להיות מנהלת של מקיף כזה, אבל לטפל בילד סיעודי, להחזיק אותו על הידיים חמש שעות, אני אישית מעריץ.

זבולון אורלב: אני איש חינוך ואני מעריץ כל פעם כאשר אני נכנס לחינוך המיוחד, דווקא את הסיעודיים והמורכבים הערצה גדולה.

זבולון אורלב: לגבי הכיתות העמוסות שגם כאן מתעוררת שאלה תקציבית.

זבולון אורלב: באסף מימון ראינו את הכיתות העמוסות מאוד, המנהלת כאן מדברת על ממוצע מאוד מאוד גבוה שהוא נושא מטריד ולפי דעתי הוא צריך להיות רשום גם במשימות שלכם וזאת משימה משותפת של העירייה ושל משרד החינוך, כי ככל שתחלקו כיתות תצטרכו יותר תקנים ויצטרכו גם לבנות יותר, ומי שבונה זה משרד החינוך.

זבולון אורלב: כמובן גם העירייה היא הגורם הראשון והיא עומדת בחזית הראשונה של הבעיה.

זבולון אורלב: לפי דעתי צריך לטפל בנושא ונחשוב על איזושהי עזרה ראשונה בעיקר בכיתות העמוסות.

זבולון אורלב: אני לא מבין איך מורה בכיתה א' יכולה לעמוד מול ארבעים ילדים ובחנוכה הילדים כבר יהיו עם יסודות ראויים של כתיבה וקריאה.

זבולון אורלב: אני מודה שאין לי ניסיון בכיתות יסוד, אני בא מהחינוך העל-יסודי, אבל זה נראה לי משימה בלתי אפשרית.

זבולון אורלב: תקן בגן הילדים כידוע לך הוא 35 ילדים, וראינו בממלכתי 30 ילדים ובממלכתי-דתי 35 ילדים.

זבולון אורלב: אם אתה שואל אותי, אני לא הייתי רוצה להחליף את הגננת הזאת.

זבולון אורלב: זה לא פשוט.

זבולון אורלב: אשקלון, כמו שאמר בצדק ראש העיר וגם ראש מינהל החינוך, סמנכ"ל החינוך, היא עיר הטרוגנית.

זבולון אורלב: אתם עיר הטרוגנית.

זבולון אורלב: בסביון הכיתה היא הומוגנית.

זבולון אורלב: לעמוד בכיתה הטרוגנית, זאת בעיה.

זבולון אורלב: כאשר יש לך שתי רמות ידע או שלוש רמות ידע באותה כיתה, זה בערך המצב בכיתות הטרוגניות, אתה צריך בעצם ללמד שלוש כיתות.

זבולון אורלב: תחשוב שאתה נכנס ללמד ארבעים ילדים בכיתות א', ב' ו-ג' או בכיתות ד', ה' ו-ו'.

זבולון אורלב: זאת כמעט משימה בלתי אפשרית.

זבולון אורלב: שמחתי לראות שבאחת הכיתות הייתה בת שירות לאומי כי לדעתי זאת עזרה הכרחית ונחוצה, אבל צריך לחשוב גם על פתרונות של עזרה ראשונה.

זבולון אורלב: גם אנחנו נבדוק במשרד החינוך ונראה מה ניתן לעשות.

זבולון אורלב: בסך הכל אני באמת יוצא עם ברכה והערכה והוקרה מאוד מאוד עמוקה לעיר אשקלון ולמחוז הדרום במשרד החינוך, גם לפיקוח של הממלכתי וגם הממלכתי-דתי, הפיקוח שנמצא אתנו כאן, וגם כמובן להסתדרות המורים כי כמו שאמרתי באחד המקומות, איכות בית הספר הוא כאיכות המורים והמנהלים שלו.

זבולון אורלב: אני מברך אתכם בהצלחה.

זבולון אורלב: יש לכם שגריר בירושלים ובכנסת.

זבולון אורלב: אם יש לכם איזה שהן בעיות, אנחנו תמיד לרשותכם.

זבולון אורלב: אני רואה שיושב-ראש ועד ההורים של בית הספר רוצה לומר משהו.

קריאה: אתה איש חינוך.

קריאה: צריך להחזיר את הסמכויות שנלקחו, שלקחנו במו ידינו, מהמורים ומההנהלה ומגורמי החינוך.

קריאה: צריך לחדש תקנונים ולהחזיר את הגלגל אחורנית ולהחזיר עטרה ליושנה ולא רק בסיסמאות.

זבולון אורלב: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

זבולון אורלב: אצלנו אומרים שאין מזרזים אלא למזורזים.

זבולון אורלב: אנחנו מאוד מזורזים ואני שמח גם על הזירוז שלך.

זבולון אורלב: אגב, בסיום מושב הקיץ של הכנסת, בתוך שבועיים העברנו חוק שרצה שר החינוך לאפשר יותר סמכויות לבית ספר להרחיק תלמידים, את אותם הבודדים ומדובר על ארבעים-חמישים בכל הארץ ששהותם בבית הספר היא פשוט חבלה בתהליך הלימודי אבל עצם העניין שפעם ראשונה ועדת החינוך בראשותי החליטה שאין חסינות אוטומטית לכל תלמיד בכל מצב.

זבולון אורלב: אין.

זבולון אורלב: זה שיקול דעת של מנהלים ומורים.

זבולון אורלב: אני בדיונים עם משרד החינוך כדי להמשיך את התהליך ולראות מה עוד צריך וניתן לעשות כדי להחזיר את הסמכות המורית לבית הספר ולהעניק עוד ועוד, אבל זאת לא רק הסמכות אלא זה דבר יותר רחב כי צריכים גם לתת יותר כלים לבית הספר להתמודד עם הדבר הזה.

זבולון אורלב: זאת מסכת מאוד מאוד מורכבת וארוכה וגם על כך נקיים דיון.

קריאה: יש מחסור חמור מאוד בפסיכולוגים.

זבולון אורלב: ביקשתי לערוך עדכון ועל פי בקשתי נערך מחקר על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת באשר למצבת הפסיכולוגים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: התגלתה תמונה עגומה מאוד שמראה שמדינת ישראל חסרה כ-50 אחוזים מהפסיכולוגים על פי תקנים של משרד החינוך.

זבולון אורלב: הבעיה היא לא מחסור בפסיכולוגים כמו המחסור בתקנים.

זבולון אורלב: בעקבות המחסור בתקנים, גם התחיל להיווצר מחסור בפסיכולוגים כי סטודנטים אומרים לעצמם שהם לא ישקיעו השקעה אדירה כי בסוף הם לא מקבלים עבודה.

זבולון אורלב: כידוע לך אנחנו בוועדה פועלים רק ארבעה חודשים בכנסת הנוכחית ודברים שלא היו קשורים לפתיחת שנת הלימודים דחינו.

זבולון אורלב: משבוע הבא נתחיל לקיים עוד ישיבות סדירות ואני מבטיחך שאנחנו נקיים על כך דיון עם משרד החינוך ועם יתר הגורמים הנוגעים בדבר.

זבולון אורלב: מר ינאי, אתה מוזמן לעקוב אחרינו באינטרנט, וברגע שתתקיים הישיבה, ככל שתרצה להשתתף בה, אני אשמח.

זבולון אורלב: אני אשמח גם לעזור בפתרונות נקודתיים כאן באשקלון.

זבולון אורלב: תודה רבה על האירוח ושיהיה בהצלחה רבה.