ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 92, 2009-07-28 09:30

חיים כץ: בוקר טוב, יום שלישי בשבוע, ז' באב, תשס"ט, 28 ליולי 2009.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום תקנות דמי מחלה, היעדרות בשל מחלת ילד, תיקון התשס"ט -2009.

חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע את נציגי התמ"ת.

דבורה אליעזר: בוקר טוב.

דבורה אליעזר: עורכת הדין דבי אליעזר, לשכה משפטית, משרד התמ"ת.

דבורה אליעזר: בהמשך לדיון הקודם שהתקיים בוועדה בקשר לתקנות שמונחות לפניכם התקנות האלה באות לקבוע את האישורים ואת ההצהרות שנדרש עובד שהוא הורה, הורה במשפחת אומנה או אפוטרופוס של אדם עם מוגבלות החייב בסיוע אישי לצורך היעדרותו, לצורך מתן סיוע אישי האמור.

דבורה אליעזר: התקנות באות לתקן תקנות דמי מחלה היעדרות בשל מחלת ילד שכבר קובעות היום הצהרות ואישורים שצריך להביא עובד שהוא הורה לצורך היעדרותו בשל מחלה של ילדו.

דבורה אליעזר: הוא צריך להביא גם אישור רפואי וגם הצהרות כגון הצהרה שבן זוגו הוא עובד עצמאי ולא נעדר מעבודתו והצהרה לגבי ימים שהוא נעדר בגין המחלה.

דבורה אליעזר: בדיון הקודם אישרה הוועדה את הפלח של התקנות שעסק במימוש של הזכות לדמי מחלה בשל מחלת ילד של הורה במשפחת אומנה כאשר המחלה היא מחלה של ילד ואנחנו לא מדברים על מתו סיוע אישי לאדם עם מוגבלות החייב בסיוע אישי.

דבורה אליעזר: עכשיו אנחנו מבקשים בעצם לאשר את הפן השני של התקנות שמדבר על מתו סיוע אישי על ידי העובד לאדם עם מוגבלות כאשר מתן הסיוע האישי דורש ממנו להיעדר מהעבודה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש פה עוד מישהו שרוצה להעיר?

טובה רקנטי: עורכת דין טובה רקנטי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

טובה רקנטי: אנחנו שותפים להתקנת התקנות האלה ואני רק רוצה לפרט.

טובה רקנטי: אנחנו מקבלים פניות רבות להורים של ילדים עם מוגבלות.

טובה רקנטי: גם אחרי חקיקת התיקון לחוק שבעצם מקנה להם זכות להיעדר ההורים האלה נדרשים על ידי המעבידים מגוון מאוד רחב של אישורים לצורך קבלת הזכות הזאת ללא צורך מימוש הזכות, החל ממעבידים שדורשים להביא פרטים לגבי המוגבלות.

חיים כץ: התקנות מתאימות לך?

חיים כץ: הן בסדר?

טובה רקנטי: התקנות מצוינות ולדעתי הן מחויבות המציאות כדי מצד אחד לתת למעבידים את היכולת לדעת שאכן העובד נעדר בגלל הילד שלו ולהורים כדי להגדיר מה הזכויות שלהם ואיך לממש אותן ולא להיות בידי המעביד לשבט או לחסד.

נועה בן שבת: 15 ימים בשנה.

נועה בן שבת: בנסיבות מסוימות 30 ימים בשנה.

נועה בן שבת: באמת התקנות מסבירות בדיוק איזה תנאים צריך בשביל לקבל את כל 30 הימים.

דור מיכאל: ד"ר דור מיכאל, ראש אגף רפואה במשרד הבריאות.

דור מיכאל: התנצלות על התרוצצות בין ועדות.

דור מיכאל: רק נקודה אחת שאני רוצה להצטרף לגברת.

דור מיכאל: בתקנות הקיימות נדרשים ההורים להביא אבחנות למעסיק.

דור מיכאל: זה לא עניינו מה האבחנה הרפואית.

בישארה אלי פארן: בישארה אלי פארן מהמחלקה המשפטית נציבות שירות המדינה.

בישארה אלי פארן: אנחנו מאשרים את התקנות ואנחנו רוצים להדגיש את זה כי אנחנו מחכים לזה כבר שנתיים.

בישארה אלי פארן: אנחנו רוצים לאמץ את החוק לתוך התקשי"ר אבל אנחנו מחכים למחוקק להתקין את התקנות האלה כדי ליישר קו פעם אחת ולא לעשות את זה כמה פעמים.

חיים כץ: אם אתה מחכה שנתיים אז בוא אנחנו נתחיל להקריא את התקנות כדי שלא תחכה שנתיים לשווא.

נועה בן שבת: כיוון שחלק מהנושאים שנמצאים פה הם מסומנים פה באופן כהה.

חיים כץ: אנחנו נקריא רק את מה שלא אושר.

אור רוזנמן: תקנות במחלה היעדרות בשל מחלת ילד, תיקון התשס"ט - 2009.

אור רוזנמן: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 2 ו-4 לחוק דמי מחלה, היעדרות בשל מחלת ילד התשנ"ג - 1993.

אור רוזנמן: להלן החוק.

אור רוזנמן: בהתייעצות עם ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של העובדים במדינה עם ארגונים של מעבידים שלדעת השר הם נוגעים בדבר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אני מתקין תקנות אלה.

אור רוזנמן: החלפת תקנה 1. 1.

אור רוזנמן: במקום תקנה 1 לתקנות דמי מחלה, היעדרות בשל מחלת ילד התשנ"ג 1993 להלן התקנות העיקריות יבוא, הצהרת עובד.

אור רוזנמן: ב.

אור רוזנמן: עובד שנעדר מעבודתו מכוח סעיפים 1 ב או 1 ג לחוק לצורך מתן סיוע אישי לאדם עם מוגבלות ימסור למעבידו הצהרה חתומה בידו לפי הטופס שבתוספת השנייה.

אור רוזנמן: החלפת תקנה 2. 2.

אור רוזנמן: במקום תקנה 2 לתקנות העיקריות יבוא צירוף מסמכים, 2.

אור רוזנמן: א' להצהרה כאמור בתקנה 1 יצרף העובד את המסמכים הבאים.

אור רוזנמן: 1 לגבי היעדרות לפי סעיפים 1 ו-1 א, אישור של רופא בדבר מחלת ילדו.

אור רוזנמן: 2.

אור רוזנמן: לגבי היעדרות לפי סעיפים 1 ב לחוק אישור של רופא המעיד שאדם שבגינו נדרשת ההיעדרות הוא אדם עם מוגבלות הנזקק לסיוע אישי בשל מוגבלותו ואם הסיוע האישי נדרש לצורכי ליווי סיוע או השגחה בטיפול רפואי או פרה רפואי.

ורד וייס: עורכת הדין ורד וייס.

ורד וייס: בתקנות כיום לפני התיקון נדרש אישור רפואי.

ורד וייס: לאו דווקא אישור של רופא.

ורד וייס: והיום התיקון פה בא ומחמיר בעינינו כשהוא דורש אישור של רופא.

ורד וייס: כאשר למשל אני לוקחת את ילדי או כל הורה לוקח את ילדו לבדיקה דם הוא לא צריך לאישור של רופא שהוא היה שם.

ורד וייס: מספיק אישור של המרפאה.

ורד וייס: אישור רפואי זה הנוסח שקיים היום.

ורד וייס: אנחנו מבקשים שזה יישאר הנוסח.

נועה בן שבת: צריך להבחין בין שני אישורים שכלולים באותו סעיף.

נועה בן שבת: יש אישור שמעיד שאדם הוא אדם עם מוגבלות.

ורד וייס: יש לי עוד הערה אחת.

ורד וייס: ההערה של נועה פה לגבי האישור שאדם עם מוגבלות אין לנו בעיה שזה יהיה אישור של רופא.

ורד וייס: הבעיה שלנו זה לגבי ההיעדרות.

ורד וייס: לא כל היעדרות מצריכה אישור של רופא בנוסח היום זה אישור רפואי.

ורד וייס: אנחנו מבקשים שזה יישאר אישור רפואי.

נועה בן שבת: הסיפא שאומר שאם הסיוע האישי נדרש לצורכי ליווי אישור של הגורם המטפל שזה יכול להיות גם האחות וגם המזכירה הרפואית שם.

ורד וייס: גם פה יש לי בעיה.

ורד וייס: אם הסיוע לא נדרש לצורכי ליווי להשגחה לטיפול רפואי מלווים את אותו אדם עם מוגבלות לאיזושהי ועדה רפואית לקבלת הנכות שלו.

ורד וייס: אז זה לא נכנס ולא צריך שום אישור.

ורד וייס: או לאיזשהו ליווי.

ורד וייס: לכל מצב שהוא לא פרה רפואי או רפואי לא נדרשים אישורים.

ורד וייס: למה לבוא ולהוסיף אישורים שזה דווקא טיפול רפואי או פרה רפואי.

ורד וייס: מספיקה ההצהרה פלוס האישור הרפואי הקבוע שזה אדם עם מוגבלות.

נועה בן שבת: את אומרת שצריך להסתפק ב-1 בלי שום אישורים חיצוניים.

ורד וייס: לא צריכים אישור נוסף.

ורד וייס: מספיקה הצהרה.

חיים כץ: הצהרה של מי?

ורד וייס: של העובד.

חיים כץ: גם לא פתק מהאחות את אומרת.

ורד וייס: אם זה לא ביקור רפואי בכלל.

ורד וייס: הוא לקח את האדם עם המוגבלות לוועדה רפואית בביטוח לאומי.

חיים כץ: את מדברת על פעם בחיים.

חיים כץ: אנחנו מדברים על חיים שגרתיים.

ורד וייס: לקח אותו לקלינאי תקשורת.

חיים כץ: שיביא אישור.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים לתת פתח למישהו לנצל לרעה את מה שזה.

חיים כץ: שיביא אישור.

ורד וייס: לא צריך.

ורד וייס: גם היום לא מוצדק שצריך להביא אישור במצבים אחרים.

חיים כץ: את יודעת מה גורם לדברים שזה יותר מדי טוב שלא מצליחים להשיג הישגים.

חיים כץ: אם זה הכול פתוח אנשים לצערי מנצלים את זה לרעה ואחר כך מרעים את כל התנאים.

חיים כץ: צריך להביא אישור.

חיים כץ: אני בעד שיביאו אישור.

חזקיה ישראל: אנחנו מתנגדים לבקשה הזאת.

חזקיה ישראל: הנושא הזה נדון בעבר ואין שום בעיה.

חזקיה ישראל: אנחנו לא מבקשים אבחון.

חזקיה ישראל: אם זה קלינאי תקשורת היא כותבת שהוא בתאריך זה ובזה ביקר אצלי וזה הכול.

אדי וייס: עורך דין אדי וייס סגן היועץ המשפטי של משרד הרווחה.

אדי וייס: יש איזה חוסר עקביות פה שמבודדים את הנושא של טיפול רפואי לעומת דברים אחרים.

אדי וייס: אז או שלא דורשים אישורים בכלל או לגבי הכול נראה לי יותר הגיוני.

אדי וייס: לפי התקנה פה 2 א 2 מבודדים את הנושא של טיפול רפואי.

אדי וייס: לגבי כל שאר הנושאים של סיוע אישי אין צורך באישור.

אדי וייס: אז נראה לנו שזה מיותר לדרוש את זה רק לגבי טיפול רפואי.

נועה בן שבת: השאלה אם בכל מקום אחר אתה יכול לבקש אישור רפואי.

אדי וייס: זה מכביד.

אדי וייס: זה באמת מכביד.

נועה בן שבת: בטיפול פרה רפואי אתה יכול לקבל אישור.

אדי וייס: מספיק שיש אישור שהאדם הזה זקוק לסיוע האישי לעניות דעתנו.

חיים כץ: ואז מה שאתה אומר שיש לו 16 יום מתי שהוא רוצה במהלך השנה לנצל.

חיים כץ: חופש.

חיים כץ: תוספת של 16 ימי חופש שהוא יכול לקחת מתי שהוא רוצה.

נועה בן שבת: לא מוסיפים לו ימי חופש אבל מאפשרים לו לזקוף את ימי המחלה הצבורים לו.

חיים כץ: זה 16 ימי חופש נוספים עבור החופשה השנתית שיש לו.

נועה בן שבת: זה ימי מחלה וימי חופשה.

חיים כץ: בימי מחלה אנשים צוברים מאות ימים.

חיים כץ: מאות ימים מה שהם לא צוברים בחופש.

חיים כץ: אז יש לו 600 יום אז הוא אומר, יש מפעלים, הרבה מקומות שלא פודים את ימי המחלה והם הולכים לאיבוד כשבן אדם מסיים את עבודות.

חיים כץ: אז הוא אומר, החופש אני שומר לי, ואני משתמש בימי מחלה והופך אותם לחופש.

נועה בן שבת: זה חלק ממקומות העבודה.

נועה בן שבת: לפי החוק בעצם יש רק 90 ימים צבורים של ימי מחלה.

חיים כץ: בחלק ניכר מהמקומות יש 1300 יום.

שלמה אליישר: גם לגבי ימי מחלה הוא חייב להגיש, כל השאר יש לו אישור.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אבל פה הוא מדבר על פטור מלא מלהביא אישורים.

חיים כץ: פטור גורף של צריך אישורים.

דבי אליעזר: לגבי הטענה הראשונה של ההסתדרות להביא אישור של רופא במקום אישור רפואי אנחנו יכולים להסכים שבקשר למחלת ילד רגילה כשאנחנו מדברים על היעדרות בשל מחלת ילד, נחזור לנוסח הקודם ושזה יהיה אישור רפואי במקום אישור של רופא.

דבי אליעזר: אלא אם כן יש פה התנגדויות.

דבי אליעזר: אבל לגבי אדם עם מוגבלות האישור

נועה בן שבת: את מדברת על הדברים שאושרו.

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: זה בתקנה 2 א 1.

דבי אליעזר: זה אני מוכנה לתקן.

חיים כץ: אישור רפואי ולא אישור של רופא.

נועה בן שבת: דווקא מחלת ילד זה יותר דורש אישור של רופא.

נועה בן שבת: הוא רואה רופא.

טובה רקנטי: מחלת ילד זה גם היעדרות לצורך בדיקת דם במרפאה.

דבי אליעזר: מאחר שזה היה הנוסח של התקנות הקודמות אני מוכנה לחזור לנוסח הקודם.

דבי אליעזר: אבל לגבי אישור של רופא המעיד שהאדם בגינו היעדרות הוא אדם עם מוגבלות חייב להיות אישור של רופא כי הרופא הוא זה שצריך להעיד שמדובר באדם עם מוגבלות.

דבי אליעזר: החוק לא יכול להעיד על העובדה הזו.

נועה בן שבת: האם פסיכולוג שהוא לא רופא יכול להעיד שאדם הוא עם פיגור?

דבי אליעזר: על הנושא הזה באמת קיימנו התייעצויות כבר שנה וחצי.

דבי אליעזר: לאחר שהתייעצנו עם כל הגורמים הגענו לכלל המסקנה שקל להורה להגיע לרופא ואנחנו לא אומרים איזה סוג של רופא ולבקש את האישור הזה.

דבי אליעזר: האישור הזה הוא נדרש להביא אותו רק פעם בשנה.

חיים כץ: שמעת מה היועצת המשפטית של הוועדה שאלה?

חיים כץ: האדם הלך לפסיכולוג.

חיים כץ: אחרי זה הוא צריך ללכת לרופא ולספר לו שהוא היה אצל פסיכולוג וייתן לו אישור?

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: הוא לא צריך לבוא כל פעם מחדש ולהעיד על כך שהאדם הוא אדם עם מוגבלות.

דבי אליעזר: הוא פעם בשנה פשוט צריך לבוא עם אישור.

חיים כץ: למה הוא צריך לבוא פעם בשנה?

חיים כץ: מה קרה אחרי שנה?

חיים כץ: הוא נעשה בסדר?

דבי אליעזר: אז זה מה שאנחנו לא יודעים.

דבי אליעזר: כל מה שאנחנו מבקשים זה שאם אותו עובד רוצה להיעדר מהעבודה כדי להשגיח על ילדו ולא דווקא בגלל שהוא צריך ללוות אותו לטיפול רפואי או פרה רפואי הוא יכול להיעדר.

דבי אליעזר: כל מה שהוא נדרש לעשות זה להביא אישור שהבן שלו הוא אדם עם מוגבלות.

דבי אליעזר: דווקא כדי לא להכביד על ההורים אנחנו המצאנו את המנגנון הזה של להביא פעם בשנה את האישור ואחר כך הוא רק צריך להצהיר שהוא נעדר כדי לתת השגחה לילדו.

חיים כץ: למה הוא צריך כל שנה להביא אישור שהוא בן אדם עם מוגבלות?

דבי אליעזר: כי אנחנו לא יודעים מה מצבו.

חיים כץ: אנחנו יודעים.

חיים כץ: עם הגיל הוא לא נעשה יותר טוב, הוא נעשה יותר גרוע.

דבי אליעזר: יש סוגים שונים ומגוונים של מוגבלויות ולכן אנחנו מבקשים את האישור הזה.

דבי אליעזר: יכול להיות שאדם שהיה במהלך שנה מסוימת מוגבל, יכול להיות שמצבו השתנה.

משה (מוץ) מטלון: אם הוא מביא לך אישור שיש לו אחוזי נכות לצמיתות, אז מה?

משה (מוץ) מטלון: אז כל שנה הוא צריך לחדש את זה?

משה (מוץ) מטלון: תסבירי את העניין הזה.

חיים כץ: אני אומר לעורכת דין של התמ"ת, להיטות היתר שלכם.

דבי אליעזר: אבל המוגבלות יכולה להיות זמנית לפי ההגדרות של חוק שוויון לאנשים מוגבלים ולכן אנחנו לא יודעים איזה סוג של מוגבלות.

דבי אליעזר: יכולה להיות מוגבלות זמנית.

דבי אליעזר: לכן אנחנו מבקשים את האישור הזה.

דבי אליעזר: לא כל פעם כמו שמבקשים אצל מחלה של ילד, שכל פעם צריך לבוא ולבקש אישור של רופא.

דבי אליעזר: אלא רק פעם אחת בשנה.

דבי אליעזר: זה הכול.

דן אורן: עורך דין דן אורן ממשרד המשפטים.

דן אורן: אנחנו כמובן ליווינו את העבודה על התקנות והכול מתואם.

דן אורן: אני רוצה להסב את תשומת הלב שבשלב הזה של הניסוח יש בהמשך הוראה לגבי התדירות שבה צריך להביא אישור.

דן אורן: מה שדובר כאן.

דן אורן: אבל היועצת המשפטית של משרד התמ"ת קודם כל ענתה על השאלה של היועצת המשפטית של הוועדה בקשר להאם אפשר פסיכולוג.

דן אורן: ופה התשובה היא שמבחינת האמינות מצד אחד שזה צריך להיות רופא ומבחינת לא להקשות יותר מדי על הורים של ילד עם מוגבלות מי שהכי נגיש זה דווקא הרופא שזה יכול להיות כל מיני רופאים ואנחנו מכירים את זה מהמציאות ודווקא פסיכולוג לא נראה לי כל כך נגיש.

דן אורן: זה השלב שבו אנחנו נמצאים.

דן אורן: עכשיו לגבי כמה פעמים צריך להביא זה מופיע בשלב יותר מאוחר.

חיים כץ: בן אדם עם מוגבלות קבועה, למה הוא צריך להביא פעם בשנה אישור ולא פעם בחיים.

דן אורן: מה שבאמת חשוב פה להדגיש זה שבכוונת מתכוון, אני אומר את זה כאחד שעוסק רבות בחוק שוויון זכויות לנכים ומוגבלות במשך כל השלבים בכוונת מתכוון ההגדרה של אדם עם מוגבלות בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וזו הגדרה שמאמצים כאן היא הגדרה רחבה והיא כוללת גם מוגבלות זמנית.

דן אורן: יכול להיות שהתקופה יכולה באמת כמו שמציע אדוני היושב ראש יכול להיות, אני מניח שמשרד התמ"ת יהיה פתוח לזה, להתייחס למוגבלות קבועה ואז לא צריך אישור בתדירות כזאת לפחות.

חיים כץ: משרה התמ"ת פתוח לזה?

משה (מוץ) מטלון: כן?

משה (מוץ) מטלון: אתם פתוחים לנכות קבועה ולנכות זמנית?

דבי אליעזר: אין לנו בעיה לעשות את האבחנה.

דבי אליעזר: אם יש צורך בתיקון כל עוד אין התנגדויות אין לנו בעיה.

אילן גילאון: אדוני היושב ראש זה חוק שקשור להרבה מוגבלויות של הרבה אנשים עכשיו.

טובה רקנטי: אני מבקשת להשיב על כל הדברים שעלו פה.

טובה רקנטי: ראשית לגבי שאלת הפסיכולוג.

טובה רקנטי: כשאנחנו נתנו את דעתנו איזה אישור מאיזה גורם נדרש, אני חייבת להסביר, ביקור אצל פסיכולוג עולה כמה מאות שקלים.

טובה רקנטי: הורים לילדים עם מוגבלות מגיעים לפסיכולוג לצורך אבחונים פעם בכמה שנים והאבחון עולה 2400 שקל.

טובה רקנטי: אם זה אבחון נרחב.

טובה רקנטי: כדי לקבל אישור כזה מהפסיכולוג אדם יצטרך לשלם כסף.

טובה רקנטי: כדי לקבל אישור כזה מרופא הילדים או רופא המשפחה שיקבל לידיו את האבחון של הפסיכולוג ועל סמך האבחון ייתן את האישור לא עולה כסף.

טובה רקנטי: כשניסינו לאזן בין הצרכים זה היה האיזון.

טובה רקנטי: לגבי פעם בשנה.

טובה רקנטי: במקרה של פעם בשנה ניסינו לאזן לטובת המעסיקים.

טובה רקנטי: אם אין פה התנגדות אנחנו בוודאי שלא נתנגד.

טובה רקנטי: הרבה פעמים רופא ילדים או רופא כזה או אחר לא יודע אם המוגבלות היא קבועה או זמנית.

טובה רקנטי: זה בוודאי לא במקרה קיצון.

טובה רקנטי: אבל במקרי האמצע הרופא הזה שנדרש לתת את האישור לא יודע אפילו במקרה של ילד עם לקות למידה.

טובה רקנטי: כרגע האבחון הוא מאוד מאוד חמור.

טובה רקנטי: זה לא אומר שלכל אורך חייו הילד ייחשב אדם עם מוגבלות.

טובה רקנטי: אם בהמשך חייו הוא לא ייגש לתחום האקדמי יכול מאוד להיות שהוא לא ייחשב אדם עם מוגבלות.

טובה רקנטי: מה שאנחנו באים ואומרים ככל שהוועדה תסבור שאין צורך ומספיק אישור כזה באופן קבוע אנחנו לא נתנגד לכך.

טובה רקנטי: זה היה האיזון.

טובה רקנטי: אנחנו לא סבורים שפעם בשנה לגשת לרופא ולקבל את האישור זה מחמיר אבל אם הוועדה תסבור אחרת.

גלי טל: עורכת הדין גלי טל, האגודה לילדים אוטיסטים.

גלי טל: בהקשר של תדירות הבאת אישור מרופא, אוטיזם כפי שאני בטוחה שאתם יודעים לצערנו זה לא מחלה שעוברת.

חיים כץ: היינו שם.

חיים כץ: זה נגמר.

חיים כץ: מה שקבוע יביא פעם בחיים.

גלי טל: אז אני רק רוצה לחזק את ידיכם.

חיים כץ: לא צריך לחזק, אנחנו מספיק חזקים.

דבי אליעזר: יש לנו הצעה.

דבי אליעזר: לקבוע לגבי אישור על אדם עם מוגבלות שמוגבלותו קבועה להביא את האישור פעם אחת בלבד כמו שעשינו אצל אפוטרופוסים.

דבי אליעזר: ולגבי מוגבלות זמנית אז זה יהיה פעם בשנה.

אילן גילאון: את מביאה דוגמאות שאינן רלוונטיות.

אילן גילאון: לקות למידה זו איננה מחלה.

נועה בן שבת: אם נחזור לנוסח.

נועה בן שבת: הרי זה מופיע לנו בנוסח בסעיף 2 ב 1.

נועה בן שבת: אנחנו נגיד אישור או מסמך כאמור בתקנת מנשה א 2 למעט לגבי אדם עם מוגבלות שמוגבלותו קבועה ואז אנחנו אומרים אדם שמוגבלותו קבועה מחריגים אותו וכל אדם אחר אם יש ספק אפילו אם מוגבלותו קבועה או לא קבועה אז פעם בשנה.

נועה בן שבת: הסעיף לא קובע את הצורך באישור.

נועה בן שבת: התנאי הזה הוא נוגע לתדירות של האישור.

נועה בן שבת: 2 סעיף קטן ב'.

שלמה אליישר: ד"ר שלמה אליישר, מנהל אגף השיקום במשרד הרווחה.

שלמה אליישר: אני חושב שבהחלט צריך לקבל אישור.

שלמה אליישר: יש בעיה לגבי תינוקות וילדים עד גיל 3 לפחות, הרבה פעמים, אנחנו רואים את זה עם חוק מעונות יום שיקומיים שיש להם מוגבלות אבל התהליך של הכרה במוגבלות דרך המוסד לביטוח לאומי הוא יכול להימשך הרבה מאוד זמן ואתה רואה ילדים שיש להם מוגבלות בהחלט ניכרת משמעותית לא פשוטה והתהליך עדיין קשה.

עפו אגבאריה: אם זה בתהליכי אבחון אז זה יכול להיות.

עפו אגבאריה: אבל כשזה נקבע אז זהו.

אדי וייס: לאור המגמה של הוועדה להקל כמה שאפשר יש לי עוד הצעה.

אדי וייס: לפחות לגבי אנשים עם פיגור שכלי.

אדי וייס: יש ועדת אבחון לפי חוק הסעד לטיפול במפגרים שזה הגורם שקובע פיגור שכלי.

אדי וייס: אני חושב שלגביהם אפשר גם כן להסתפק בזה.

אור רוזנמן: אנחנו בסעיף 2 א 2 .

נועה בן שבת: 2 א 2 לא משנים.

נועה בן שבת: מה שאנחנו כן נשנה זה בא 1, שבמקום אישור של רופא זה יהיה אישור רפואי בדבר מחלת הילד.

אורי רוזנמן: אני אקרא את סעיף 2.

אורי רוזנמן: צירוף מסמכים 2 א.

אורי רוזנמן: להצהרה כאמור בתקנה 1 יצרף העובד את המסמכים והאישורים הבאים.

אורי רוזנמן: 1.

אורי רוזנמן: לגבי היעדרות לפי סעיפים 1 ו-1 א, אישור רפואי בדבר מחלת ילדו.

אורי רוזנמן: 2.

אורי רוזנמן: לגבי היעדרות לפי סעיף 1 ב לחוק אישור של רופא המעיד שאדם שבגינו נדרשת היעדרות או אדם עם מוגבלות הנזקק לסיוע אישי בשל מוגבלותו ואם הסיוע האישי נדרש לצרכי ליווי, סיוע, או השגחה בטיפול רפואי או פרה רפואי גם אישור של הגורם המטפל המעיד על יום ותחום השעות שבהן ניתן הטיפול.

אורי רוזנמן: 3.

אורי רוזנמן: לגבי עובד שבן זוגו עובד עצמאי מסמך או אישור כאמור בתקנה 1 א. 4.

אורי רוזנמן: לגבי עובד שהוא אפוטרופוס של אדם עם מוגבלות צו מינוי אפוטרופוס לפי חוק הכשרות המשפטית ואפוטרופסות התשכ"ו - 1962.

אורי רוזנמן: 5.

אורי רוזנמן: כבר אישרנו.

אורי רוזנמן: ב.

אורי רוזנמן: על אף האמור בתקנת משנה א רשאי העובד למסור למעבידו את המסמכים או האישורים הבאים במועדים ובתקופות המפורטות להלן ובלבד שיודיע למעבידו תוך זמן סביר אם חדל לחול תנאי שעליו מעידים האישורים או המסמכים האמורים או אם פג תוקפם או בוטל.

אורי רוזנמן: 1.

אורי רוזנמן: אישור או מסמך כאמור בתקנת משנה א 2 למעט אדם עם מוגבלות שמוגבלותו קבועה פעם אחת בתוך תקופה של 12 חודשים.

אורי רוזנמן: 2.

אורי רוזנמן: אישור המסמך כאמור בתקנת משנה א 3, פעם אחת בתוך תקופה של 6 חודשים.

אורי רוזנמן: 3.

אורי רוזנמן: צו מינוי אפוטרופסות כאמור בתקנת משנה א 4, פעם אחת בלבד אם ניתן צו אפוטרופסות קבוע או פעם אחת בתוך תקופת האפוטרופסות הקצובה, אם ניתן צו אפוטרופסות זמני.

נועה בן שבת: כיוון שאנחנו משאירים את האדם עם מוגבלות שמוגבלותו קבועה אנחנו משאירים בעצם את האישור חד פעמי זה קצת צורם לעומת מינוי צו אפוטרופסות שניתן פעם אחת בלבד שזה צו מינוי אפוטרופסות קבוע אז אולי נוסיף פה איזשהו סעיף.

נועה בן שבת: אני רוצה להציע הצעה.

נועה בן שבת: נוריד את האפוטרופסות הקבועה.

נועה בן שבת: זה יהיה פעם אחת בתוך תקופת אפוטרופסות קצובה אם ניתן צו אפוטרופסות זמני.

נועה בן שבת: וכל מסמך אחר זה מהאישורים האמורים לעיל פעם אחת בחיים.

נועה בן שבת: משהו כזה.

דבי אליעזר: אני מבקשת שלא נשנה את התקנה הזאת.

דבי אליעזר: אנחנו התייעצנו עם גורמים במשרד המשפטים כיצד לכתוב אותו ובאמת היו התלבטויות כדי לתת ביטוי גם לצו הקבוע וגם לצו הזמני.

דבי אליעזר: אני מבקשת מהוועדה לתת סמכות ליועצת המשפטית שננסח את החד פעמי.

חיים כץ: אין בעיה אם אתם תשבו על זה.

אור רוזנמן: תיקון תוספת 3.

אור רוזנמן: בתוספת לתקנות העיקריות.

אור רוזנמן: 1.

אור רוזנמן: במקום הכותרת תוספת תקנה 1 יבוא תוספת ראשונה תקנה 1 א.

אור רוזנמן: את התוספת השארנו.

דבי אליעזר: רק לגבי התוספת שהשארנו אז איפה שכתוב אישור של רופא אז אנחנו נכתוב אישור רפואי.

אור רוזנמן: הוספת תוספת שנייה.

אור רוזנמן: תוספת.

אור רוזנמן: 4.

אור רוזנמן: אחרי התוספת השנייה לתקנות העיקריות יבוא תוספת שנייה תקנה 1 ב.

אור רוזנמן: הצהרה לפי סעיפים 1 ב ו-1 ג לחוק דמי מחלה, היעדרות בשל מחלת ילד התשנ"ג 1993 להלן החוק.

אור רוזנמן: לעניין היעדרות מעבודה לשם מתן סיוע אישי לאדם עם מוגבלות.

אור רוזנמן: 1.

אור רוזנמן: אני החתום מטה, שם ושם משפחה, מספר זהות, הורה, אפוטרופוס, הורה במשפחת אומנה של אדם עם מוגבלות הנזקק לסיוע אישי בשל מוגבלותו מצורף אישור רפואי בדבר הזדקקות של אדם מוגבלות לסיוע אישי.

אור רוזנמן: מודיע בזה כי נעדרתי מעבודתי ביום.

אור רוזנמן: ..

אור רוזנמן: משעה עד שעה...

אור רוזנמן: לפי סעיפים 1 ב או 1 ג לחוק לשם מתן סיוע אישי לאותו אדם המחייב היעדרות.

אור רוזנמן: מצורף אישור הגורם המטפל המעיד על יום ושעה בו ניתן הטיפול ככל שהסיוע האישי נדרש לצורך ליווי, השגחה או סיוע בקשר לטיפול.

נועה בן שבת: צריך להיות טיפול רפואי או פרה רפואי.

עפו אגבאריה: זה חשוב להדגיש אם זה רפואי או פרה רפואי.

נועה בן שבת: זה דובר בתקנה עצמה.

נועה בן שבת: עכשיו אנחנו רק בטופס שנותן ביטוי לתקנה.

אור רוזנמן: 2.

אור רוזנמן: אם העובד הוא הורה או הורה במשפחת אומנה של אדם עם מוגבלות הנזקק לסיוע אישי ומבקש לנצל את זכותו להיעדר מהעבודה כאמור בפסקה 1 יותר מ-15 ימים בשנה מחק את המיותר.

אור רוזנמן: א.

אור רוזנמן: הנני מצהיר כי אני הורה יחיד של אדם עם מוגבלות אשר פרטיו רשומים בפסקה 5 ואין אדם אחר שניצל את הזכות לזקוף ימים נוספים לצורך מתן סיוע אישי לאותו אדם עם מוגבלות.

אור רוזנמן: ב.

אור רוזנמן: הנני מצהיר כי אדם עם מוגבלות אשר פרטיו רשומים בפסקה 5 נמצא באחזקתי הבלעדית ואין אדם אחר שניצל את הזכות לזקוף ימים נוספים לצורך מתן סיוע אישי לאותו אדם עם מוגבלות.

אור רוזנמן: ג.

אור רוזנמן: הנני מצהיר כי בן זוגי, שם ושם משפחה של בן הזוג, מספר זהות, המועסק כעובד שכיר ב... שם מקום העבודה מיום.

אור רוזנמן: .. בעל עסק, חברה, משלח יד בשם, מספר זהות וכולי לא נעדר מעבודתו או מעסקו או משלח ידו במהלך שנה זו לצורך מתן סיוע אישי לאדם עם מוגבלות אשר פרטיו רשומים בפסקה 5 בהתאם לחוק ואין אדם אחר שניצל את הזכות לזקוף ימים נוספים לצורך מתן סיוע אישי לאותו אדם עם מוגבלות.

אור רוזנמן: 3.

אור רוזנמן: אם העובד או האפוטרופוס של אדם עם מוגבלות מחק את המיותר, א.

אור רוזנמן: הנני מצהיר בזאת כי מוניתי כאפוטרופוס של אדם עם מוגבלות אשר פרטיו רשומים בפסקה 5.

אור רוזנמן: מצורף בזה צו בית משפט בית דין אחר ואין אדם אחר המטפל בו.

אור רוזנמן: ב.

אור רוזנמן: למיטב ידיעתי יש או אין, מחק את המיותר, לאדם אשר פרטיו רשומים בפסקה 5 אפוטרופוסים אחרים, שם, מספר זהות, ושאינם עובדים שכירים או עצמאיים.

אור רוזנמן: ג.

אור רוזנמן: הנני מודיע ומצהיר כי אפוטרופוסים אחרים לא ניצלו זכותם להיעדר ביחס לאדם עם מוגבלות שפרטיו רשומים בפסקה 5 ביום האמור בפסקה 1.

נועה בן צבי: בסעיף קטן ג' אני חושבת שצריך להכניס למיטב ידיעתי, אפוטרופוסים הם לא בהכרח זוג הורים שיודעים בוודאות מה השני עשה.

אור רוזנמן: 4.

אור רוזנמן: אם העובד הוא הורה אומנה, הנני מצהיר בזה כי אני הורה במשפחת אומנה של אדם עם מוגבלות אשר פרטיו רשומים בפסקה 5, כי ביום האמור בפסקה 1 האדם עם מוגבלות היה עמי ולא עם הוריו הטבעיים או המאמצים.

אור רוזנמן: מצורף אישור מאת המפקח הארצי על האומנה במשרד הרווחה והשירותים החברתיים או מי שהסמיך לכך או אישור של גוף מפעיל של משרד הרווחה והשירותים החברתיים מתקשר עימו לשמש כגוף מפעיל לאומנה על היותי הורה במשפחת אומנה.

אור רוזנמן: 5.

אור רוזנמן: פרטי האדם עם מוגבלות.

חיים כץ: אוקיי, אנחנו נעבור להצבעה.

חיים כץ: מי בעד אישור התקנות ירים את ידו?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מי נגד?

חיים כץ: מאחר וכולם הסכימו אז אין צורך לשאול מי נגד או מי נמנע.

חיים כץ: אז התקנות אושרו.

חיים כץ: תאמו את הניסוחים.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

חיים כץ: הישיבה נעולה.