ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 47, 2009-07-22 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: הישיבה הזאת היא המשכה של ישיבה קודמת שקיימנו ב-18 במאי בעקבות בקשה של חבר הכנסת יריב לוין לדיון מהיר בעקבות פסק דינו של בית המשפט העליון ברשות ערעור 4915/08 – ביטוח חקלאי אגודה שיתופית נגד ד"ר טטיאנה וסילבסקי.

דוד רותם: בעקבות הדברים שנאמרו באותה ישיבה נתקיימו כנראה דיונים אצל שר המשפטים, ושר המשפטים פנה לוועדה לאשר תיקון לתקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מומחים), שבו הוא מבקש לאשר את תקנה 7ב.

דוד רותם: הוא מבקש לקבוע שהאמור בתקנה יהיה בהתאם לפרקטיקה הנוהגת שבית המשפט או הרשם יורה לבעלי הדין או למי מהם להפקיד סכומי כסף שיקבע בית המשפט או הרשם כפיקדון להבטחת שכרו של מומחה.

דוד רותם: אני יודע שיש לפורום חברות הביטוח טענה מסוימת בעניין הזה כי הם אומרים, רבותיי, לפחות נקבע שאם התובע נבדק בידי רופא מטעמו ונקבעו לו אפס אחוזי נכות, במקרה כזה התובע יצטרך לשים את הפיקדון.

דוד רותם: אני מוכרח לומר לכם ששקלתי את זה כי דיברו איתי על זה ופנו אליי בעניין הזה, וחשבתי על כך.

דוד רותם: בעצם התקנה הזאת עונה גם על הדרישה הזאת מכיוון שהתקנה הזאת מאפשרת לבית המשפט את שיקול הדעת הרחב ביותר שיש.

דוד רותם: שאלתי בפעם הקודמת – כאשר מוגשת תביעה לבית המשפט, בכמה מן המקרים התביעה הסתיימה באפס?

שמואל מלכיס: כ-20%.

דוד רותם: בפעם הקודמת המספר היה אחר לגמרי.

דוד רותם: כאשר יש נכות, אין בעיית רשלנות, והתביעה נדחית באפס – אמרו לי שזה בין 3% ל-4%.

שמואל מלכיס: זה מה שאמרו לי בחברות הביטוח.

דוד אור חן: 20% זה לא הגיוני.

דוד רותם: לא, בפעם הקודמת זה היה בין 3% ל-4%.

שמואל מלכיס: זה לא היה נתון שלנו.

דוד רותם: נתון שלכם.

שמואל מלכיס: אנחנו לא הבאנו נתון.

קריאה: זה נתון של הנהלת בתי המשפט.

שמואל מלכיס: חברות הביטוח לא הביאו נתון.

דוד רותם: אז הנהלת בתי המשפט.

דוד אור חן: אנחנו 30 שנה בתחום.

דוד אור חן: אני לא זוכר שבתיק אחד- -

דוד רותם: סליחה, עכשיו אני מדבר.

דוד רותם: לכן נראה לי שהתקנה הזאת פותרת את הבעיה משום שבמקרים שבהם התובע נבדק בידי רופא מטעמו וקיבל אפס אחוזי נכות, ואחר כך יבקש ממומחה רפואי אני מניח שבית המשפט כבר יידע שזאת תביעה שיש לה בעיה, והוא לא יטיל על חברת הביטוח את הערבות.

דוד רותם: בבקשה חברות הביטוח, עמדתכם.

ירון אליאס: אנחנו חושבים שאסור לטמון את הראש בחול במקרה הזה.

ירון אליאס: אף על פי שלכאורה התקנות יוצרות איזון מסוים ונותנות שיקול דעת לבית המשפט אנחנו יודעים שהמציאות בפועל לא תמיד עולה בקנה אחד עם התקנות.

ירון אליאס: ראינו את זה גם בגרסה הנוכחית של התקנות.

ירון אליאס: אם בגרסה הנוכחית שקובעת לכאורה כלל שלפיו התובע הוא זה שצריך לשאת בפיקדון, אנחנו נתקלים במצב שבתי המשפט סוטים מההוראה ומטילים את הפיקדון על חברות הביטוח, אז קל וחומר שבמצב החדש הפרקטיקה הזאת תהפוך לקבועה.

ירון אליאס: אני מתקשה לראות מקרים תחת התיקון החדש שבהם בית המשפט יטיל את הפיקדון על חברות הביטוח- -

שמואל מלכיס: לא יטיל על חברות הביטוח.

דוד רותם: יטיל על חברות הביטוח.

דוד רותם: זה נכון מה שאתה אומר, כי עד היום כשהייתה תקנה שאמרה הפוך הוא גם הטיל על חברות הביטוח.

ירון אליאס: היא הנותנת.

דוד רותם: יש לנו שתי אפשרויות: אפשרות אחת היא להשאיר את המצב הקיים ולתת לבתי המשפט לעבור על החוק, ולהגיד לכם שבכל מקרה תרוצו לבית המשפט העליון ותגישו בר"ע, ונראה לאן תגיעו.

דוד רותם: האפשרות השנייה זה לומר לבית המשפט שאנחנו מכשירים את מה שהוא עשה, אבל נותנים לו שיקול דעת, אבל הוא נמצא בפיקוח.

דוד רותם: זה לא שיקול דעת שבית המשפט יכול לעשות מה שהוא רוצה.

דוד רותם: הרי מה שיקרה זה שבפעם הראשונה שמישהו יגיש תעודה רפואית עם אפס אחוזי נכות, ואחר כך יחייבו את חברת הביטוח להפקיד את הערבות, אתם תגישו בר"ע, ואז יגיד בית המשפט העליון, רבותיי, צריך גם להפעיל את החלק החמישי בשולחן ערוך – את השכל הישר; מה אתם רוצים?

דוד רותם: האיש הזה בא עם אפס אחוזי נכות, והוא רוצה מומחה רפואי כדי שלפחות יפקיד את ההוצאות.

דוד רותם: הרי בתי המשפט שלנו עובדים בהיגיון, הם לא נגד חברות ביטוח או נגד ביטוח או נגד תובעים או בעד תובעים.

ירון אליאס: זה לא תמיד עניין של היגיון, זה לפעמים עניין של בחירה בדרך הקלה מבחינת ההליך השיפוטי.

ירון אליאס: לפעמים הדרך הקלה היא לא בהכרח הדרך- - -

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, מותר לי רגע להקשות על הקושיה?

אברהם מיכאלי: תן לי להבין מה הסיכון של חברות הביטוח?

אברהם מיכאלי: גם תביעות שמוגשות כביכול בתיקי אפס אחוז, הרי בתחילת הדרך אף שופט ואף תובע או נתבע לא יודעים שזה יהיה אפס אחוז.

אברהם מיכאלי: אני עוד לא ראיתי תיק שהוגש לבית משפט – אפילו של אפס אחוז – שלא שילמתם כלום.

אברהם מיכאלי: אין כמעט מקרים כאלה.

אברהם מיכאלי: אלה מקרים מאוד חריגים.

אברהם מיכאלי: אז תמיד יש לי מה לקחת, תמיד תוכלו לקזז.

אברהם מיכאלי: אז הפחד של חברות הביטוח מאותם 5,000 שקל, זה לא ככה.

אברהם מיכאלי: המקרה ההפוך הוא שהרבה מאוד תובעים שיש להם נכות לא יכולים לקבל מומחה רפואי בגלל הפיקדון ושאין להם מאין לממן.

אברהם מיכאלי: אז תחשבו תמיד על האיזון הזה ותחיו עם מציאות קיימת מסוימת.

אברהם מיכאלי: אנשים, במיוחד נפגעי תאונות דרכים, שהמצב הכלכלי שלהם לא טוב כי הם לא חיים מהכנסות נוספות, כשאומרים להם להפקיד 5,000 שקל פיקדון, אין להם.

דוד רותם: הבעיה היא שחברות הביטוח טוענות- -

אברהם מיכאלי: אין להם סכנה, אדוני היושב ראש.

דוד רותם: יש להם סכנה.

דוד רותם: בדרך כלל יש אפס אחוזי נכות שנקבעו לך- -

אברהם מיכאלי: אף אחד לא יודע.

דוד רותם: אתה היית אצל מומחים מטעמך לפני שהגשת את התביעה.

אברהם מיכאלי: לא, אדוני, זאת הטעות.

אברהם מיכאלי: אין היום בתיקי תאונות דרכים מומחים לפני הגשת התביעה.

דוד רותם: תסלחו לי, עם כל הכבוד, אני אמנם לא התעסקתי הרבה בדיני נזיקין ולא ייצגתי לא חברות ביטוח ולא נפגעי תאונות דרכים.

דוד רותם: אבל כאשר בא תובע הוא מביא תעודות רפואיות.

דוד רותם: אתה לא מגיש תביעה בלי לדעת מראש.

דוד רותם: כי מי שמגיש תביעה בלי לדעת מראש מה מצבו ומה הסיכויים שלו, ובאיזה מגרש הוא משחק – אני לא בטוח שזה נכון לעשות.

דוד רותם: לפחות התובע ועורכי הדין שלו צריכים לדעת שלאיש הזה יש כך וכך אחוזי נכות, לפחות לפי רופא שיבדוק אותו ויגיד לך.

דוד רותם: כי אחרת, על מה אתה מגיש תביעה?

דוד רותם: אולי האיש בכלל לא נכה ואין לו שום דבר?

שמואל מלכיס: בתקנות החדשות זה שיטת מצליח.

דוד רותם: לכן אני מוכרח לומר שזה קצת מפליא אותי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, היום לא נותנים מינוי מומחה רפואי בכלל אם אין בסיס רפואי במסמכים הרפואיים.

דוד רותם: אז צריך מסמכים רפואיים.

אברהם מיכאלי: אבל שם לא כתוב נכות.

אברהם מיכאלי: שם כתוב שיש בעיה.

דוד רותם: אבל כשהרופא אומר לך שיש לך כאבים בגב, שהם בגלל סיבוב בחוליה השנייה ימינה ובחוליה השלישית שמאלה, אז אתה אומר לו, בסדר, יש לי כאבים, ושואל כמה זה בערך באחוזי נכות.

אברהם מיכאלי: אין דבר כזה בפרקטיקה.

אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים כרגע על הפרקטיקה.

קריאה: לכן אנחנו חושבים שיש שימוש מופרז בפרקטיקה.

אברהם מיכאלי: יש תיקי "וויפ-פלש" שמלכתחילה לא יודעים מה התיק הזה יביא.

דוד רותם: בוודאי, כי מלכתחילה אי אפשר לבדוק בכלל "וויפ-פלש".

דוד רותם: זה ידוע.

דוד רותם: זאת תביעת נזיקין הכי ברורה שיש.

אברהם מיכאלי: פתאום הם הופכים לתיקים גדולים, ולפעמים זה באמת אפס.

אברהם מיכאלי: אבל אתה מונע מתובע לבוא ולבקש מומחה רפואי מכיוון שאין לו כסף.

דוד רותם: מה שקורה הוא שמגישים תביעות על "וויפ-פלש, וזה דבר שאי אפשר לבדוק אותו.

דוד רותם: כל מי שיגיד שקיבל משיכת ראש אחורה וכואב לו בצוואר, אין אפשרות לבדוק את זה.

דוד רותם: קודם נותנים לו שלושה חודשים ללכת עם צווארון, ואז מצלמים ורואים שהוא עם צווארון, והוא נכה קשה.

ירון אליאס: דווקא בתיקי נכות אפס יהיה קשה להיפרע מהתובע.

ירון אליאס: כי אם הנכות אפס זה הרבה פעמים מלווה גם בתביעה- -

אברהם מיכאלי: אתה לא נפגע.

אברהם מיכאלי: גם בתיקי אפס אתם משלמים בסוף קצת כסף, אז תקזזו את זה מההוצאות.

ירון אליאס: לא בהכרח.

שמואל מלכיס: אם הם נגמרים, הם נגמרים בפשרה, ואז אין ממה לקזז.

אברהם מיכאלי: למה?

דוד רותם: כי אז כבר לקחת בחשבון בסכום הפשרה את הכסף שהפקדת.

אברהם מיכאלי: נו, באמת.

שמואל מלכיס: בדרך כלל הפשרות הן כל כך נמוכות.

שמואל מלכיס: אתה צודק, ניקח בחשבון.

שמואל מלכיס: אבל לדעתנו, צריך להיות מחסום שירתיע תובעים לתבוע תביעות סרק.

שמואל מלכיס: נכון שהמצב המשפטי הקודם והמצב המשפטי החדש יביאו לכך שב-99% מהמקרים בית המשפט יטיל את הנטל בסופו של דבר על חברות הביטוח, ואני לא מניח אפילו לרגע שיהיה מקרה אחד או שניים שאדם לא ילך למומחה רפואי רק בגלל בעיה כספית.

שמואל מלכיס: כך שהבעיה הזאת לא הייתה קיימת קודם וגם לא בתיקון החדש.

שמואל מלכיס: אנחנו מציעים ליצור מחסום שלא יהיה מצב של קלות בלתי נסבלת שכל אדם ינסה בשיטת מצליח.

שמואל מלכיס: להפך, כאן אנחנו יוצרים מצב שלעורכי הדין תהיה נטייה ברורה להביא את המקרה לבית המשפט.

אברהם מיכאלי: בשביל זה יש שופט.

שמואל מלכיס: אבל יכול להיות שהרבה לפני כן הדברים היו מסתיימים בפשרה לפני בית משפט, ואילו עכשיו בשיטת מצליח, רוב עורכי הדין, שכידוע לכם, שכרם הוא פונקציה של ההליך בסופו של דבר יוליכו את זה- -

דוד רותם: לא, לא.

דוד רותם: אם זה נכון מה שאתה אומר אז אף פעם לא יגיעו לפשרה, כי בפשרה לפני הגשת תביעה זה 9%, ואחרי הגשת תביעה זה 11%.

דוד רותם: אני צודק?

יוסי לחיאני: 8%.

אברהם מיכאלי: 8%, 11% ו-13%.

דוד רותם: אז למה להם להגיע?

דוד רותם: בשביל 2% נלך לבית משפט ונטרטר אותך.

שמואל מלכיס: לא, בכל זאת אין שום סיכוי.

שמואל מלכיס: כאן זה שיטת מצליח.

שמואל מלכיס: אתה אומר, שאם בין כה וכה זה לא עולה לך, מי שישא בפיקדון זה חברת הביטוח.

שמואל מלכיס: למה לא?

אופיר פינס-פז: הנהלת בתי המשפט פה?

אברהם מיכאלי: - - -

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת פינס-פז ותיק משנינו יחד, והוא רוצה לשמוע את הנהלת בתי המשפט.

דוד רותם: אנחנו נשלול ממנו את הזכות הזאת?

אברהם מיכאלי: חס וחלילה.

הילה דוידוביץ: קודם כול, לעניין החסמים, יש עניין האגרה.

הילה דוידוביץ: לדעתנו, עניין האגרה הוא שיקול שתובע שוקל.

הילה דוידוביץ: אם התביעה היא תביעת סרק יש סכום כסף לא מבוטל שהוא צריך לשלם, וזה מהווה סינון ראשוני.

הילה דוידוביץ: חוץ מזה תמיד בית משפט מוסמך לדחות על הסף תביעות קנטרניות.

הילה דוידוביץ: כמובן, טענה עיקרית היא שתקנות סדר הדין האזרחי קובעות כלל דומה עד זהה, סעיף 131.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא חושבים שיש כל טעם לעשות הבחנה.

הילה דוידוביץ: אין כל צורך להיכנס בתקנות לאחוזי נכות ולתקנות כלליות.

הילה דוידוביץ: אנחנו בסך הכול מעניקים שיקול דעת לבית משפט; כל צד מוזמן להעלות לבית משפט אם הוא חושב שיש טעם כזה או אחר.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא מקבלים- -

דוד רותם: הנימוקים מצוינים, חוץ מהנימוק השני שאתם בעצם משווים את המצב לסדרי דין שנותנים שיקול דעת.

דוד רותם: למה לא עשיתם את זה לפני שיריב לוין העלה את הנושא?

הילה דוידוביץ': שלחתם אותנו לבדוק.

דוד רותם: אה, לא ידעתם.

דוד רותם: הבנתי.

ירון אליאס: זה לא נעשה כי זה לא באמת שוויון- -

דוד רותם: חברות הביטוח, אתם יודעים מה מטריד אותי?

דוד רותם: אני לא חושב שסדרי דין, מועדים והפקדות הם פתרון כלשהו לחסום תובעי סרק.

דוד רותם: יש רק דרך אחת לחסום תובעי סרק – כאשר בסוף הדיון מטילים עליהם הוצאות כמו שכתוב בתורה, ותובעים מהם את זה.

אברהם מיכאלי: בתיקי תאונות לא עושים את זה.

דוד רותם: אחת הבעיות הגדולות היא שאנחנו מנהלים דיונים בבתי משפט, מהשלום עד העליון וחזרה, ובסוף פוסקים הוצאות של 3,000 שקל.

דוד רותם: זאת הבעיה של החסם.

שמואל מלכיס: כמו שאמר חבר הכנסת מיכאלי, יש מעט מאוד מקרים שחברות הביטוח לא משלמות כלום.

שמואל מלכיס: לכן גם לא יהיו כמעט מקרים שבהם יטילו הוצאות על התובע.

דוד רותם: לכן תמיד יש לכם מאין לקזז את הכסף.

שמואל מלכיס: אגב, רצוי להעיר שמשרד המשפטים תיקן את התקנות אף על פי שכבוד השופט ריבלין בפסק דינו תיאר את המצב הנוכחי של התקנות הנוכחיות כתקנות טובות שיוצרות מצב של איזון.

דוד רותם: הוא לא אמר שזה תקנות טובות.

אופיר פינס-פז: מאיפה באה היוזמה לתקן את התקנות?

דוד רותם: מיריב לוין בדיון הקודם.

אופיר פינס-פז: כתוב שזה השר נאמן.

דוד רותם: בעקבות דיון מהיר.

דוד רותם: תראה את העמוד הראשון של המכתב של נאמן.

ירון אליאס: אם אפשר להקריא את מה שאמר השופט ריבלין, שאגב, אין מומחה גדול ממנו בתחום תאונות הדרכים הן מהפן התיאורטי והן מהפן המעשי השיפוטי.

ירון אליאס: הוא אומר: "התקנות הנוכחיות מבטיחות איזון מסוים בין החשש מפני הגשת בקשות גורפות למינוי מומחים מצד התובע לבין החשש שמא מינוי מומחה רפואי בתחום מסוים יביא לחסימת דרכו של התובע בכל הקשור להוכחת נכותו באותו תחום".

ירון אליאס: אני מתקשה לראות את הקלות שבה משרד המשפטים מבטל דברים של שופט בית משפט עליון.

יריב לוין: לא הבנתי.

דוד רותם: אני יכול להראות לכם כמה מקרים שבהם גם אתם ביקשתם לבטל דברים שאמרו שופטים של בית המשפט העליון.

דוד רותם: בואו לא נתרגש, אמר שופט בבר"ע מה שאמר.

דוד רותם: עזבו, זאת פרקטיקה, וצריך גם לחיות אתה.

דוד רותם: יש בתקנה גם עניין שאומר שלבית המשפט יש סמכות במקרים מיוחדים שיירשמו.

דוד רותם: יש גם היום תקנה כזאת, והוא דיבר על כך שיש איזון.

דוד רותם: כי הוא אמר, שאם יש מקרה מיוחד, צריך להגיש בקשה.

דוד רותם: רבותיי, צריך גם לפתור את העומס בבתי המשפט.

דוד רותם: אם על כל שטות יגישו בקשה, ושופט יצטרך לשמוע, ועורכי דין יצטרכו לענות, אנחנו יודעים שיהיו לנו תיקים של עשרות קילו נייר, ושופטים יבזבזו את הזמן במקום להחליט החלטות.

דוד רותם: משרד המשפטים אומר כאן שנעשה את זה הרבה יותר פשוט: השופט ישמע חמש דקות טענות של כל אחד מהצדדים – ואני מוכרח לומר לכם, שאני נותן הרבה אמון בשופטי בית משפט בישראל.

אברהם מיכאלי: היום ראש חודש, אז בראש חודש הוא חוזר בתשובה.

שמואל מלכיס: להפך, אנחנו חושבים שהתיקון בתקנות יעמיס יותר על בית המשפט.

דוד רותם: לא, משום שמה שיקרה הוא שבתקנות בית המשפט ישמע את כל אחד מהצדדים חמש דקות, אתם תגידו שזה תיק של אפס, הם יגידו שזה תיק של 100 מיליון, והשופט ייתן החלטה, ובזה נגמר.

דוד רותם: בתקנות האחרות אנחנו בכלל נאסור בר"ע על זה, ובזה ייגמר העניין.

שמואל מלכיס: דעתי היא שהתקנות החדשות יגרמו לכך שגם מי שחשב קודם שאין לו שום סיכוי לקבל מומחה רפואי וללכת לבית משפט – הוא יעשה את זה.

אברהם מיכאלי: אז אתה מזלזל בשופטי בית המשפט?

שמואל מלכיס: לא, אתה טועה.

שמואל מלכיס: הוא יצטרך לשלם אגרה, לקחת עורך דין.

שמואל מלכיס: מכיוון שאני מכיר גם את ציבור עורכי הדין אף אחד מהם לא ייקח תיק ששווה אפס או אפילו 10,000 שקל ויגיש בו תביעה בשביל לקבל 1,300 שקל.

שמואל מלכיס: הם יותר מדי רעבים היום, יש 50 אלף עורכי דין.

אברהם מיכאלי: הרי התקנה הזאת תוקנה- -

קריאה: ב-86'

שמואל מלכיס: יפה.

שמואל מלכיס: לפני כן היה חופש כזה לשופטים.

שמואל מלכיס: מישהו בא ולחץ ותיקן את זה בזמנו, והיום מחזירים את המצב לקדמותו.

דוד רותם: להחזיר עטרה ליושנה.

יראון פיסטינגר: המצב הנוכחי של התקנות לפני התיקון הוא אכן "שיטת מצליח" מבחינת חברות הביטוח.

יראון פיסטינגר: השכר הממוצע במשק הוא כ-8,000 שקל, ולאחר ניכוי מס זה בערך 7,000 שקל.

יראון פיסטינגר: חוות דעת ממוצעת עולה מ-5,000-4,000 שקל לדברים יותר שכיחים כמו אורתופדיה, ובדברים יותר נדירים כמו גניקולוגיה או נוירו-כירורגיה – 10,000 שקל ויותר.

יראון פיסטינגר: אז אולי יימצא התובע שלא יהיה לו כסף להפקיד, ויש מקרים רבים כאלה.

יראון פיסטינגר: אז נפתר העניין.

יראון פיסטינגר: הוא יגיש בקשה מטעמים מיוחדים, נגרור אותו.

יראון פיסטינגר: זה אכן שיטת מצליח, וזאת הסיבה שהתקנה הזאת נותרה אות מתה מאז היא נחקקה בשנת 86'.

יראון פיסטינגר: כי בתי המשפט ראו את העוול שזה גורם ולא הפעילו את המנגנון הזה כפי שהשופט ריבלין תיאר, והיושב ראש והוועדה הביעו את הביקורת שלהם בפעם הקודמת.

יראון פיסטינגר: לכן אין כאן שום בעיה עם הנוסח החדש, אלא חזרת המצב לקדמותו לפני התקנה הזאת, והשוואת המצב בעניין של דיני נזיקין.

יראון פיסטינגר: בדיני הנזיקין היום התובע מגיש חוות דעת, הנתבע מגיש חוות דעת.

יראון פיסטינגר: בית המשפט לעולם ממנה מומחה בהסכמה או שלא בהסכמה, ואת החובה הוא מטיל על חברות הביטוח.

יראון פיסטינגר: לחברת הביטוח אין חובת הפקדה מכיוון שניתן צו, היא תכבד.

יראון פיסטינגר: דווקא הלא תובע בא להכביד עליו, והיא אפילו מסננת שלא מופיעה בחוק המרכזי.

יראון פיסטינגר: הנוסח הנוכחי גובש בידי השופט גל בהנהלת בתי המשפט, וביקשנו מהשר לאשר אותו.

יראון פיסטינגר: הנוסח הזה מקובל על השר.

דוד רותם: אתה והשופט גל ניסחתם?

אברהם מיכאלי: כל הכבוד, יש הסכמות בדברים, סוף סוף הגענו לימות המשיח.

הילה דוידוביץ': זה לא מדויק.

אופיר פינס-פז: צריך להעריך את הגילוי הנאות.

הילה דוידוביץ': זה לא נכון.

שמואל מלכיס: יפה מאוד שמנסחים משהו בניגוד לאינטרס של הלשכה.

קריאות: - - -

דוד רותם: רבותיי, סליחה.

דוד רותם: תודה רבה, רבותיי.

דוד רותם: אין פה ועדת החקירה, כי אומר לי משרד המשפטים שזה לא נכון ותמיד מקובלת עליי עמדת משרד המשפטים.

הילה דוידוביץ': בשביל הפרוטוקול זה חשוב.

הילה דוידוביץ': הנהלת בתי המשפט ולשכת עורכי הדין פנו אלינו.

הילה דוידוביץ': אנחנו, כמובן, בהתייעצות איתם כתבנו את הנוסח.

הילה דוידוביץ': זה לא נכון לומר שהשופט גל העביר לנו את הנוסח.

יריב לוין: זה ברור לחלוטין.

שמואל מלכיס: אדוני היושב ראש, צריך להבהיר, ואנחנו חוזרים ואומרים שאנחנו לא מתנגדים לתיקון, אלא מציעים לשפר אותו.

דוד רותם: מה שאתם רוצים לשפר הוא נכון, ואני מאמין שבתי המשפט יקבלו את ההבהרה הזאת.

דוד רותם: לכן התחלתי בעניין הזה כי אני סומך על בתי המשפט.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: חבר הכנסת פינס, מי נמנע?

אופיר פינס-פז: - - -

דוד רותם: אז מה אתה?

אופיר פינס-פז: בעד.

דוד רותם: אתה הרמת את היד.

דוד רותם: התקבל פה-אחד.