ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 114, 2009-07-08 09:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

אחמד טיבי: הערה לסדר, אדוני.

אחמד טיבי: לאחר שיצאתי אתמול מדיוני הוועדה נמסרו לוועדה נתונים של משרד הבריאות על חיסונים בישראל.

אחמד טיבי: התברר, מעל לכל ספק, שיש קבוצת אוכלוסייה מיוחדת, שהיא הבדווים בדרום, שהיא הנפגעת העיקרית מהסנקציה ומהקורלציה בין קצבאות ילדים לבין חיסונים, בניגוד למה שנאמר לוועדה על ידי דוברי הממשלה שכאילו זה לא פוגע בבדווים.

אחמד טיבי: לכן, בשל הקשר האתני הברור בין הסנקציה לבין קבוצת אוכלוסייה מסוימת, ובשל העמדה האידיאולוגית שלא לקשור קצבאות ילדים עם חיסונים, אין קשר לוגי, אני מבקש את התערבותך האישית כדי שגם הסעיף הזה, לאחר שהורדו מספר סעיפים חשובים בעזרתך, לאחר שהתבקשה רוויזיה אתמול על ידי---

זאב אלקין: סעיפים חשובים לא הורדנו.

דוד רותם: הורדו סעיפים חשובים.

אחמד טיבי: של חברי הכנסת שלי יחימוביץ, חיים אורון ושלי.

אחמד טיבי: אני מבקש שאתה תעשה מאמץ מסוים, מאומץ, כדי שהסעיף הדרקוני והלא מכובד הזה יוסר מסדר היום.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: אני אעשה את זה.

משה גפני: רק שתדע, על פי הנתונים שהוגשו לוועדה, האוכלוסייה הבדווית בגילים הנמוכים נמצאת באחוז גבוה שלא מחוסנת, אבל לא בגילים היותר מבוגרים, 2 עד---

חיים אורון: זאת הקבוצה הרלוונטית.

משה גפני: באוכלוסייה הערבית זה הפוך.

משה גפני: באוכלוסייה הערבית, אחוז החיסונים גבוה יותר מאשר באוכלוסייה היהודית.

אחמד טיבי: לכן הפגיעה היא לא בגליל ובמשולש, הפגיעה היא בקבוצה מסוימת, שאליה התכוון האוצר בכל מה שקשור לקצבאות ילדים.

אחמד טיבי: יש יותר ילדים, יותר ילודה בדרום והוא רצה לקשור את אחוז שיעור הילודה הגבוה עם סנקציה על אלה שלא מחוסנים, או אלה שלא מחסנים.

אחמד טיבי: הם כבר אמרו את זה, גם במשא ומתן הקואליציוני, אדוני.

אחמד טיבי: אסור לתת לזה יד.

משה גפני: אוקי, תודה רבה.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק התקציב לשנת 2009 ו-2010, התשס"ט-2009, ובהמשך אנחנו נדון במה שנותר בנושא של חוק התייעלות, חוק ההסדרים, ואני אדבר עם אנשי האוצר בהמשך לגבי מה שהעלה חבר הכנסת טיבי.

משה גפני: בבקשה, אדוני היועץ המשפטי.

עידו עשת: (הקראה): הגדרות.

עידו עשת: 1.

עידו עשת: בחוק זה – 'סעיף תקציב', סכום מספר משרות הלקוחות בשורת הכותרת שסימנה קו כפול מקוטע.

עידו עשת: 'תחום פעולה' – סכום או מספר משרות הנקובים בשורת הכותרת, שסימנה קו נקודה.

עידו עשת: 'תכנית' – סכום או מספר משרות הנקובים בשורה בלי סימון.

עידו עשת: שנת כספים 2009 - התקופה המתחילה ביום ה' בטבת, התשס"ט, (1 בינואר 2009), ומסתיימת ביום י"ד בטבת, התש"ע (31 בדצמבר 2009).

עידו עשת: שנת הכספים 2010 – התקופה המתחילה ביום ט"ו בטבת, התש"ע (1 בינואר 2010), ומסתיימת ביום כ"ד בטבת התשע"א (31 בדצמבר 2010).

עידו עשת: כל מונח אחר, כמשמעותו בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, להלן חוק יסודות התקציב.

עידו עשת: 2.

עידו עשת: תקציב ההוצאה וחלוקתו – (א) הממשלה רשאית להוציא בשנת התקציב 2009 סכום של 316,553,346 אלף שקלים חדשים.

עידו עשת: חלוקת סכום זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות תהיה כמפורט בטור הראשון של התוספת הראשונה, הנקרא הוצאה.

עידו עשת: (ב) הממשלה רשאית להוציא, בשנת התקציב 2010, סכום של 325287959 אלף שקלים חדשים.

עידו עשת: חלוקת סכום זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות תהיה כמפורט בטור הראשון של התוספת הראשונה, הנקרא הוצאה.

דוד רותם: האם המלה 'אלף' לא מיותרת?

עידו עשת: לא.

עידו עשת: 3.

עידו עשת: תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה – (א) בנוסף לכל הסכומים שהממשלה רשאית להוציא, על פי סעיף 2(א), היא רשאית להוציא בשנת הכספים 2009, כהוצאה מותנית בהכנסה, 14313097 אלף שקלים חדשים.

עידו עשת: חלוקת ס כום זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בטור השני של התוספת הראשונה הנקרא, הוצאה מותנית בהכנסה.

עידו עשת: (ב) בנוסף לכל הסכומים שהממשלה רשאית להוציא לפי סעיף 2(ב), היא רשאית להוציא בשנת הכספים 2010, כהוצאה מותנית בהכנסה, 16512985 אלף שקלים חדשים.

עידו עשת: חלוקת סכום זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בטור השני של התוספת הראשונה הנקרא, הוצאה מותנית בהכנסה.

עידו עשת: 4.

עידו עשת: שיא כח אדם – (א) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2009, למלא 60576 משרות שיא כח אדם.

עידו עשת: חלוקת מספר זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, יהיה כמפורט בטור הרביעי של התוספת הראשונה הנקרא 'שיא כח אדם'.

עידו עשת: (ב) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2010, למלא 61840 משרות שיא כח אדם.

עידו עשת: חלוקת מספר זה לחלקים וכל חלק ממנו לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, יהיה כמפורט בטור הרביעי של התוספת הראשונה הנקרא 'שיא כח אדם'.

עידו עשת: 5.

עידו עשת: תקציב מפעילים עסקיים – (א) בנוסף לסכומים שהממשלה רשאית להוציא, לפי סעיפים 2(א) ו-3(א), היא רשאית להוציא בשנת הכספים 2009 את הסכומים הנקובים בטור הראשון של החלק השני בתוספת השנייה (להלן – תקציב מפעלים עסקיים).

עידו עשת: חלוקת סכומים אלה לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט באותו החלק.

עידו עשת: (ב) בנוסף לסכומים שהממשלה רשאית להוציא, לפי סעיפים 2(ב) ו-3(ב), היא רשאית להוציא, בשנת הכספים 2010, את הסכומים הנקובים בטור הראשון של החלק השני בתוספת השנייה (להלן – תקציב מפעלים עסקיים).

עידו עשת: חלוקת סכומים לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט באותו החלק.

עידו עשת: (ג) בנוסף למספר המשרות שהממשלה רשאית למלא, לפי סעיף 4(א), בשנת הכספים 2009, היא רשאית למלא 18865.5 משרות במפעלים העסקיים.

עידו עשת: חלוקת מספר זה לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בטור השלישי של החלק השני של תקציב המפעלים העסקיים.

עידו עשת: (ד) בנוסף למספר המשרות שהממשלה רשאית למלא, לפי סעיף 4(ב), בשנת הכספים 2010, היא רשאית למלא 19133.5 משרות במפעלים העסקיים.

עידו עשת: חלוקת מספר זה לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בטור השלישי של החלק השני של תקציב המפעלים העסקיים.

עידו עשת: (ה) תחזית ההכנסות לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים, בשנת הכספים 2009, היא כמפורט בחלק הראשון של התוספת השנייה.

עידו עשת: (ו) תחזית ההכנסות לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים, בשנת הכספים 2010, היא כמפורט בחלק הראשון של התוספת השנייה.

עידו עשת: 6.

עידו עשת: הוראות לעניין סעיפים מסוימים – לפי בקשת שר האוצר לגבי שימוש ברזרבה הכללית לפי סעיף 12 לחוק יסודות התקציב, למטרה שבמסגרת הפעילות של משרד ראש הממשלה, תבוא בשנת התקציב 2009 ו-2010, במקום 'הוועדה', 'ועדה מיוחדת' שתמנה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת מקרב חבריה.

עידו עשת: 7.

עידו עשת: תחילה – תחילתו של חוק זה ביום ה' בטבת התשס"ט (1 בינואר 2009).

עידו עשת: פרסום – חוק זה יפורסם ברשומות בתוך 3 חודשים מיום קבלתו.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, היועץ המשפטי קרא את כל הנוסח.

משה גפני: הוא לדיון.

חיים אורון: יש לי הסתייגות.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, הצעה לסדר.

אמנון כהן: יש פה כל כך הרבה הסתייגויות.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת את תהליך הדיון.

אמנון כהן: אם אתה כותב להצבעה, אז אני מבין שזו הצבעה.

אמנון כהן: אם אתה אומר לי שאתה פותח דיון, אז יש זכות לכל אחד פה להתחיל לדבר.

אמנון כהן: תגיד לנו מה ההליך.

משה גפני: ההליך הוא כפי שנהוג בוועדה לגבי הנושא של התקציב.

משה גפני: אנחנו נצביע על כל ההסתייגויות יחד, נצביע על התקציב יחד, וכל הנושא של ההסתייגויות זה במליאה.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, אין 'נהוג' בוועדה יותר.

חיים אורון: אני מבקש הצבעה על כל סעיף, על פי התקנון.

חיים אורון: אין נוהגים יותר בוועדה.

משה גפני: מה למשל אין?

חיים אורון: אין הסכמה על כלום.

חיים אורון: על שום דבר.

חיים אורון: אין הסכמה.

חיים אורון: כל אחד עושה מה שהוא רוצה, לפי התקנון.

משה גפני: אבל חבר הכנסת אורון---

חיים אורון: לא, לא, לא, לפי התקנון.

חיים אורון: אני רוצה זכות על כל סעיף לדבר ולהצביע.

חיים אורון: ההסכמות היו כשהיתה הסכמה.

משה גפני: מה היה בוועדה שלא היה לפי ההסכמות?

חיים אורון: אין הסכמה על כלום, אני מבקש למצות את התקנון עד תומו, עד שיימאס לנו.

חיים אורון: זה מה שנשאר לנו לעשות.

משה גפני: אבל, חבר הכנסת אורון, את כל זה אפשר לעשות במליאה, לא צריך לעשות את זה---

חיים אורון: לא, אני רוצה פה.

חיים אורון: במליאה כבר סגרו אותה.

חיים אורון: אתה לא הבנת.

חיים אורון: קבעו במליאה שאתה תוכל לנסוע ב-12 בלילה הביתה, עוד מעט יפעילו 148, שאפשר להצביע על כל פרק בבת אחת.

חיים אורון: אין, המליאה סגורה.

חיים אורון: אגב, אתה יכול לבקש מחבר הכנסת אלקין ללכת לוועדת הכנסת, לעשות סדרי דיון מיוחדים בוועדה, וגם פה אין הצבעות.

חיים אורון: זה בסדר.

חיים אורון: עכשיו לפי התקנון.

משה גפני: כן, אבל למה אני צריך להיכנס עכשיו לעניין הזה?

חיים אורון: אני לא יודע, כי אתה חלק מהקואליציה.

חיים אורון: אתה נותן אפשרות לעשות מה שרוצים, ואתם כולכם עומדים מהצד ומסתכלים.

חיים אורון: אז אני מבקש עכשיו רשות, זה דיון דרמטי, 340 מיליארד שקלים.

משה גפני: את זה אני יודע.

חיים אורון: נו?

משה גפני: אני מבקש הצבעה על חוק התקציב, כפי שהקריא אותו---

חיים אורון: אבל אני מבקש הסתייגות.

משה גפני: על החוק?

חיים אורון: על החוק.

משה גפני: מה אתה רוצה להסתייג פה?

חיים אורון: ההסתייגות הראשונה היא בסעיף 2(א).

חיים אורון: במקום 316,553,346 מיליארד, יבוא 319,718,877 מיליארד, שזה גידול באחוז בהוצאה.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: ירים את ידו.

חיים אורון: אני רוצה להסביר.

אחמד טיבי: אתה מוכן להסביר את ההסתייגות שלך?

משה גפני: לא.

חיים אורון: חבר הכנסת גפני, אתה מונע ממני להסביר?

חיים אורון: אני רוצה לדעת פשוט,

חיים אורון: אתה מונע ממני להסביר את ההסתייגות?

משה גפני: לא.

משה גפני: אני רק מבקש שתעשה את זה בקצרה.

חיים אורון: לא, אני אעשה את זה כמו שאני חושב.

חיים אורון: חברים יקרים, מדובר פה בתוספת של 3 מיליארד שקלים, שהם אחוז בהוצאה.

חיים אורון: זה דיון דרמטי, שאני מציע שוועדת הכספים תקדיש לו, על כל מיליארד שעה, בסדר?

משה גפני: מאה אחוז.

חיים אורון: לכן אני חושב שאנחנו הצבענו אתמול, במסגרת חוק ההסדרים, על מגבלת ההוצאה והיו פה הסתייגויות שהגדילו אותה, ומוכרחה להיות קוהרנטיות בין חוק ההסדרים ובין מה שמופיע פה, לכן אני מציע, בהתאמה, ב-2009 ו-2010, גידול באחוז אחד, לעומת הגידול המוצע פה, שהוא ב-2009 3.05% וב-2010 - 1.7%.

חיים אורון: אני מציע בשתי השנים שהגידול יהיה ב-4% ולכן מתקבלים המספרים שאמרתי.

חיים אורון: ב-2010 - 332,507,634.

חיים אורון: המשמעות של ההצעה שאנחנו קובעים גג הוצאה, שהוא בעצם המפתח לכל מה שאנחנו מדווחים עליו פה.

חיים אורון: גדול מגג ההוצאה שקבע אותה האוצר, והוא לא בשנה אחת, כמו שהאוצר מציע פה, משום שזה פשוט סך כל הלחצים שהופעלו עליו, נתנו את הגידול מ-1.7 ל-3.05.

חיים אורון: אני אומר, נחליט באופן מודע, רציונלי, על תקציב הוצאה גדול יותר, משום---

אחמד טיבי: זה שיעור של 1%.

חיים אורון: 1% מעל הצעת האוצר.

חיים אורון: ההצעה שלי סגורה משום שבהצעה שלי יש גם ביטול העלאת המס, שהיא נותנת את האחוז שבו מדובר, ומדרגת מס נוספת, לחזור למדרגות מס עד 48%, כמו שמקובל ברוב ארצות העולם, שזה מאזן את שני הדברים.

חיים אורון: שאלה נוספת שיש לי לגבי סעיף 6.

חיים אורון: מה המשמעות של במקום 'הוועדה', 'ועדה מיוחדת'?

חיים אורון: למיטב הבנתי, הוועדה זה הוועדה המשותפת.

טמיר כהן: לא, זו ועדה מיוחדת שתמנה ועדת החוץ והביטחון, זה לניסיון.

חיים אורון: זה מופיע כל שנה ככה?

טמיר כהן: כל שנה.

חיים אורון: בסדר, כי חשבתי שהולכים לבטל גם את הוועדה המשותפת, שגם את ההרכב שלה קבעו באופן מאוד מעניין, אבל זה כבר נושא לדיון אחר, שהוא גם קשור בהתנהלות של הבית הזה; איך הוועדה הזאת קבועה, ואיזה ייצוג בעמדות יש לה לבית הזה, אבל אני מבין שהכל מתנהל ככה, בתור חנות של חלק של הכנסת וזה בסדר גמור, ואתם כולכם נותנים לזה יד בלי להרגיש בעצם מה קורה פה.

חיים אורון: אבל בסדר, זה מי שמנהל אתכם ונח לכם להתנהל כך.

חיים אורון: תסתכל פעם על הרכב הוועדה המשותפת, איך זרקו החוצה את ועדת הכספים, איך לא אתה יושב ראש ומה ההרכב השלם שלה בדיון בכל זאת על תקציב הביטחון, שיש לו משקל מאוד מאוד גבוה.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: כי היה צריך לעשות איזונים בין לחלק סוכריות לכל מיני סיעות, ואיזה חלק של הבית בכלל לא מיוצג שם, בשום צורה שהיא.

אחמד טיבי: סוכריות מפלגתיות בענייני ביטחון?

חיים אורון: כן.

חיים אורון: מעמד.

חיים אורון: לעבור על מספרים ולא לקרוא אותם, ולגמור אותם כמה שיותר מהר, כי ממילא לא עושים שום דבר שם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד הסתייגויות?

חיים אורון: אחר כך יש לי הערות לגבי כל משרד ומשרד.

חיים אורון: בהמשך.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת חיים אורון?

משה גפני: ירים את ידו.

חיים אורון: מה, אתם לא רוצים להתייחס לדברים שלי?

משה גפני: חבר הכנסת אורון!

משה גפני: מי בעד ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת חיים אורון?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות השנייה של חבר הכנסת חיים אורון?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: מי בעד הצעת חוק התקציב כפי שהוקראה על ידי היועץ המשפטי?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: הצעת חוק התקציב התקבלה.

אחמד טיבי: רוויזיה.

משה גפני: מי בעד הרוויזיה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: הרוויזיה לא התקבלה.

משה גפני: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2009 ו-2010 התשס"ט- 2009, אושרה.

משה גפני: היא תעבור למליאה לקריאה שנייה ושלישית.

זאב אלקין: סיימנו עם התקציב.

חיים אורון: מה סיימנו?

חיים אורון: רגע.

אלכס מילר: יש תקציב.

אחמד טיבי: זה 148, לא 131.

חיים אורון: סיימת את הדף הראשון בחוק התקציב.

זאב אלקין: לא, הוא הצביע על כל חוק התקציב.

זאב אלקין: לא שמעת מה הוא הכריז?

חיים אורון: חבר'ה, אתם לא לגמרי---

אחמד טיבי: האם נעשה פה מעשה הונאה?

אחמד טיבי: זאת השאלה.

אחמד טיבי: זאת השאלה.

אורי אריאל: חבר הכנסת גפני, קרקס כזה עוד לא היה פה.

אורי אריאל: אם אתה רוצה לעשות קרקס, אז אנחנו נקרא לאלה ש---

חיים אורון: אם בזה הסתיימה ההצבעה על כל הקופסה של חוק התקציב, אני רק רוצה שאתה תגיד את זה.

משה גפני: אתה רוצה דיון על התקציב?

משה גפני: אתה רוצה להצביע?

אורי אריאל: סליחה, רק שנייה, למה אתה לא רוצה?

משה גפני: אני כן רוצה, אבל אני לא רוצה, חבר הכנסת אריאל, להפוך את כל העניין הזה למה שלא היה פה אף פעם.

משה גפני: אם רוצים דיון לגופו של עניין, זה יהיה לגופו של עניין.

משה גפני: אם נלך לפי התקנון, אז נגמר העניין.

חיים אורון: אני רוצה להבין האם אתה לא מצביע על סעיפי המשרדים.

חיים אורון: על מה הצבעתם?

זאב אלקין: חוק התקציב זה חוק אחד, למה הוא צריך להצביע לפי סעיפים?

חיים אורון: סליחה, אני---

אורי אריאל: חבר הכנסת אלקין, אתם מתעקשים שכל האופוזיציה תצא מהמליאה בזמן אחד?

אמנון כהן: היתה פה הקראה לפני ההצבעה.

אורי אריאל: אין בעיה, חבר הכנסת אורון, נצא מהתקציב וזהו.

אורי אריאל: תעשו אותו לבד, חבר הכנסת גפני.

אורי אריאל: תעברו 316 מיליארד לבד, תהיו בריאים וחזקים.

אמנון כהן: אתם לא תצליחו לעשות את זה.

אמנון כהן: לא תהיה לכם הסכמה.

אחמד טיבי: האקזיט הזה יותר חזק מהאקזיט של המדבקה.

חיים אורון: חבר הכנסת גפני, אני רוצה להבין, אתם הצבעתם עכשיו על כל חוק התקציב?

חיים אורון: אני רוצה להבין.

משה גפני: דקה.

משה גפני: אדוני היועץ המשפטי, האם אפשר להגיד מה---

אחמד טיבי: על מה הצבענו.

עידו עשת: אני יכול להציג את מה שהיה ב---

חיים אורון: לא, מה מחייב התקנון.

זאב אלקין: לא, תסביר מה קרה עכשיו קודם כל, מר עידו עשת.

זאב אלקין: אני הבנתי שאנחנו מצביעים על כל התקציב.

משה גפני: אדוני היועץ המשפטי, אני רוצה לדעת מה היה בוועדת הכספים בהצבעה על חוק התקציב, כיצד היתה ההצבעה כל השנים, ומה היה עכשיו.

עידו עשת: בפעמים קודמות היו דיונים על סעיפי התקציב, על כל סעיף, על כל חוברת שהוגשה לוועדה, כאשר ההצבעה היתה על חוק התקציב, על החלק המילולי, הצבעה על כל חוק התקציב.

עידו עשת: חוק התקציב עצמו מכיל בתוכו את כל המסגרת התקציבית ועל החלק המילולי היתה הצבעה, וזה מה שקיימתם כרגע; הצבעה על החלק המילולי של חוק התקציב, כשהוא מכיל בתוכו כל מגבלה שקשורה לתקציב ההוצאה וחלוקתו.

מרינה סולודקין: מה היה בשנה הקודמת?

משה גפני: מה היה בשנה הקודמת, שואלת חברת הכנסת סולודקין.

משה גפני: מה היתה ההצבעה ועל מה?

עידו עשת: למיטב ידיעתי כך היה גם בשנה הקודמת.

משה גפני: על מה היתה ההצבעה?

עידו עשת: על חוק התקציב, על החלק המילולי.

עידו עשת: הוא מפנה לתוספות, התוספות בחוק התקציב, כפי שהונח לפני חברי הכנסת בקריאה הראשונה, מכיל את תקציב המדינה.

עידו עשת: בהצעה שהונחה לתקציב המדינה יש את הצעת חוק התקציב והיא כוללת תוספות, תוספות מפורטות בסעיפי תקציב בניקוז של התוספת הראשונה, לגבי המפעילים העסקיים בניקוז של התוספת השנייה.

עידו עשת: לעניות דעתי כך גם היה בשנה קודמת.

עמי: מה שחסר בחוברת זה החישוב של האוצר לגבי הטייס האוטומטי, המתחיל בתקציב 2008, מוסיפים לו הוצאות נוספות בגין חקיקה, החלטות ממשלה, עדכונים.

משה גפני: בסדר, אבל זה לא נוגע לגבי ההצבעה, שזה הנושא עכשיו.

עמי: אולי שיאפשרו לנו להבין איך הם הגיעו ל...

משה גפני: בסדר, זה לא נוגע להצבעה.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, אני מאשר שמה שמר עשת אמר היה נכון, כי הסכמנו.

חיים אורון: ואני חוזר לנקודה הבסיסית, אתה יכול להגיד שאתה לא מסכים, זה בסדר גמור---

אמנון כהן: על מה הסכמנו?

אמנון כהן: האופוזיציה אף פעם לא מסכימה.

אמנון כהן: אף פעם האופוזיציה לא הסכימה עם הקואליציה.

חיים אורון: לא, לא.

משה גפני: חבר הכנסת כהן.

אמנון כהן: על סדרי הדיון?

משה גפני: כן.

חיים אורון: אני מציע להזמין לפה את סגן השר ליצמן ולשאול אותו האם כאשר אמרנו 'מורידים את כל ההסתייגויות והולכים למעלה', זה לא היה מוסכם.

חיים אורון: אם הוא יגיד שזה לא היה מוסכם, אלא זה היה כפוי, כמו עכשיו, אני חוזר בי מדבריי.

חיים אורון: אבל זה היה תמיד מוסכם, כי זה התנהל באווירה שונה.

משה גפני: מה קרה השנה?

חיים אורון: קרה השנה, בהבדל משנים קודמות, שיושב ראש ועדת הכספים היה שותף לצוות ההסכמה, שהיה קיים וישבו ודיברו, עוד פעם ועוד פעם, ועצבנו אחד את השני, והרגיזו אחד את השני.

חיים אורון: אגב, מי היה המרגיז העיקרי?

חיים אורון: שר החינוך דהיום.

חיים אורון: מי היה המרגיז השני?

חיים אורון: יושב ראש הכנסת דהיום.

חיים אורון: מי היה המרגיז השלישי?

חיים אורון: השר בלי תיק לענייני קשר עם הציבור דהיום.

חיים אורון: אני תמיד הייתי באופוזיציה, לכן אין בעיה, אבל הם היו יושבים ומשגעים את הקואליציה, ובסוף מגיעים לאיזה שהן הבנות, וגם בדרך מדברים על כמה דברים מהותיים---

זאב אלקין: רק שכחת לציין דבר אחד, שהאופוזיציה הודיעה הפעם, לא אתה, שהיא לא מעוניינת לשבת ולא מעוניינת להגיע להסכמה.

חיים אורון: אני מודיע כאן שאני לא רוצה לשבת בצוות ההסכמות.

חיים אורון: אני שותף לעמדת האופוזיציה כולה, כי בשום שלב לא יתנהל דיון רציני, מהשלב הראשון, שמעולם לא היה.

חיים אורון: שלושה שבועות לפני התקציב אמרו 'יש 131' וב-131 סגרו את הכל, כולל מספר ההצבעות השמיות, שמא נעשה לא שבע הצבעות שמיות, אלא 17.

חיים אורון: ונצפה עוד מה יהיה בשבוע הבא.

זאב אלקין: איפה ראית שלושה שבועות?

זאב אלקין: לדעתי זה היה שבוע לפני ההצבעה על---

חיים אורון: תסלח לי, אתה הבאת את זה לפני שבוע ורק כי חבר הכנסת שטרית בטעות אמר לך 'בוא נדבר', אז אתה דחית בשבוע.

חיים אורון: מבחינתך היית מוכן לפני שבועיים כבר להצביע.

חיים אורון: אגב, זה לא משנה גם לפני שבוע.

חיים אורון: ההסכמות הללו---

זאב אלקין: אל תשכח לציין שזה היה לפני יומיים, בנקודת הזמן ש---

חיים אורון: נכון, אבל שבוע לפני התקציב, זה מה שאמרתי.

זאב אלקין: כן, שבוע, אבל לא שלושה שבועות.

חיים אורון: ועשרה ימים קודם הבאת את זה גם.

חיים אורון: אתה עכשיו מרגיש לא נח עם מה שעשית?

חיים אורון: אז---

זאב אלקין: לא, אני מרגיש מאוד נח עם מה שעשיתי, רק אני מבקש שתדייק בדברים.

חיים אורון: אני מדייק לגמרי.

חיים אורון: לפני עשרה ימים הנחת את זה על שולחן ועדת הכנסת.

חיים אורון: יושב פה חבר הכנסת טיבי.

חיים אורון: ואם חבר הכנסת שטרית לא היה אומר משפט, היית מצביע על זה אז.

זאב אלקין: לא משפט.

זאב אלקין: אם האופוזיציה, גם חבר הכנסת שטרית וגם חברת הכנסת אברהם, לא היו מכריזים שהאופוזיציה מעוניינת להגיע להסכמות, אחר כך היא חזרה בה, מותר לאופוזיציה לשנות את עמדתה, רק צריכים לעמוד מאחורי שינוי העמדה ולא לשנות את זה כל שבוע.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, היות ואין הסכמה ויש תקנון, ואני רוצה שמר עשת יגיד האם על פי התקנון זכותי לבקש הסתייגות לכל משרד ולכל סעיף, להקריא אותו פה ולהצביע.

זאב אלקין: אדוני היושב ראש ואדוני היועץ המשפטי---

חיים אורון: לא, אני מבקש תשובה מהיועץ המשפטי.

זאב אלקין: אני גם מנסה להבין מה עשינו פה.

זאב אלקין: לדעתי חבר הכנסת גפני---

אורי אריאל: כולם מנסים, כולל היושב ראש, להבין מה עשינו פה, אז אולי---

משה גפני: לא.

זאב אלקין: לא, אני חושב שהתמונה היתה מאוד ברורה.

זאב אלקין: שאל היושב ראש אם יש עוד הסתייגויות, היתה שתיקה בחדר, הוא הכריז שאנחנו מצביעים על כל התקציב, והצבענו על כל התקציב.

חיים אורון: סליחה, מונחות אצל היועץ המשפטי לממשלה, 2,000, 3,000 הסתייגויות שלי, אצלו.

חיים אורון: הן לא הוגשו עכשיו, שישים אותן פה.

מרינה סולודקין: ו-33 שלי.

חיים אורון: הונחו הסתייגויות.

חיים אורון: כשהוא שאל אותי אם יש הסתייגויות, אני הבנתי שאם יש הסתייגויות לחלק המילולי של התקציב.

אורי אריאל: הם לא יחזיקו מעמד בבג"צ---

דוד רותם: אל תאיים עלינו בבג"צ.

אלכס מילר: אולי נצביע על הרוויזיות שהוגשו לוועדה על כל הסעיפים?

משה גפני: לא, עוד לא.

משה גפני: צריך לגמור את העניין של התקציב.

משה גפני: לדעתי, אנחנו---

זאב אלקין: מבחינה משפטית, אני לא מבין איך אפשר לדון בהסתייגויות על חוק שאושר בוועדה ואושר אחרי רוויזיה.

זאב אלקין: אני לא מכיר נוהל משפטי שאחרי שנעשתה רוויזיה על החוק, פותחים את הדיון עליו.

אברהם מיכאלי: הרב גפני, האם אפשר התייעצות לכמה דקות?

משה גפני: כן, אפשר.

משה גפני: אני עושה הפסקה חמש דקות.

משה גפני: הישיבה נפסקה בשעה 9:40 ונתחדשה בשעה 9:50

משה גפני: רבותיי, אני אגיד לכם מה העיכוב.

משה גפני: אני גם יושב בחדר ומחכה.

משה גפני: הנושא הוא היטל הבצורת.

משה גפני: זאת גזרה קשה מאוד על הציבור.

משה גפני: מנסים להגיע לפשרה ויושבים עם היועץ המשפטי של הוועדה, יושבים לנסות להגיע לניסוח.

משה גפני: אני לא יודע מתי זה יסתיים.

משה גפני: אני אודיע לחברי הוועדה רבע שעה קודם.

שי חרמש: אין לך עוד נושאים?

שי חרמש: בוא נגמור דברים אחרים.

משה גפני: לגבי הנושא של התקציב.

משה גפני: אתה מכיר את הפרוטוקולים של שנה שעברה, לפני שנתיים, לפני שלוש?

חיים אורון: אמרנו, תחליט.

משה גפני: לא, בגלל שאמרת שאני וליצמן נהגנו בדרך שונה, זה היה קצת לא יפה מבחינתי.

משה גפני: מה, אנחנו מאותה מפלגה, למה אנחנו נוהגים בדרך שונה?

משה גפני: אז אומר חבר הכנסת אורון, אני קורא מהפרוטוקול: 'יש לי מאות הסתייגויות, אני לא מתכוון להצביע על כולן, אבל אני חושב שעל כל משרד חובה להצביע'.

משה גפני: אבל לפני כל החובה להצביע, 'לי לא היה זמן' וכולי וכולי.

משה גפני: אומר היושב ראש ליצמן, 'תן לי להעיר לך קודם, כל מה שנוגע ליושב ראש'.

משה גפני: זאת אומרת כבר אז אמרת ליושב ראש יש איזה בעיה.

משה גפני: 'לגבי סעיף משרד-משרד, מה שביקשת, אז אני יכול להגיד לך שמאז שאני ישבתי כאן בוועדת הכספים, לא הצביעו סעיף-סעיף, גם לא לפני שנה, גם לא לפני שנתיים וגם לא אצלי.

משה גפני: אני יכול להגיד לך, לא משרד, גם בתקופתי הקודמת וגם אצל הירשזון, לא הצבענו משרד-משרד'.

משה גפני: אותו דבר יש בפרוטוקול של שנת הכספים 2006.

חיים אורון: אני רק מבקש, היות והדברור מהוועדה הוא בדרך כלל הדברור של היושב ראש, כי לא מדברים כולם, אני מבקש שתצא הודעה 'ועדת הכספים, בדיון של 23 דקות, אישרה את התקציב לשנת 2009 – 2010'.

חיים אורון: זה הכל.

חיים אורון: זה מה שהיה פה.

משה גפני: אבל אני רוצה להגיד לך שגם בשנת 2006---

חיים אורון: בסדר, כמו בשנים הקודמות.

משה גפני: גם בשנת 2006, היושב ראש יעקב ליצמן: 'תודה רבה.

משה גפני: אין לאף אחד רשות דיבור כרגע'.

משה גפני: הלית מגידו: 'הצעת חוק הכספים לשנת הכספים 2006'.

משה גפני: היא מקריאה את מה שהקריא עכשיו עידו.

משה גפני: סמדר אלחנני אמרה: 'זאת השגרה, בכל פעם כותבים את זה', היושב ראש יעקב ליצמן: 'מי בעד הצעת חוק התקציב לשנת 2006?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה: 9 בעד, 6 נגד, 2 נמנעים'.

משה גפני: ליצמן אומר: 'הצעת חוק התקציב התקבלה'.

משה גפני: אומרת שלי יחימוביץ: 'איך אני יכולה להצביע בעד תקציב שאין בו יישום של ההסכמים הקואליציוניים.

משה גפני: אני נמנעת כל עוד לא נכנסים השינויים של ההסכם הקואליציוני'.

משה גפני: זה היה ב-2006.

משה גפני: אני מודה, בשונה מהשנה, היה דיון ארוך על משרדים, היה דיון ארוך על חוק ההסדרים, בגלל שהיו חודשיים או שלושה לוועדה.

משה גפני: הפעם אין את זה.

משה גפני: לא התקיים דיון על המשרדים כמו שצריך, התקיים על שישה משרדים, אני חושב.

משה גפני: את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ביטלתי, בגלל הבעיה של העיכוב בחוק ההסדרים.

משה גפני: אני מסכים.

משה גפני: השוני היחיד הוא - לא היה פה דיון מעמיק על המשרדים, נקודה.

חיים אורון: היות וברדיו אמרת בבוקר שגם לא היה דיון מעמיק על החוקים---

משה גפני: נכון, נכון.

משה גפני: אני אומר את זה לפרוטוקול בפעם הרביעית.

משה גפני: כך לא דנים על חוקים.

חיים אורון: ולכן ההבדל המהותי ואני חוזר ועומד עליו, שבסופו של דבר, אחרי האמירה שאמרנו, היתה פה הסכמה פחות או יותר וכרגע אין הסכמה.

חיים אורון: זה שורש השונות הגדולה, ואתה מתעלם ממנה.

משה גפני: אני לא מתעלם ממנה.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, אני ישבתי עם יושב ראש הקואליציה, אני מסכים לחלוטין שיש פה בעיה שאין הסכמה.

משה גפני: אנחנו יושבים גם על הנושא של החיסונים עכשיו.

משה גפני: אני מוכן לתת לאוצר דברים אחרים תמורת זה שיורידו את החיסונים.

משה גפני: אנחנו מנסים להגיע להסכמות על דברים שחיוניים לכל אחד מחברי האופוזיציה.

חיים אורון: חבר הכנסת גפני, היות ואתם הקואליציה, בכנסת לעומתית, מי שישלם את המחיר זה אתם.

משה גפני: נכון, אתה צודק.

חיים אורון: אני מבין שחלק גדול מחבריך אפילו לא מבינים את זה, ואין להם שום בעיה.

משה גפני: חלק מתחילים להבין.

חיים אורון: לכן יום אחד ייפול חוק קולנוע ויום אחד תישאר פה לבד ונפיל אותך.

משה גפני: אני לא הבנתי לגבי הקולנוע.

משה גפני: לא הייתי בדיון, האופוזיציה נגד הקולנוע?

חיים אורון: כן, כן.

חיים אורון: אנחנו נגד.

חיים אורון: אתה יודע שיש אפשרות למרר את החיים אחד לשני.

משה גפני: יש אפשרות למרר את החיים ויש גם אפשרות למנוע את מירור החיים.

חיים אורון: וכנראה שאין מספיק שכל---

משה גפני: מתחילים לקבל, תאמין לי.

חיים אורון: אני מודה שאני מרגיש לא נֹח, זה לא עסק רק שלנו, זה נותנים לאלקין, עם ביבי, שהוא עוד יותר קיצוני מאלקין, להעביר חוק מינהל מקרקעי ישראל, ולהעביר חוקים---

משה גפני: אלקין מתחיל להתמתן.

יעקב אדרי: לא נראה לי.

משה גפני: הוא רץ עכשיו מוועדה לוועדה, הוא מתחיל להפנים את העניין שגם כשיש מלחמה בין קואליציה לאופוזיציה, יש סידורים שהם---

יעקב אדרי: אפילו במשטר קומוניסטי קצת משחררים את החגורה.

משה גפני: אתה צודק, אני אומר לך שהוא הפנים את זה.

משה גפני: היה לנו דיון עכשיו עם המנהל הכללי של משרד האוצר לגבי הנושא של החיסונים, אני אומר לך, הוא מפנים את העניין והוא מבין שצריך להגיע לסידורים.

משה גפני: המלחמה תימשך, זה מלחמה של אופוזיציה וקואליציה, זה מלחמה קשה, בגלל שקדימה מובילה את המלחמה הזאת.

משה גפני: אני ממשיך את ההפסקה, עד שיסתיים הדיון שם.

משה גפני: אני אודיע לחברי הוועדה רבע שעה קודם.

משה גפני: אני פותח את הישיבה של ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום חוק ההתייעלות הכלכלית, פרק ל"א, היטל בשל צריכת מים עודפת הוראת שעה.

משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר לחברי הוועדה – דחיתי הרבה פעמים את הדיון בחוק הזה.

משה גפני: זה הולך להיות חוק קשה מאוד, בכל מקרה, בכל צורה.

משה גפני: אזרחי מדינת ישראל הולכים בעקבות החוק הזה לשלם הרבה כסף, לפחות בחלק הראשון של החוק, שתיכף נגיע לחלוקה שבה עושים את הדבר הזה ואני גם ביקשתי להקים צוות שעסק בזה הרבה מאוד זמן.

משה גפני: הייתי אומר אפילו ימים ולילות.

משה גפני: המציאות היא שיש מחסור חמור במים במדינת ישראל, מה שחלילה עלול להגיע למצב שבו יסגרו ברזים.

משה גפני: יש גם פן נוסף לחוק הזה, שהוא גם הרצון של האוצר לגבות כסף בגלל המחסור במים, אינטרס תקציבי, אבל קודם הוא מתחיל באינטרס של המים.

משה גפני: אנחנו ניסינו להגיע לנוסחה, כשהנוסחה הזאת תמזער את הנזקים לאזרחים מבחינת התשלומים שיהיו.

משה גפני: אני רוצה להודות לצוות שעסק בזה, בראשותו של חבר הכנסת אמנון כהן.

משה גפני: והנוסחה שאליה הגיעו זאת הנוסחה המונחת לפניכם.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון על כל סעיפי החוק, מה שיהיה אפשר לעבור מהר, מהר, אבל מה שלעבור לאט, לאט.

משה גפני: תיכף היועץ המשפטי יסביר, אבל מה שמסומן זה שינויים שנעשו.

משה גפני: אני יכול להגיד בסיכום שמה שוועדת הכספים מוציאה מתחת ידה בחוק ההסדרים הוא מזעור אמיתי של הנזקים כלפי הציבור הרחב, בעיקר כלפי מעמד הביניים והשכבות החלשות.

משה גפני: יצא מחוק ההסדרים המע"מ על פירות וירקות, ואנחנו מכירים תודה לחברת הכנסת מירי רגב, חברת הוועדה.

משה גפני: הוועדה ביטלה את המע"מ על תיירות, הוועדה ביטלה את המס הלא צודק שהממשלה ביקשה להטיל, מס הבריאות, על בעלי הכנסות נמוכות, שינינו את הנושא האקטוארי של הביטוח הלאומי שרצו להעביר מענף קצבאות הילדים לענף האבטלה, עד 2014, שינינו את זה ל-2011.

משה גפני: שינויים רבים שעשינו גם בחוק הדיור הציבורי ועוד דברים רבים נוספים.

משה גפני: הדבר היחיד שאני יודע בוודאות, לצערי הרב, החוק הזה יעשה רע לאזרחים.

משה גפני: יעשה רע.

משה גפני: אנשים ישלמו---

שי חרמש: יכול להיות יותר גרוע, שיפתחו ברז ולא יהיו מים.

משה גפני: אנשים ישלמו הרבה כסף, אבל בעקבות האחריות שיש לוועדה ובעקבות הדיונים שהתקיימו, אנחנו מקווים שימוזערו הנזקים.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן, אתה רצית להגיד משפט?

אמנון כהן: כפי שציינת, אדוני היושב ראש, אני חושב שבכלל בנושא כל חוק ההסדרים, שאנחנו כולנו מסכימים שהוא לא טוב, אבל כמו שאמרת, אנחנו מזערנו את הנזקים ובעיקר בחוק הזה, של הטלת מס בצורת על האזרחים והחוק היה מאוד מאוד קשה, מאוד דרקוני.

אמנון כהן: הרעיון הוא טוב, אבל היישום שלו והקנסות היו בנויים ממש בצורה קשה ואני גם רוצה להודות לצוות, שישבנו ועבדנו, ולחבר הכנסת מקלב, שבאמת מניסיונו הקודם, שהיה בתאגיד מים ודירקטור, שבאמת בחן מול שטח ומול האוצר, מול האזרחים, מול הגופים והארגונים, והיועץ המשפטי כמובן, איתי, שקיבל את כל הפניות של כולם, ובאמת ישבנו, ואני רוצה להגיד תודה רבה גם לאוצר, הם נענו לבקשות שלנו, כי הן אמיתיות והיו מאוד פוגעניות אם לא היינו משנים אותם ובאמת הגענו להבנות עד כמה שאפשר.

אמנון כהן: כמו שאמרת, זה מס קשה, אבל אנחנו במצב חירום, אני אומר שהממשלה או ממשלות לא עשו את עבודתן בנושא התפלת מים; התחילו, אבל מאוחר ולא מספיק, כתוצאה מכך כרגע יש לנו מחסור אמיתי אמיתי, ותמיד בחנתי את האוצר אם הוא רוצה כסף או רוצה לחסוך מים.

אמנון כהן: אני רוצה להגיד שבאמת הרעיון האמיתי הוא לחסוך מים ולכן גם היו התעקשויות בנושאים מסוימים, הבנתי אותם, אבל כמובן לא הפכתי את זה שזה יהיה חס וחלילה כמו בצע כסף.

אמנון כהן: אם תרצה, אדוני היושב ראש, לא ניכנס לסעיפים, אלא סעיפים שלגביהם היו---

משה גפני: לא, אני רוצה לקרוא הכל.

אמנון כהן: מה ששונה.

אמנון כהן: לגבי סעיפים מסוימים שלגביהם יש---

ציון פיניאן: הצעת החוק כוללת את השינויים, לא?

אמנון כהן: כן, אבל לא קראנו את זה בוועדה.

אמנון כהן: היו פה 15 סעיפים שהיו קשים ביותר, וכל אחד מהם דרש זמן והתייעצויות, כולל נכים שלא נלקחו בכלל בחשבון והיינו צריכים לשבת עם ביטוח לאומי, כל הנושא של המגזר החקלאי, כל הנושא של המושבים והקיבוצים, ופה אני רוצה להגיד תודה לחבר הכנסת שי חרמש, יחד עם חבר הכנסת לשעבר, אבו וילן, שריכזו ביחד את הנושא מבחינה מקצועית, כי הם מכירים את התחום הכי טוב והם באמת הגיעו להבנות.

אמנון כהן: לא כל אחד מבין בסוגיות האלה, ואני רוצה להגיד להם תודה על העבודה המאסיבית וכל זה הוכנס בתוך הצעת החוק.

אמנון כהן: הנושא של הכמויות, כל המינון, נגיע לסעיפים ונפרט אחד אחד לאיזה הבנות הגענו ואני מבקש שהיועץ המשפטי יקריא.

יעקב אדרי: אני אמרתי, אדוני היושב ראש, בישיבה הראשונה שבה השתתפתי, שמזל שבוועדה הזו כמעט כולם אנשים חברתיים, מרקע חברתי, וזה אולי למזלה של המדינה.

יעקב אדרי: אני לא רוצה להשתמש במלים גבוהות, כי אני חושב שהחוק שנכנס זה לא החוק שיוצא, ופה ראיתי, נקרענו כולם וכולנו התייסרנו ואני שמח שבאמת עשינו בדחילו ורחימו כמה שינויים מאוד חשובים לטובת האוכלוסייה החלשה.

יעקב אדרי: מצד שני, גם חיפשנו את האיזון הנכון לשמור על המדינה.

יעקב אדרי: בסופו של דבר זה נכס ואני נכנסתי לרב גפני היום ואמרתי מה שאמרתי לא במקרה, כי ראיתי שמתחיל להיות מופר האיזון.

יעקב אדרי: זה לא קל לי, כאיש אופוזיציה, שצריך להתנגד, אבל אני שמח שבהתייעצות בינינו גילינו אחריות ואנחנו בהחלט מבינים את רוח החוק.

משה גפני: תודה, חבר הכנסת אדרי, זה נכון.

שי חרמש: כמי שליווה את העסק הזה בשלושה הימים האחרונים, אני רוצה להוסיף שהדילמה היתה קשה, אבל הדילמה היתה בין מס לאזרח לבין ברז בלי מים בעוד כמה חודשים.

שי חרמש: אני חושב שמה שמתגלה פה כרגע, באמת באמירה מקיר לקיר, עם כל כאבי הבטן, וכולנו עם כאבי בטן, כי זה יעלה כסף, אבל אם זה יביא לזה שתרד צריכת המים בשיעור שעליו דיבר נציב המים, בהיקף של כ-60 מיליון קוב למהלך השנה וחצי הקרובה, אני מקווה דבר אחד, ובזה אני פונה לממשלה; רבותיי, את מחדלי ממשלות ישראל לדורותיהן, ואני לוקח את האחריות גם עליי, ואגפי האוצר, -לא תאהבו את זה, מר שאול מרידור- שבכל שנה שירד גשם חשבתם שהגעתם לשוויצריה, אני מקווה שהיום ברור לכולם, מאגף התקציבים ועד לסיעות האופוזיציה, אם לא יהיה פה פיתוח מיידי לאלתר של כל אפשרויות פיתוח המים המותפלים, מה שנעשה פה כרגע זה קטן על יד מה שיצפה לנו בעוד שנה וחצי.

שי חרמש: לוקחים אחריות, נצטרך כולנו לעמוד מול הציבור ולהגיד שהשתנו את המס.

שי חרמש: זה לא סיפור, זה לא צחוק, ואני מוכן לעמוד בחזית ויחד עם הקואליציה, ברגעים של אחריות לאומית, אנחנו פה.

שי חרמש: עד כאן.

שי חרמש: רונית תירוש: במהלך הקריאה אני בוודאי אכנס לסעיפים שנקרא אותם, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים.

שי חרמש: לפני שאני אומרת, רציתי לקבל נתון, כמה כסף המדינה צופה לקבל כתוצאה מההיטלים הללו.

שי חרמש: מישהו יכול לענות לי?

משה גפני: מלכתחילה היה מדובר במיליארד ו-200 מיליון שקלים.

אורי אריאל: מעל מיליארד שקל, גם אחרי ההפחתות.

משה גפני: בהצעה המקורית אמרו לי אנשי האוצר וגם שר האוצר היה מדובר על מיליארד ו-200 מיליון.

משה גפני: לטענת אנשי האוצר, ותתקן אותי, מר שאול מרידור, אם אני טועה, מדובר על משהו בסביבות 700 מיליון, לכל היותר.

מירי רגב: בסדר, בסוף יש לנו מדינה מסודרת.

רונית תירוש: אני שאלתי כי רציתי לכוון את דבריי לכך שדעתי לא נוחה מהתחושה שמנוצלת הזדמנות לגבות או להעשיר את קופת המדינה ושוב, בגין בעיה אמיתית שנוצרה.

רונית תירוש: יש בעיה של חוסר במים, יש לנו רצון להביא לידי כך שהתושבים יחסכו במים, אבל בצורה שאנחנו עושים את זה, אני חושבת שאנחנו פה מנסים גם על הדרך לעבות את קופת המדינה וזה לא מוצא חן בעיניי, ואני אומר מדוע.

רונית תירוש: ראשית, אני הצעתי מהלך הפוך של תמריצים, ואני חייבת לומר, חבר הכנסת אמנון כהן, יושב ראש ועדת המשנה לנושא, שלא נתנו את הדעת על ההצעה שלי בכלל.

רונית תירוש: אני חושבת שהיא הצעה לא לגמרי נטולת היגיון.

רונית תירוש: ההצעה להפוך את זה, לתת תמריצים.

רונית תירוש: אני חשבתי שאנחנו מדברים על חיסכון במים, אני לא רואה בזה הוראת שעה לשנה וחצי, אני חושבת שבעוד שנה וחצי נשב ונעשה את אותו דבר, ונאריך את זה, ולכן מדובר בבעיה אקוטית של המדינה אל מול נורמה---

אמנון כהן: מה הצעת?

משה גפני: מי שחוסך, לתת לו תמריץ.

רונית תירוש: אמרו לי 'יש בעיה של כסף במדינה'.

אמנון כהן: את אומרת שלא נתנו את הדעת.

אמנון כהן: בצוות העלית את זה, האוצר ישב, בדק, שקל ואמר שאי אפשר.

רונית תירוש: אני כופרת בזה, הם לא ישבו, הם אמרו מיד שאין כסף למדינה לעשות מהלך תמריצי כזה.

רונית תירוש: הפידבקים שקיבלתי, גם מאזרחים פשוטים, שזה רעיון בהחלט שכדאי לשקול אותו, ולא נדון, ואני חושבת שזה לא ראוי.

רונית תירוש: הקנס, או ההיטל, כפי שהוא נקרא, הוא מאוד לא מידתי בעיניי.

רונית תירוש: זה גם מחזק את דעתי שמדובר פה בניסיון, הזדמנות פז לקפוץ על העגלה ולהעשיר או לעבות את קופת המדינה.

רונית תירוש: עלתה הצעה של חבר כנסת אדרי.

רונית תירוש: אפשר לחלוק עליה, כן או לא, אבל להתייחס באופן מדורג לנושא של הקנסות, או של ההיטלים.

רונית תירוש: זאת אומרת, מעבר ל-5 קוב, שאנחנו מיישרים קו בינואר, בין 6 ל-7 לגבות 10 שקלים, בין 8 קוב ומעלה לגבות 20 שקלים -סתם אני נותנת דוגמה- כלומר ללכת למס מדורג, מדרגות במס.

רונית תירוש: גם בזה לא שמעתי שדנו ואני חושבת שזה לא ראוי.

רונית תירוש: אני אומרת את כל זה משום שהתחושה שלי שמראש החליטו 'בואו נאסוף מיליארד מהאזרחים' וזהו.

רונית תירוש: גם לא ניתנה הדעת לגבי מדרגות דיפרנציאליות לגבי מעמדות סוציו אקונומיים, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

רונית תירוש: אפשר היה להתייחס למשפחות לפי מדדי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולתת שם היטלים מדורגים, דיפרנציאליים.

רונית תירוש: גם על זה לא נתנו את הדעת.

רונית תירוש: לכן אני מסכמת את כל הדוגמאות שנתתי בכך שהאוצר תפס פה טרמפ על בעיה שיש לנו, בעיה אמיתית במדינה, ועל הדרך הוא גובה מסים בלי שיקול דעת ובלי רגישות חברתית.

רונית תירוש: דבר אחרון שאני רוצה לומר.

רונית תירוש: הרצון להחיל את זה מיידית, אמנם מדורג במידה מסוימת, בין 15 ליולי לסוף דצמבר, ופה אני מדברת בשם בעלי גינות – אין לי ספק שחלק מבעלי הגינות יחליטו לייבש את הגינות וחלק מהם ירוצו ואולי יחליפו את הדשא בדשא סינתטי וחלק יקנו טוף וחלק ימצאו פטנטים לחיסכון, לשימוש במי קולחין, יש המון רעיונות, אבל לא נותנים להם את ההזדמנות עד ה-15 ביולי לעשות מהלכים רצויים למי שבאמת רוצה לשתף פעולה עם מה שהמדינה מצפה ממנו.

רונית תירוש: לכן אני מבקשת, בעניין הזה, בסעיף הספציפי הזה, להרחיק את הגזרה קצת הלאה, לא רק כדי לנצל את ההזדמנות ולחסוך בכסף, אלא דווקא משום שאנחנו רוצים לתת לאנשים הגונים אפשרות למצוא את הדרכים לחסוך במים.

אורי אריאל: אני אקצר מאוד.

אורי אריאל: היושב ראש, בכנותו ובישרותו, אמר שיש פה שני מהלכים.

אורי אריאל: יש מהלך אחד – חיסכון במים.

אורי אריאל: אין מחלוקת על זה.

אורי אריאל: חבר הכנסת חרמש, אין מחלוקת על הצורך לחיסכון במים, אבל היושב ראש הוסיף עוד דבר ואמר 'זה מס למלא את הקופה'.

אורי אריאל: גם על זה יש הסכמה.

אורי אריאל: עם כל הכבוד לכל מי ש---

שי חרמש: אפשר להחליט שמי שחורג מקבל עשר מלקות.

אורי אריאל: לא שאלתי אותך כדי שתענה לי.

משה גפני: אני פתחתי את הדיון הזה ואני טעיתי בעניין.

משה גפני: היה צריך קודם לדון על החוק, אחרי זה להביע עמדה, אבל בואו נעשה את זה בקצרה.

אורי אריאל: אם האוצר והמדינה היו באים, אדוני היושב ראש, והיו אומרים 'אנחנו גובים איקס מאות מיליוני שקלים', זה לא משנה לי עכשיו כמה, זה 600, לא 700, פחות ממה שהאוצר אומר, לפי דעתי זה יותר קרוב למיליארד, זה יופנה לפיתוח מפעלי מים כדי שב-2011, כמו שאומרת ידידתי חברת הכנסת תירוש, לא נחזור ונשב את אותה ישיבה.

אורי אריאל: זה מה שיהיה.

אורי אריאל: תרשום היום.

אורי אריאל: זה רשום בפרוטוקול עכשיו.

אורי אריאל: אני חושב שאתה לא תטעה אם תצטרף אליי ולחברת הכנסת תירוש ואחרים, שאנחנו נשב פה על אותו דבר בעוד שנה.

אורי אריאל: אבל האוצר לא אומר את זה.

אורי אריאל: האוצר אומר 700, או כמה שיקבל.

אמנון כהן: יכול להיות שנתקדם, החוק יביא גשמים.

אורי אריאל: אני בעד, אם האוצר חותם על זה.

אורי אריאל: אם יש תקציב לתפילות, אני איתך.

אורי אריאל: אני מציע לוועדה, ואני מציע שאתה תוביל את זה, לא אני, שהכסף הזה, לפחות רובו, יילך למפעלי מים ויש צורך, ואנשי האוצר שיושבים פה יודעים להציג תכנית לכל הכסף הזה וגם לכפול ממנו, אבל מה?

אורי אריאל: הופכים את זה למס לטובת הקופה הריקה, שזה דבר שאני מציע לחברי הוועדה כולם, ללא יוצא מן הכלל, כולל אדרי ואחרים, להכניס את זה בהסתייגות.

אורי אריאל: זה יישאר באוצר, אבל לטובת זה שלכולנו יהיה מים.

אורי אריאל: זה דבר אחד.

אורי אריאל: דבר שני, אני מציע שאנשי האוצר יציגו פה, עכשיו בקצרה, אולי משהו כתוב, מה התכנית שלהם לשנה וחצי הקרובות כדי שאכן יהיה פתרון.

אורי אריאל: מהתפלת מי ים, ביוב, חיסכון, שיטפונות.

אורי אריאל: לא יודע, הכל.

אורי אריאל: יש להם תכנית מסודרת, אני שמעתי שיש להם, ואני מאוד מבקש מהאוצר, או ממר אורי שני, שיציגו תכנית שנבין ושנעקוב אחריה.

אורי אריאל: אני מציע לך גם לעקוב אחריה.

אורי אריאל: עוד שאלה אחת והערה אחת – האם החוק חל גם על ערביי יהודה ושומרון?

אורי אריאל: אני שואל את השאלה על ערביי יהודה ושומרון, כי הם שותים מאותם מים, מאותם מקורות, להוציא קצת ג'נין, תעשו לי טובה, אל תתייחסו ליוצא מן הכלל, רוב המים שהם שותים באים מהמים שכולנו עכשיו משלמים עליהם מסים גבוהים.

אורי אריאל: יש על זה תשובה?

אורי אריאל: התשובה היא לא.

אורי שני: אני אסביר לך למה לא.

אורי אריאל: אני אסיים ואחרי זה אתם ודאי תסבירו הרבה דברים, ואם טעינו, אדרבא, בשביל זה אתם פה.

אורי אריאל: הדבר האחרון, אני רוצה לבקש ממך, אדוני יושב ראש הוועדה, שתהיה דיפרנציאליות, לפי האשכול הסוציו אקונומי, שזה דבר מאוד מוגדר, יודעים שביריחו זה כך, בכפר אדומים, שאני גר שם, זה גבוה, אז אני אשלם הרבה, כן, זה בסדר.

אורי אריאל: ולא יהיה מצב שכולם תמיד שווים, או בהרבה דברים שווים, כשאין לזה הצדקה ואין לאנשים האלה את היכולת.

אורי אריאל: מי שלא גומר את החודש, לא יודע לשלם עוד שישה שקלים.

אורי אריאל: אצלנו זה פשוט, מה הבעיה?

אורי אריאל: עוד 20 שקלים.

משה גפני: ברור.

אורי אריאל: אני רוצה לחזור על בקשתי, שהעניין הזה יובל על ידך.

מירי רגב: אני שואלת שאלה אחת פשוטה.

מירי רגב: בגלל שנושא המים הוא המשאב הלאומי שלנו, וזה אינטרס לאומי ואין כאן עניין של תקציב, למה לא ניקח את הכסף הזה ונעביר אותו להתפלת מים?

מירי רגב: אני שואלת את האוצר שאלה פשוטה.

שי חרמש: הוא כבר הלך למס ערך מוסף על ירקות ופירות.

מירי רגב: אני שואלת את האוצר שאלה פשוטה, אם הכסף הזה הוא לא לטובת אוצר המדינה, יש כאן בעיה אמיתית לאומית שבעוד כמה חודשים אנחנו נפתח את הברז ולא יהיו מים.

מירי רגב: אנחנו הולכים להקשות מאוד על הציבור.

מירי רגב: שהכסף הזה יעבור, בלי מתווכים ובלי דמי תיווך, ישירות לרשות המים, כדי שהיא תתעסק בהתפלת המים.

מירי רגב: הרב גפני, יש כאן באמת גזרה קשה על הציבור, אבל אפשר להסביר אותה בזה שהמשאב הלאומי שלנו, שהוא משאב בסיסי, הולך ונעלם, מסתיים, מתייבש, אין לנו מים.

מירי רגב: כדי להסביר את היטל הבצורת, אנחנו צריכים להגיד מה אנחנו עושים.

מירי רגב: הרי יש כאן מצב מחדלי במדינת ישראל, שלאורך שנים לא טיפלו בנושא המים.

מירי רגב: הרי לא פתאום הבנו שאין לנו מים.

מירי רגב: לכן אני מבקשת לשמוע תשובה ברורה מהאוצר.

מירי רגב: הדבר השני, אני מצטרפת כאן לבקשות החברים שהמס יהיה מדורג, בהתאם למצב הסוציו אקונומי על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אורי מקלב: בקשר למה שעלה עכשיו על ידי חברי הכנסת, בקשר למצב הסוציו-אקונומי; במים אין תהליך כזה בכלל.

אורי מקלב: בארנונה קיים תהליך של משפחות כאלה, אבל במים לא קיים.

אורי מקלב: לעשות תהליך כזה זה לא פשוט.

אורי מקלב: בחנו את זה.

אורי מקלב: מה שכן עשינו, אנחנו כן---

משה גפני: אתם בחנתם את הדיפרנציאלי?

משה גפני: ואין דבר כזה.

אורי מקלב: במים אין תהליך כזה, בארנונה יש תהליך כזה, וגם לא בחשמל.

אורי מקלב: אבל יותר מזה, מה שכן עשינו, אנחנו נתנו מספר קוב גדול לכל נפש, כולל ילדים, ולא לפי התזה שהיתה בהתחלה, שאם יש ילדים, הם לא צורכים יותר מים, מים לאחד מים למאה.

אורי מקלב: לא הלכנו בכיוון הזה.

אורי מקלב: אלא הפוך, אפילו הגדלנו.

אורי מקלב: נתנו למשפחות כאלה יותר קובים, כך שבעצם הם עשויים והם צריכים להגיע למצב שהם לא יצטרכו לשלם את הקנס הזה.

אורי מקלב: באופן אמיתי, אם מישהו יתנהל במשטר מים רגיל, גם משפחות עם ילדים צריכים לעמוד בתוך המס ולא צריכים לעבור אותו.

אורי מקלב: אבל כן שתי מלים - קודם כל להודות לך, היושב ראש, על כל הגיבוי והעידוד והחיזוק במשך כל התהליך.

אורי מקלב: אני הרי לא חבר ועדת הכספים, אני באתי מבחוץ.

אורי מקלב: לחבר הכנסת אמנון כהן, שעמד בראש הוועדה המיוחדת הזאת, והוא צלל במהירות לתוך המים העמוקים האלה.

אורי מקלב: ובכלל אני רוצה גם להגיד לך, מבחינתי כחבר כנסת לא ותיק בבית הזה, המעורבות של חברי הכנסת בנושא כמו החוק הזה, כמה אכפתיות שהיתה, כמה שניגשו, וכמה שבחנו וכמה שהציעו, וכמה שהם היו ערים לכל מיני סעיפים, זה באמת תופעה מפתיעה, והציבור צריך גם לדעת את זה, שלא הולכים לאשר חוק בלי שזה עבר הרבה מבחנים.

אורי מקלב: ובאמת כך נכון, החוק הזה הוא מורכב ומסובך ולא נשארה אבן אחת ולבנה אחת בחוק הזה שלא בחנו אותה, כך שהחוק שמונח כאן זה לא אותו החוק שהוגש לפני חודש ומשהו.

אורי מקלב: אני כן חושב וצריך לדעת את זה שכל החוק הזה הוא מכוון רק למשקי הבית.

אורי מקלב: צריכת המים במדינת ישראל, במשקי הבית, זה 20% או 25%.

אורי מקלב: רוב הצריכה היא לא צריכה למשקי הבית, אבל בכל אופן מס הבצורת כוון רק למשקי הבית וצריך להבין שמשקי הבית צריכים גם לחסוך, להיכנס לאיזה משטר מים, אבל גם אנחנו, כרשות המים וכמשרד האוצר וכולם, צריכים לתת את הדעת לדברים שהיינו צריכים מראש לעשות, לא רק התפלה.

אורי מקלב: החסכמים שעכשיו מחלקים, היו צריכים לחלק אותם לא עכשיו ועוד לא מחלקים אותם עכשיו.

אורי מקלב: היה אפשר לחלק אותם גם לפני חצי שנה ואז היה חיסכון אמיתי.

אורי מקלב: או תיקון התשתיות.

אורי מקלב: אלה דברים שתמיד זה טוב שעושים, קל וחומר כשיש מחסור במים.

אורי מקלב: עוד נקודה אחת - אנחנו באמת לא הקלנו, קצת החמרנו בשלושה החודשים הקרובים.

אורי מקלב: שמנו דגש לשלושה וחצי החודשים הקרובים, שהיא התקופה הכי קשה, ואחרי זה רואים גם בחוק, שיש הקלה יותר, גם בדעה שאנשים יתרגלו ויחסכו וגם שעכשיו זה המצב הקריטי.

אורי מקלב: מה שאני כן יכול להגיד, אני לא רוצה להיות נביא זעם, אבל בכל אופן אנחנו צריכים להתכונן שיכולה להיות קטסטרופה ממש מבחינה צרכנית ומבחינת התאגידים.

אורי מקלב: לא בטוח שהתאגידים יהיו ערוכים לכל השינויים שצריך לקלוט, עוד יהיו הרבה הרבה טענות מאנשים שלא מצליחים להגיע למה שהם צריכים לסדר, החשבונות לא יהיו ככה, בהחלט צריכים לשים דגש ומחשבה, גם אחרי שנאשר את זה, לנסות ולהקל ולבוא לקראת התאגידים והצרכנים בנושאים האלה.

אורי מקלב: מלה אחרונה - אנחנו היום דנו במס הבצורת, אבל התגלתה לנו בתוך מס הבצורת הרפורמה במים שאמורה להיות ב-2010, וזה דבר בפני עצמו.

משה גפני: זה חוק שהכנסת הקודמת אישרה.

משה גפני: הממשלה הקודמת ביקשה אותו והעבירה אותו.

אורי מקלב: החוק הזה לא אמור להגיע לשום ועדה בכנסת.

אורי מקלב: זה רשות המים, עם צוות, שיכולים להחליט וזה מהפך.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם משהו אבסורדי, משהו מאוד משונה, שאולי יקומם את הצד השני של השולחן; כמה שנחסוך יותר במים וכמה שמס הבצורת, אדוני היושב ראש, יותר יצליח, כך אנשים ישלמו יותר.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: מכיוון שב-2010 מחיר המים ייקבע לפי העלות של כל תאגיד, לפי ההוצאות וההכנסות.

אורי מקלב: אם אנחנו חוסכים במים, ההכנסות של התאגידים יורדות וממילא המחיר של כל קוב יעלה.

אורי מקלב: זה אחד הבסיסים של הרפורמה במים.

אורי מקלב: התאגידים מפסידים כסף, בגלל שהם מוכרים מים בחריגה ובהרבה כסף.

אורי מקלב: אנחנו מצמצמים את המים, הם יפסידו כסף והם יעלו את מחיר המים.

אורי מקלב: הצרכן גם יחסוך ואחרי זה ישלם יותר, אבל זה ב-2010, ברפורמה.

אורי מקלב: עד כאן.

ציון פיניאן: זה אחד החוקים הכואבים, אבל צודקים.

ציון פיניאן: מי שעוד לא השתכנע בחיוניות של החוק הזה ובתועלת, כדאי שיבוא לכנרת ויראה אותה ואז ישתכנע.

ציון פיניאן: יש נושא של התפלה.

ציון פיניאן: כדאי לאחראים לטפל בנושא של ההתפלה.

ציון פיניאן: חלילה וחס, אנחנו נתפלל טוב, אבל אם גם השנה הבאה תהיה שחונה, אז גם החוק הזה לא יועיל.

ציון פיניאן: לגבי כל הטוענים למה שנקרא תשלומים הדרגתיים, דיפרנציאליים, סוציו-אקונומיים וכל הדברים האלה, זה כמו לבקש לגבות מהבסטות מס ערך מוסף על פירות וירקות.

ציון פיניאן: זה בלתי אפשרי.

ציון פיניאן: חבר'ה, בואו נרד מזה.

אורי אריאל: אם אני מוכיח לך שזה אפשרי, אתה מסכים?

משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, לא לפתוח בדיאלוג.

משה גפני: תאמר את עמדתך וזה מספיק.

ציון פיניאן: זה בלתי אפשרי.

ציון פיניאן: מעל 20 קוב, 5 שקלים, מעל 30, 20 שקלים.

ציון פיניאן: זה פשוט לגזור גזרה שאי אפשר לעמוד בה וגם אי אפשר לטפל בה ואי אפשר לבצע אותה.

אורי אריאל: מפלגה חברתית.

ציון פיניאן: אנחנו אחלה חברתיים.

ציון פיניאן: מה שאנחנו עשינו, ישבנו לילות וימים כדי להגיע למה שנמצא היום על השולחן, זה אחלה אחלה אחלה חברתי, מה שאחרים לא יכלו.

ציון פיניאן: במקום שנכשלו אחרים, אנחנו הצלחנו.

נסים זאב: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על היטל בשל צריכת מים עודפת.

נסים זאב: אני מבקש שגם לא יהיה דיבור עודף פה.

נסים זאב: כל אחד יצטמצם ומי שידבר יותר, תטיל עליו את ההיטלים.

משה גפני: אתה צודק במאה אחוז.

זאב נסים: אני לא יושב בוועדת כספים, אני רק ממלא מקום, אבל אם אני הייתי יושב פה, כל הכבוד לחברים שיושבים פה כל כך בסבלנות, כל כך הרבה שעות.

אורי אריאל: אתה יכול להרחיב בזה?

נסים זאב: תיכף אני ארחיב.

נסים זאב: אני רוצה לשאול את החברים אם הם זוכרים את השיר 'חזרנו אל בורות המים, לשוק ולכיכר'.

נסים זאב: אדוני, פעם אמרו מחשב לכל תלמיד, אני מציע בור לכל משפחה.

נסים זאב: כמו המחשב.

נסים זאב: אם אנחנו נפתח היום את בורות המים בבתים שיש לנו, אדוני, יש לי כמה בורות שאני בעצמי סגרתי, למשל---

אורי אריאל: אתה יכול להלוות לי אחד?

נסים זאב: אני מוכן, בבקשה, רק תמלא אותם במים.

נסים זאב: בתקופת החורף הבורות האלה היו מתמלאים בבית.

נסים זאב: אני רוצה להביא לכם דוגמה מעשית.

נסים זאב: רק לאחרונה הייתי צריך למלא ארבעה בורות של מקווה.

נסים זאב: בלילה אחד מילאתי 10,000 ליטר של מים.

נסים זאב: בלילה אחד.

נסים זאב: למה אנחנו לא ערוכים כמו שצריך לקלוט את המים?

נסים זאב: אנחנו מדברים, בגלל שאין התפלה, אז אנחנו נטפלים לציבור ודורשים מהם לשלם את המחיר.

נסים זאב: לא יכול להיות דבר כזה.

נסים זאב: דבר אחד אחרון.

נסים זאב: מה קורה ובעזרת ה' בחורף הבא לא תהיה בצורת?

נסים זאב: אנחנו נקבע יום שאם עולים למכסת מים מסוימת, אז כל הנושא של היטל הבצורת לא יהיה קיים.

נסים זאב: אבל בואו נקבע את זה כבר בוועדה ותתקבל החלטה בכנסת.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת לדיון.

שלי יחימוביץ': עם כל הכשל שיש בחוק הזה, ועם כל העובדה שחברי כנסת אומרים שהם הולכים להצביע בעדו למרות שמדובר בחוק גרוע שיפגע באוכלוסיות רחבות, מסורבל, על כל מגרעותיו שאני לא אוסיף, אני רוצה לציין עוד עניין אחד.

שלי יחימוביץ': קודם כל, אני משוכנעת לחלוטין שידיו של פרופסור שני נקיות, כוונותיו טהורות והוא באמת רוצה להביא לחיסכון במים.

שלי יחימוביץ': אבל יש לי תחושה עזה שהאוצר עשה עוד איזה סיבוב קטן, על אותו רצון כן, ויצר לעצמו קופה נוספת.

אורי אריאל: את לא היית, היושב ראש אמר את זה שלוש פעמים.

משה גפני: אמרתי, הנושא התחיל במצב חמור במשק המים, אמיתי, שעלול חלילה להביא למצב של סגירת ברזים, ולכן המהלך שאליו הולך משרד האוצר, יחד עם רשות המים, זה להטיל קנסות, היטל מיוחד, על מי שלא יחסוך במים.

משה גפני: האוצר לוקח בחשבון שזה חלק מהתקציב שלו.

משה גפני: הכוונה ותחילת הדרך וגם עכשיו, הנושא הוא צריכה מופחתת במים, חיסכון במים, כדי להגיע למצב---

שלי יחימוביץ': אני יודעת שהדברים כבר סוכמו ושהעסקה נחתמה.

משה גפני: לא עסקה, ישב צוות מקצועי.

שלי יחימוביץ': אני לא אומרת את זה חלילה בלשון של זלזול, אני יודעת שישב צוות ושהגיעו להסכמות ושאנשים פה בדם לבם נאבקו על דברים כאלה ואחרים, ובכל זאת אני חושבת שאם עדיין אפשר להצביע על הסתייגות, ואני מגישה כאן הסתייגות כזאת, כדי להוריד את האינסנטיב הכלכלי, שהוא מאוד מאוד מקומם, לקבוע בחוק שהכסף יועבר או לעיריות, או לאיגודי המים, וישמש לצרכי האוכלוסייה.

שלי יחימוביץ': כלומר על פי שיקול דעתם של ראשי העיריות ואיגודי המים, ואם רוצים אפילו להפליג, להגיד שזה ישמש אך ורק לעניינים הקשורים במשק המים.

משה גפני: הציע את זה חבר הכנסת אריאל, להתפלת מים, וגם חברת הכנסת רגב.

שלי יחימוביץ': יפה, אז אפילו לא תיאמנו.

שלי יחימוביץ': בזמן האחרון אנחנו מסכימים על יותר מדי דברים, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: סיבה לדאגה ולבדיקה עצמית.

שלי יחימוביץ': זאת ההסתייגות שלי.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, כולנו מבינים שהחוק לא קל, חוק שמאלץ אזרחים להתאמץ, להתאמץ לחסוך, אבל מה לעשות כאשר כל משפחה, כל אחד מאיתנו, כשמגיע למצב כלכלי אישי שהוא נאלץ לחסוך תקופה מסוימת וכולנו יודעים שלחסוך זה תמיד לא נח, כאשר אתה חוסך, חוסך בכסף, אתה בעצם מוותר על דברים מסוימים וזה מה שקורה עכשיו.

אלכס מילר: אנחנו נאלצים, בגלל המשבר העמוק שיש במדינת ישראל, משבר המים, לקדם את החוק הזה, לתמוך בו, אבל אנחנו יודעים שכאשר ותהיה יציאה מהמשבר, אז החוק הזה יירד, ואנחנו מתפללים לכך שיהיה לנו גשם במדינת ישראל ושבסופו של דבר לא נצטרך לחסוך במים.

505: אדוני היושב ראש, שחברי הכנסת יידעו, במגזר הכפרי, שהוא 8% מהאוכלוסייה, צריך יהיה להרכיב בארבעת החודשים הקרובים בין 40,000 ל-50,000 שעונים, כאשר על כל שעון כזה משפחה תצטרך לשלם בערך אלף שקל, רק על ההתקנה.

505: זו מהפכה מבחינת כל מה שיהיה לעתיד וקחו בחשבון, ואני מסכים עם כל מה שנאמר, שאני מאוד מקווה שמשך הזמן של החוק הזה יהיה קצר ככל האפשר, כי הוא פשוט מס גולגולת לכל דבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני היועץ המשפטי פרק ל"א: היטל בשל צריכת מים עודפת – הוראת שעה, סימן א': פרשנות.

משה גפני: 189.

משה גפני: מטרתו של פרק זה לקבוע, כהוראת שעה, הסדר שנועד להביא להפחתת צריכת מים בידי צרכנים ביתיים, במסגרת התמודדות עם המשבר החמור במשק המים ולשם הבטחת מקורות מים בני קיימא.

משה גפני: 190.

משה גפני: הגדרות: בפרק זה – 'גינון ציבורי' – גן הנמצא בבעלותו או באחזקתו של צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרת צרכן ביתי.

משה גפני: ' החשב הכללי' – החשב הכללי במשרד האוצר או מי שהוא הסמיך לעניין הוראות פרק זה, כולן או חלקן; 'היטל', 'היטל צריכה עודפת' – היטל בעד צריכת מים עודפת, שצרכן ביתי חייב בתשלומו לפי הוראות סימן ב'; 'הקצאה לגינון ציבורי' – כמות המים החודשית להשקיה מוקצית לגינון ציבורי, לפי אזורים וסוגי צמחיה ובחודשים המותרים להשקיה, כפי שאושרו בידי מועצת רשות המים המפורסמים באתר האינטרנט של רשות המים.

משה גפני: חוק המים, קראנו.

משה גפני: חוק העונשין, קראנו.

משה גפני: חוק תאגידי מים וביוב, קראנו.

איתי עצמון: 'יישוב מוכרז' – יישוב שמתקיים לגביו אחד מאלה: (1) ממוצע מספר הימים בשנה, בשנים 2006 עד 2008, שבהם עלתה הטמפרטורה בו על 38 מעלות צלזיוס, הוא למעלה מ-20 ימים, בהתאם לנתוני השירות המטאורולוגי הישראלי במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ואשר מנהל רשות המים הכריז, בהודעה ברשומות שהוא יישוב מוכרז לעניין פסקה זו; (2) ממוצע מספר הימים בשנה, בשנים 2006 עד 2008, שבהם עלתה הטמפרטורה בו על 40 מעלות צלזיוס, הוא למעלה מ-20 ימים, בהתאם לנתוני השירות המטאורולוגי הישראלי במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ואשר מנהל רשות המים הכריז, בהודעה ברשומות שהוא יישוב מוכרז לעניין פסקה זו.

איתי עצמון: 'כללי הקיצוב במים' – כללי המים, השימוש במים באזורי קיצוב, התשל"ו-1976.

איתי עצמון: 'מספר נפשות מוכר' – כל אחד מאלה, לפי העניין: (1) לגבי צרכן ביתי, כאמור בפסקה (1) להגדרה 'צרכן ביתי' – מספר הנפשות המתגוררות ביחידת דיור אחת של הצרכן הביתי, בהתאם להוראות התוספת בפרק זה, וכל עוד לא העביר הצרכן הביתי דיווח לספק המים בהתאם להוראות התוספת האמורה, יראו כאילו מתגוררת באותה יחידת דיור נפש אחת.

איתי עצמון: אולם לגבי צרכן ביתי שלא דיווח כאמור לגבי התקופה שמסתיימת ביום 31 באוקטובר 2009, ייחשב מספר הנפשות המוכר כמספר הנפשות, לפי נתוני ספק המים;

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה להגיד שאנחנו תיקנו את זה, שיהיה זמן לדיווח לאזרחים, עד מתי הוא יכול, כי בטח בהתחלה יהיו לחצים ודברים, אבל הוא יוכל עד התאריך הזה שאנחנו מדברים לדווח ואז אם הוא שילם יותר מדי, יחזירו לו רטרואקטיבית.

משה גפני: מאה אחוז.

איתי עצמון: (2) לגבי צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) לפסקאות (2) ו-(3) להגדרת 'צרכן ביתי' הגבוה מבין אלה; (א) סך הנפשות המתגוררות בכל יחידות הדיור שלהן הוא מספק מים, בהתאם להוראות התוספת לפרק זה; (ב) כמות האוכלוסייה בכל יחידות דיור שלהן הוא מספק מים, בהתאם לפרסום האחרון של רשימת היישובים, אוכלוסייתם וסמליהם שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתי עצמון: רשות המים תפרסם את הפרסום האמור באתר האינטרנט שלה.

איתי עצמון: 'צריכת מים', (1) לגבי צרכן ביתי, כאמור בפסקאות (1) ו-(3) להגדרת צרכן ביתי - צריכת מים למטרת צרכי בית, לרבות צריכה המיוחסת לצרכן ביתי מתוך צריכה של כמה צרכנים ביתיים; (2) לגבי צרכן ביתי, כאמור בפסקה(2) להגדרת צרכן ביתי – כל כמות המים השפירים המסופקת לצרכן האמור שאותה הוא צורך, בניכוי כמות המים למטרת חקלאות ולמטרת תעשייה, ובלבד שאותה כמות נמדדה באמצעות מדי מים נפרדים לכל אחד מהשטחים המשמשים למטרות האמורות.

איתי עצמון: 'צרכן ביתי' – כל אחד מאלה: (1) צרכן מים שמתקיימים לגביו שני אלה; (א) הוא מתגורר ביחידת דיור וצורך בה מים; (ב) הוא לא קיבל רישיון הפקה לשנת הרישוי 2009 בהתאם להוראות חוק המים שבו הוגדרה כמות צריכה ביתית לפי סעיף 18ד' לכללי הקיצוב במים ואשר לא חלים על צריכת המים של ההוראות כאמור.

שי חרמש: הבהרה – אם תוכל להגיד לפרוטוקול מה זה 18ד', שנדע.

עמית לנג: זו אותה הקצאה נורמטיבית, אותם 150 מטר קוב שנתיים.

איתי עצמון: מדובר על כללים שהיו בתוקפם ערב תחילתו של הפרק הזה.

משה גפני: (2) צרכן מים שהוא קיבוץ.

אורי אריאל: ואם זה מושב?

אורי אריאל: זה לא?

עמית לנג: מושב זה פסקה (3)

איתי עצמון: (2) צרכן מים שהוא קיבוץ, שקיבל רישיון הפקה לשנת הרישוי 2009 בהתאם להוראות חוק המים, שבו הוגדרה כמות לצריכה ביתית על פי סעיף 18ד' לכללי הקיצוב במים, כנוסחו ערב תחילה של חוק זה, ואולם צרכן ביתי, כאמור בפסקה זו, שמותקן מד מים בכל אחת מיחידות הדיור שלהן הוא מספק מים, באופן המאפשר למדוד את צריכת המים החודשית בכל אחת מהיחידות כאמור, ייחשב כל מי שמתגורר ביחידת דיור כאמור, כמי שחל לגביו הוראות פסקה (1) להגדרת צרכן ביתי ויחולו לגביו ההוראות החלות על צרכן ביתי, כאמור בפסקה (1) להגדרת צרכן ביתי והקבוע בפרק זה לכל דבר ועניין.

איתי עצמון: (3) צרכן מים שמתקיימים לגביו כל אלה: - מדובר כאן על מושב: (א) הוא יישוב שקיבל רישיון הפקה לשנת הרישוי 2009 בהתאם להוראות חוק המים, שבו הוגדרה כמות לצריכה ביתית על פי סעיף 18ד' לכללי הקיצוב במים.

איתי עצמון: (ב) הוא מספק מים למטרת צרכי בית למספר יחידות דיור; (ג) הוא אינו קיבוץ, ואולם אם בכל אחת מיחידות הדיור מותקן מד מים באופן המאפשר למדוד את צריכת המים החודשית בכל אחת מהיחידות כאמור, יראו את הצרכן הביתי האמור בפסקה זו כמי שמתגורר ביחידת הדיור האמורה.

איתי עצמון: 'קיבוץ' – אגודה שיתופית שסווגה על ידי רשם האגודות השיתופיות, כמשמעותו בפקודת האגודות השיתופיות כקיבוץ שיתופי, או כקיבוץ מתחדש.

איתי עצמון: סימן ב': חיוב צרכן ביתי בתשלום היטל צריכה עודפת.

איתי עצמון: 191.

איתי עצמון: (א) צרכן ביתי, כאמור בפסקה (1) להגדרת צרכן ביתי, חייב בתשלום היטל צריכה עודפת בסכום של 20 שקלים לכל מטר מעוקב מים בכמות חודשית העולה על---

אמנון כהן: 20 שקלים, אנחנו צריכים להגיד שזה 20 שקלים, כולל כל המסים.

איתי עצמון: זה נאמר.

איתי עצמון: יש הוראה בהמשך.

אמנון כהן: זה כבר כולל מס ערך מוסף, כולל הכל.

אמנון כהן: אני רוצה לראות איפה זה.

שי חרמש: פלוס 8 שקלים על המים.

אמנון כהן: אין קשר, זו התוספת.

אמנון כהן: תגיד לי, לפרוטוקול, איפה זה מופיע.

נועם אייזליך: אין תשלום מס ערך מוסף על ההיטל הזה.

אמנון כהן: תגיד לי שזה כולל כל המסים וזהו, זה מה שחשוב.

נועם אייזליך: אין על התשלום הזה תשלום מס.

נועם אייזליך: בגלל שזה תשלום מס למדינה, אז אין עליו תשלום מס.

אמנון כהן: אנחנו סיכמנו, מוסכם כי סכום ההיטל לא יעלה על 20 ₪, כולל מסים, לרבות מס ערך מוסף.

נועם אייזליך: אי אפשר לרשום את האמירה הזאת, אל"ף, כי אין לה משמעות, כי אתה לא אומר שאין מס על מה שאין לו מס.

אמנון כהן: שיהיה כתוב שזה 20 ₪, כולל מס.

נועם אייזליך: אבל אי אפשר להגיד דבר כזה, בגלל שהוא לא מחויב במס.

משה גפני: זה דובר גם בדיון הקודם של הוועדה.

משה גפני: אני מבקש שתאמר לפרוטוקול, 20 השקלים הללו הם כוללים הכל.

משה גפני: אין תשלום נוסף, לא מס ולא מע"מ ולא שום דבר.

משה גפני: אני מבקש שתאמר את זה לפרוטוקול.

נועם אייזליך: הבהרנו את הדברים.

משה גפני: מה שהבהרתם, תבהירו פעם נוספת.

אורי מקלב: מה שהיה, לא רק לאנשים, אלא לתאגידים.

משה גפני: תאמר בבקשה באופן ברור, לפרוטוקול.

נועם אייזליך: מאחר ומדובר בסכום היטל שמשולם לאוצר המדינה, אותם 20 שקלים, לא מתווסף עליהם מס ערך מוסף.

נועם אייזליך: הדבר הזה גם יובהר בהמשך בצורה זו או אחרת, בסעיף 232, לעניין דרך ההעברה של הכספים; שלא יראו בדרך ההעברה של כספי ההיטל נטו לאוצר המדינה, משום הטלת מס ערך מוסף.

משה גפני: לא יהיה להיטל הזה שום תשלום נוסף.

נועם אייזליך: תשלום של מס ערך מוסף.

משה גפני: למה אתה מדגיש כל הזמן מס ערך מוסף?

משה גפני: מסים אחרים גם יכול להיות?

נועם אייזליך: איזה?

נועם אייזליך: מס הכנסה?

משה גפני: לא יודע מה, אני לא עובד באוצר.

משה גפני: 20 השקלים, עליהם לא יוטל שום תשלום נוסף כלשהו, מכל סוג שהוא.

משה גפני: איתי עצמון: ---לא תפחת מאלה; (1) בעד צריכת מים במהלך התקופה מיום ט' בתמוז התשס"ט (1 ביולי 2009)---

אמנון כהן: 191 סוכם.

אמנון כהן: אנחנו רצינו מ-1 לספטמבר, היו גרסאות 1 לאוגוסט ובמאבק קשה, בהתחשב בהגדלת הקובים אחר כך, התפשרנו על ה-15, לפחות מהיום שיאושר בכנסת.

אמנון כהן: לא יהיה חוק רטרואקטיבית.

משה גפני: מהיום שיאושר בכנסת.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: אף פעם לא חוקקנו פה חוק רטרואקטיבי וגם פה זה לא יהיה, למרות שהיועצות פרסמו שזה מ-1 לשביעי.

משה גפני: מהיום שיאושר בכנסת.

משה גפני: מהיום שהחוק יחוקק.

משה גפני: אם הוא יחוקק ב-16, אז זה יהיה מה-16, לא יום אחד קודם.

אורי מקלב: לא בפרסום ברשומות?

משה גפני: לא, ביום שיאושר בכנסת.

שאול מרידור: אני רוצה להסביר את סעיף 191, כי הנוסח פה הוא לא מספיק ברור ואני אבהיר אותו, כדי שכולם יבינו.

שאול מרידור: מה שסוכם בסופו של דבר הוא הדבר הבא; בשנת 2009 הבסיס בחודשים 15 ליולי או 16, מתי שיאושר החוק בכנסת, ועד ה-30 לאוקטובר, יהיה הבסיס עד 4 נפשות, יהיה 16 קוב, ועל כל נפש נוספת מעבר לארבע, יהיה 4.2.

שאול מרידור: מעבר לזה, בחודשים נובמבר-דצמבר לשנת 2009, הבסיס עולה ל-18 ונפש נוספת היא 5 קוב, וב-2010 הבסיס לשתי נפשות הוא 12 קוב, 3 נפשות 15, וכל נפש נוספת מעבר לזה 5 קוב.

שאול מרידור: בעצם אנחנו אומרים שזה 5 קוב לנפש, אבל שמנו מינימום של 12 גם אם זה שתי נפשות, כי יש הוצאות קבועות למשק בית.

משה גפני: זאת היתה הפשרה; ב-2010 הם הציעו 6 קוב לשתי נפשות.

משה גפני: זו היתה פשרה על פשרה על פשרה על פשרה.

משה גפני: בסופו של דבר ב-2010 זה הולך לפי מספר הנפשות, שלוש נפשות זה 15, אבל אתמול בלילה, לאחר דיון ממושך, הצלחנו להגיע לזה שמשפחה בת שתי נפשות תהיה 12 קוב, בניגוד לעמדת האוצר ובניגוד לעמדת ש"ס.

משה גפני: שלא תהיה טעות, יש בעיה, ולאחר מכן בשלוש נפשות אנחנו חוזרים לפר נפש, שזה 5 קוב לכל נפש.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, זה גם 12 לאחד.

משה גפני: כן, כן.

חיים אורון: ברור.

חיים אורון: אין פחות מ-12, גם אם לא גר כלב שם.

אמנון כהן: אבל זה לא היה פשוט, חבר הכנסת אורון, הם התחילו עם 6 קוב.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, אתה לא יודע מה הלך פה.

משה גפני: אני בכוונה אומר שאתה לא יודע, בגלל שאתה כן יודע, כמה הם קשים.

משה גפני: על כל דבר היתה פה מלחמה כמו אני לא יודע מה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורון, כל מה שאתה מעלה, אתה עושה נזק ואז אנחנו צריכים לעבוד יותר קשה.

משה גפני: מה שיש בחוק המקורי – לא להקריא.

איתי עצמון: (2) בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום 1 בינואר 2010 עד יום 31 בדצמבר 2010 – כמות שלא תפחת מ-12 מטרים מעוקבים ליחידת דיור.

איתי עצמון: (3) מבלי לגרוע מהוראות פסקאות (1) ו-(2), בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום 1 ביולי 2009 עד 31 בדצמבר 2010, הכמות המתקבלת ממכפלה של אחד מאלה; (א) במהלך התקופה שמ-15 ביולי 2009 עד 31 באוקטובר 2009 ---

משה גפני: לא מ-15 ביולי 2009, אלא מיום אישור החוק בכנסת.

משה גפני: תקן את זה.

איתי עצמון: 4.2 מטרים מעוקבים לנפש לחודש ולמספר הנפשות המוכר.

איתי עצמון: בעד כל נפש נוספת מעבר לארבע נפשות כאמור בפסקה (1).

איתי עצמון: (ב) במהלך התקופה שמ-1 בנובמבר 2009 עד 31 בדצמבר 2010, 5 מטרים מעוקבים לנפש לחודש, במספר הנפשות המוכר.

איתי עצמון: (ב) צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרת צרכן ביתי, חייב בתשלום היטל צריכה עודפת בסכום של 20 שקלים חדשים לכל מטר מעוקב של מים, בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום 1 בינואר 2010 עד יום 31 בדצמבר 2010, בכמות חודשית העולה על הכמות המתקבלת מסכום כל אלה; (1) המכפלה של הכמות לנפש, כאמור בסעיף קטן (א)(3), בתוספת 3 קוב לנפש לחודש במספר הנפשות המוכר.

שאול מרידור: הוא מקריא כרגע את הנוסח.

שאול מרידור: הנוסח הזה יאושר בכפוף לתיקונים שאני הקראתי והרב גפני הקריא והם ייכנסו לנוסח.

אמנון כהן: סיכמנו, מה שכתוב שם כרגע, זה לא רלוונטי.

אמנון כהן: הסיכום שדיבר עליו מר שאול מרידור, עכשיו אתה מכניס לי לתוך הסעיפים, עכשיו.

איתי עצמון: מה שהקראתי עכשיו זה בסדר.

איתי עצמון: זה לגבי קיבוצים.

איתי עצמון: כרגע אנחנו מדברים על קיבוצים, על צרכן, כאמור בפסקה (2).

איתי עצמון: (1) המכפלה של הכמות לנפש, כאמור בסעיף קטן (א)(3), בתוספת 3 קוב לנפש לחודש במספר הנפשות המוכר.

איתי עצמון: (2) בעד צריכת מים במהלך החודשים שבהם ניתן להשקות גנים ציבוריים, כאמור בתקנה 8ד' לכללי הקיצוץ במים, הקצאה חודשית לגידול ציבורי החל על הצרכן הביתי, כאמור בסעיף קטן זה, ובלבד שמתקיימים לגבי אותה השקיה הוראות הקבועות בתקנה האמורה.

איתי עצמון: צריך לעשות כאן את אותה התאמה שעשינו קודם.

איתי עצמון: (3) לגבי צרכן ביתי, כאמור בסעיף קטן זה, המספק דרך קבע מים חמים ליחידות הדיור באמצעות חימום מים מרכזית המופעלת על ידי קיטור, אם אישר מנהל רשות המים, כי מופעלת המערכת כאמור, המכפלה של 2.5 מטרים מעוקבים למספר הנפשות המוכר.

איתי עצמון: (ג) לגבי צרכן ביתי, כאמור בפסקה (3), אנחנו מדברים על מושבים בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום 1 בינואר 2010 עד 31 בדצמבר 2010 יחולו אחד מאלה; (1) אם הותקן מד מים בכל אחת מיחידות הדיור שלהן הוא מספק מים באופן המאפשר למדוד את צריכת המים החודשית בכל אחת מהיחידות כאמור, תהיה חייבת כל יחידת דיור בתשלום היטל צריכה עודפת בסכום של 20 שקלים חדשים לכל מטר מעוקב של מים, בכמות חודשית העולה על הכמות המתקבלת מהמכפלה של הכמות לנפש, כאמור בסעיף קטן (א)(3), בתוספת 2 קוב לנפש בחודש למספר הנפשות המוכר בכל יחידת דיור---

רונית תירוש: אם אני רוצה להסתייג ולבקש---

משה גפני: אחרי זה, כשנסיים.

משה גפני: תראי את התמונה הכוללת ותחליטי מה שאת מסתייגת.

משה גפני: תרשמי, תביאי את זה ונצביע.

איתי עצמון: ---ואולם כמות הצריכה החודשית שמעבר לה יחויב הצרכן הביתי האמור בתשלום היטל לא תפחת מ-12 מטרים מעוקבים ליחידת דיור.

איתי עצמון: (2) לא מותקן מד מים בכל אחת מיחידות הדיור, כאמור בפסקה (1), יהיה הצרכן הביתי חייב בתשלום היטל על הכמות המתקבלת מההפרש שבין כמות המים, כפי שהוגדרה ברישיון ההפקה של הצרכן הביתי לשנת הרישוי 2009, שבו הוגדרה כמות הצריכה הביתית על פי סעיף 18ד' לכללי הקצאת מים, לבין המכפלה של 7 מטרים מעוקבים למספר הנפשות המוכר של הצרכן הביתי.

איתי עצמון: אני מקריא כרגע את הסעיף לגבי יישובים חמים, מה שנקרא יישוב מוכרז.

איתי עצמון: עמוד 8.

איתי עצמון: סעיף 193.

איתי עצמון: 193.

איתי עצמון: לצרכן ביתי, כאמור בפסקאות (1) ו-(3) להגדרת צרכן ביתי המתגורר ביישוב מוכרז, כאמור בפסקה (1) להגדרה יישוב מוכרז, תתווסף כמות של מטר מעוקב לכמות הצריכה החודשית המרבית לכל נפש מוכרת, כאמור בסעיף 191(א) רישא ו-(ג), ולעניין צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרת צרכן ביתי, שהוא יישוב מוכרז כאמור, תתווסף כמות של חצי מטר מעוקב לכמות הצריכה החודשית המרבית לכל נפש מוכרת, כאמור בסעיף 191(ב)(1).

אמנון כהן: מי מסביר לי את הסעיף הזה?

אמנון כהן: לא הבנתי את הסעיף.

איתי עצמון: הסעיף הזה מדבר על צרכן ביתי רגיל במושב.

איתי עצמון: יש כאן סיווג בהוראה.

נועם אייזליך: אנחנו נמצאים ביישובים מעל 38 מעלות.

נועם אייזליך: עכשיו אמרנו שתתווסף כמות של מטר מעוקב, לגבי קיבוצים או מושבים, לכמות הצריכה המרבית, לעניין צרכן ביתי במושבים.

נועם אייזליך: לעניין קיבוצים תתווסף כמות של חצי מטר קוב.

שי חרמש: ולעירוני באילת, אתה מוסיף 2 קוב?

אמנון כהן: לא רק אילת, אזורים חמים, עירוניים.

נועם אייזליך: אנחנו לא באילת כרגע.

נועם אייזליך: אנחנו במעל 38 מעלות.

חיים אורון: יש בערבה הדרומית שימוש גדול מאוד במים מליחים, לא לשתייה, אבל להשקיה---

אמנון כהן: לא חל עליו, זה יהיה בסעיף הבא.

חיים אורון: אני לא בטוח, זה חל או לא חל?

חיים אורון: אני מדבר על שימוש בחצר.

505: לא, מים מליחים להשקיה.

חיים אורון: אבו, אל תקפוץ מהר מדי, אני לא מדבר לא לעניין.

חיים אורון: משקים את הדשאים במים מליחים.

חיים אורון: לפי מה שאני מבין, הכלל שמופיע פה חל גם על המים האלה.

חיים אורון: אם לא חל, אז אין ויכוח.

חיים אורון: לפי דעתי, הוא חל ואם זה חל על המים המליחים, באזור שיש בו שימוש במים מליחים והוא לא לצרכי שתייה, כי לא שותים מים מליחים, אבל כן משתמשים בהם בחצר, אני חושב שצריך לתת איזה שהיא מדרגה, כי על פי ניסיוני כפלאח השימוש במים מליחים הוא בדרך כלל יותר גדול פר דונם מאשר במים רגילים.

חיים אורון: אגב, ההיבט פה בעיקרו חינוכי, כי זה לא מים שמתחרים עליהם באקוויפר ולא שואבים שם במרכז הארץ.

תמי שור: בעיקרון אני חושבת שהבקשה היא בסדר, חייבת להיות הפרדה מאוד ברורה בין המערכת של המליחים והשפירים.

תמי שור: אם יש איזה שהוא ערבוב בתוך המערכת, אין אפשרות, אבל אם המערכת המליחה מופרדת כמערכת נפרדת---

אמנון כהן: אז?

שאול מרידור: אז בהגדרה היא לא נכנסת פה.

אמנון כהן: נכנסת או לא נכנסת?

505: חבר הכנסת גפני, אפשר לעזור?

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: מה שאומר חבר הכנסת אורון, מבחינת החוק, את אומרת שהוא צודק, השאלה אם בחוק מופיע דבר כזה.

שאול מרידור: הרב גפני, אנחנו נכניס עכשיו תיקון שעוד שנייה נקריא אותו, כך שמערכת מים מליחים שמופרדת לחלוטין ממים שפירים, יהיה להם משהו אחר.

חיים אורון: אני מציע שיהיה להם בונוס של 20% לשימוש, כמובן לא לשתייה ולא לחקלאות.

שאול מרידור: חקלאות לא רלוונטי.

משה גפני: חבר הכנסת וילן, פתרנו את הבעיה.

505: אני רוצה להסביר לך משהו עקרוני.

505: ההחלטה של רשות המים היא...

505: שים לב שבחוק הזה השימוש של המושבים לנוי הוא בהתאם למגזר העירוני, לכן זה לא רלוונטי.

תמי שור: במושב זה לא רלוונטי, אבל יש קיבוצים.

505: באותם קיבוצים בודדים שזה מופיע, ברגע שרשת מופרדת, אין בעיה.

505: בי"ת, כל השימוש לנוי, יושב ראש רשות המים מוסמך לקבוע ליישובים האלה את אחוז השימוש בנוי שונה.

505: זה בחוק.

505: לכן זה צריך להיות חלק מהפתרון.

תמי שור: כן, אבל גם זה דורש שינוי בחוק, כי כמו שהחוק מוגדר כרגע, זה על פי הכללים שפורסמו עד עכשיו ולא כמו---

משה גפני: אז לתקן את זה.

שי חרמש: מר מרידור, תן נוסח.

אמנון כהן: בוא נמשיך.

אמנון כהן: תמצאו את הנוסחה, נוסיף אותה אחר כך.

אמנון כהן: יושב ראש הוועדה, הם ימצאו את הנוסח, בוא נמשיך.

שאול מרידור: אנחנו נחשוב על זה.

שאול מרידור: תן לנו עשר דקות.

משה גפני: אתם יכולים לצאת להתייעצות לשלוש דקות.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, תהיה איתם.

איתי עצמון: לצרכן ביתי, כאמור בפסקאות (1) לעניין צרכן ביתי, כאמור בפסקה (3) להגדרה צרכן ביתי, שמותקנים מדי מים בכל יחידות הדיור שלו והמתגורר ביישוב מוכרז, כאמור בפסקה (2) להגדרה יישוב מוכרז, תיווסף כמות של 3 מטרים מעוקבים לכמות הצריכה החודשית המרבית לכל נפש מוכרת, כאמור בסעיף 191 (א) רישא ו-(ג), ולעניין צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרה צרכן ביתי ביישוב מוכרז כאמור, תיווסף כמות של 1.5 מטרים מעוקבים לכמות הצריכה החודשית המרבית לכל נפש מוכרת, כאמור בסעיף 191 (ב)(1).

שאול מרידור: אילת זה 3 מטרים קוב.

שאול מרידור: ההגדרה מתחילה באילת, עוברת לאותם קיבוצים/מושבים ושם זה רק 1.5 כי גם הכמות הבסיסית שם יותר גבוהה בגלל פחת המים והגינון הציבורי שקיים שם.

שאול מרידור: אילת זה 3 מעל מה שכתוב, ה-4.2 או ה-5.7.

שאול מרידור: אני אסביר עוד פעם.

שאול מרידור: אילת בעצם מתחילה בכך שההקצאה הראשונית שלה, במקום 16 היא תהיה 28 ב-2009, ובמקום 12 היא תהיה 14 ב-2010, ועל כל קוב נוסף, היא מקבלת במקום 4.2, או 5.7.

שאול מרידור: זה מה שכתוב.

שאול מרידור: אם זה לא מנוסח מספיק טוב, אז---

שי חרמש: זה לא מדויק.

שי חרמש: זה 28 עם על (2) היום, זה לא בדיוק שזה חצי.

שאול מרידור: נכון, אבל חברים גם ה-16 הוא על (2).

שאול מרידור: זה אותו דבר כמו שעשינו עם ה-16 וה-12.

אמנון כהן: בסיכום בינינו עכשיו דיברנו על 7 קוב, שזה יהיה עד 1.11, ומ-1.11 דיווחנו 7.5.

שאול מרידור: אנחנו זוכרים 7 קוב על אילת, לדעתי זה הוכרז כאן בוועדה.

אמנון כהן: לא, אנחנו מדברים על הצוות.

שאול מרידור: על זה באמת היתה מחלוקת, אבל לא זכרתי שהסכמנו על משהו אחר על מה שהוסכם בוועדה.

אמנון כהן: כמו שאנחנו מיטיבים עם הציבור, אנחנו רוצים את תקופת הקיץ לעבור, רוצים לחסוך בה.

משה גפני: תוסיפו 7.5.

שאול מרידור: חברים, סליחה, באילת, עם כל הכבוד לכולם, אין חורף.

שאול מרידור: ככל שאתם רוצים להחיל 7.5, בבקשה 2009, שהיא שנה חשובה מאוד, אל תגעו בה.

שאול מרידור: אין חורף באילת, יש 10 מ"מ בשנה ו---

משה גפני: כמה זה ב-1 בינואר 2010?

שאול מרידור: 7.

שאול מרידור: אני אמרתי את עמדתי.

משה גפני: מה-1 בינואר – 7.5.

משה גפני: לא מה-1 לנובמבר.

תמי שור: תשובה לנושא של הגינון.

תמי שור: ההיטל יחול רק על מים שפירים בלבד.

איתי עצמון: הסעיף הבא הוא הוראות מיוחדות לעניין תוספת לצריכת מים, שבשלה חל החיוב בהתאם לצריכה עודפת.

איתי עצמון: אלה ההוראות המיוחדות לעניין הנכים, שחברי הכנסת ביקשו להוסיף: (א) צרכן ביתי, כאמור בפסקאות (1) ו-(3) להגדרת צרכן ביתי, שמתקיימות לגביו הוראות פסקאות (1) ו-(2) כמפורט להלן, יהיה זכאי בכל חודש לכמות צריכת מים נוספת, כמפורט באותן פסקאות אשר תיווסף לכמות צריכת המים החודשית שבשלה חייב צרכן ביתי בתשלום היטל, לפי סעיף 191(א) רישא, בסעיף לתוספת צריכה, וזאת בכפוף למסירת האישורים, כאמור בסעיף קטן (ב) לספק המים; (1) תוספת צריכה של 4.2 מטרים מעוקבים, במהלך תקופת הצריכה שבין 15 ביולי 2009 עד 31 באוקטובר 2009.

איתי עצמון: תוספת צריכה של 5 מטרים מעוקבים במהלך התקופה שבין 1 בנובמבר 2009 עד יום 31 בדצמבר 2010, אם נקבע לגביו אחד מאלה; (א) הוא בעל נכות רפואית, כאמור בסעיפים 118 או 208(א) לחוק הביטוח הלאומי---

שלי יחימוביץ': נכה 100% יצטרך להביא אישור כדי להיות זכאי?

איתי עצמון: זה מה שכתוב.

משה גפני: הוא יצטרך לתת את האישור שיש לו לספק המים.

שאול מרידור: אישור שהוא זקוק למים לצורך טיפול רפואי.

אורי מקלב: יש נכים שהם נפשית, יש נכים אחרים שמה הקשר למים.

אורי מקלב: הסיכום היה ש-100% נכות פלוס אישור שהנכות מצריכה טיפול במים.

משה גפני: אישור מרופא משפחה.

אורי מקלב: נכי גפיים, אנחנו לא מגבילים באחוז הנכות.

אורי מקלב: כל נכה גפיים שמביא אישור רפואי שדרוש וזקוק לטיפול במים, מקבל את התוספת.

שלי יחימוביץ': אני רואה מצב שבו הרוב המכריע של הנכים לא יידעו שהם זכאים ולא יילכו ויכתתו רגליים כדי להשיג---

שאול מרידור: חברת הכנסת יחימוביץ, אין פה שאלה של לכתת רגליים.

שאול מרידור: מי שיש לו אחוזי נכות בביטוח לאומי, זאת עובדה של השיעור.

משה גפני: אני מציע להוסיף בחוק שהספק ששולח את ההודעות לצרכני המים, הוא יהיה חייב לכתוב את הפירוט מה זכאי הנכה ומה הוא צריך לעשות.

איתי עצמון: הוספתי.

איתי עצמון: ---(א) בעל נכות רפואית, כאמור בסעיפים 118 או 208(א) לחוק הביטוח הלאומי, התשנ"א-1995 (להלן: חוק הביטוח הלאומי) בשיעור של 100% נכות או יותר.

איתי עצמון: מדובר כאן על נכות רפואית, או נכות נפגעי עבודה.

איתי עצמון: (ב) הוא בעל דרגת נכות רפואית של 100% או יותר, שנקבעה לפי אחד מהחיקוקים הבאים; חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959, חוק התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ"ב-1992, חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל-1970, חוק נכי רדיפות הנאצים התשי"ז-1957, חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי"ד-1954, חוק לפיצוי נפגעי גזזת, התשנ"ד-1994 וחוק לפיצוי נפגעי פוליו, התשס"ז-2007.

איתי עצמון: (ג) הוא זכאי להטבות לפי הסכם לגמלת ניידות, כמשמעותו בסעיף 406(3) לחוק הביטוח הלאומי.

איתי עצמון: (2) תוספת צריכה של 6.3 מטרים מעוקבים, במהלך תקופת הצריכה שבין 15 ביולי 2009 עד 31 באוקטובר 2009, ותוספת של 7.5 מטרים מעוקבים במהלך תקופת הצריכה שבין 1 בנובמבר 2009 עד 31 בדצמבר 2010, אם נקבע לגביו אחד מאלה; (א) הוא זכאי לקצבה לשירותים מיוחדים, לפי סעיף 206 לחוק הביטוח הלאומי, בשיעור העולה על 150% מקצבת יחיד מלאה, כמשמעותה בסעיף 200(ב) לחוק הביטוח הלאומי.

איתי עצמון: מדובר כאן על נכים קשים שמקבלים קצבת שר"ן.

משה גפני: לא 15 ביולי, אלא מיום קבלת החוק.

איתי עצמון: (ב) ההוראות לעניין תוספת צריכה, כאמור בסעיף קטן (א), מותנות במסירת, כל אלה ספק המים; (1) אישור מאת הגורם המוסמך לפי דין לעניין דרגת נכותו הרפואית של צרכן המים, כאמור בסעיף קטן (א), לעניין זכאותו להטבות כאמור שבאותו סעיף קטן, או לעניין זכאותו לקצבה לשירותים מיוחדים, כאמור בפסקה (2) שבסעיף הקטן האמור, לפי העניין; (2) אישור מאת רופא, לפיו צרכן המים נדרש לצריכת מים בשל הטיפול הרפואי השוטף החל לגביו.

איתי עצמון: האישור האמור יינתן בידי רופא שהוא בעל תואר מומחה, כאמור בסעיף 17 לפקודת הרופאים נוסח חדש, התשל"ז-1976, במסגרת עבודתו במוסד רפואי ובלא שצרכן המים יידרש לשלם תשלום כלשהו בעבור הבדיקה לאותו רופא, או למוסד הרפואי שבו הוא מועסק, במישרין או בעקיפין, למעט תשלום השתתפות עצמית, כמשמעותה בסעיף 8 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994.

איתי עצמון: (ג) צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרת צרכן ביתי, שמתקיימות לגבי יחיד המתגורר ביחידת דיור שלה הוא מספק מים, הוראות סעיף קטן (א), יהיה זכאי בכל חודש לתוספת צריכה כמפורט באותו סעיף קטן, ואשר תיווסף לכמות צריכת המים החודשית שבשלה חייב הצרכן הביתי האמור בתשלום היטל, לפי סעיף 191(ב)(1) וזאת בכפוף למסירת האישורים, כאמור בסעיף קטן (ב) לספק המים, לגבי כל יחיד כאמור.

אורי מקלב: חשוב לציין שהרופא המומחה זה גם רופא משפחה.

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: רופא מומחה לפי פקודת הרופאים זה גם רופא משפחה שעובד במסגרת עבודתו במוסד רפואי.

איתי עצמון: אנחנו הולכים לפי מה שכתוב בחוק.

איתי עצמון: לפי פקודת הרופאים, כתוב שזה גם רופא משפחה.

איתי עצמון: בסעיף שלגבי תשלום היטל צריכה עודפת לספק מים, אני קורא את השינוי: (1) סכום ההיטל שהצרכן הביתי חייב בו לפי הוראות סימן זה, ואולם לגבי הודעת חיוב שנמסרה לצרכן הביתי במהלך התקופה שמיום קבלת החוק עד 31 בדצמבר 2009, רשאי ספק המים לפרט את סכום ההיטל, כחלק מהפירוט בהודעה האמורה לעניין תעריף המים שהצרכן חייב בו, בלא הפרדה בין התעריף האמור לבין סכום ההיטל.

משה גפני: תקרא רק את פסקה 3.

איתי עצמון: (3) פירוט כללי לעניין דרך החישוב של היטל צריכה עודפת, כאמור בהוראות פרק זה, שאינו חישוב פרטני לגבי צרכן ביתי מסוים.

איתי עצמון: (6) הודעה בדבר החובה החלה על הצרכן הביתי לעדכן את מספר הנפשות המוכר בהתאם להוראות התוספת לפרק זה.

איתי עצמון: את (7) לא צריך לקרוא.

איתי עצמון: כאן אנחנו נכניס את התיקון לגבי הזכאויות השונות.

איתי עצמון: בעמוד 12 בסוף יש הגדרה של הפרשי הצמדה, שלגביה יש תיקון.

איתי עצמון: אני אקרא את התיקון: (ב) בסעיף זה - "הפרשי הצמדה" - כל אחד מאלה, לפני העניין: (1) לגבי היטל בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום ט' בתמוז התשס"א, זה צריך להיות בעצם יום קבלת החוק, עד 31 בדצמבר 2009 - תוספת לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן, ואם קבע ספק המים מדד אחר שביחס אליו הוא חייב ספק את צרכניו, כדין, ערב תחילתה של התקופה האמורה, בשל איחור בתשלום בעד הספקת מים, תוספת לפי שיעור עליית המדד כאמור.

איתי עצמון: התוספת האמורה תחושב מהמדד האמור בפסקה זו, שפורסם לאחרונה לפני מועד החיוב עד המדד האמור שפורסם לאחרונה לפני יום התשלום בפועל;

אמנון כהן: כמה אחוז ריבית וזה?

איתי עצמון: זה הצמדה, לא ריבית, לפי המדד.

איתי עצמון: (2) לגבי היטל בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום 1 בינואר 2010 עד 31 בדצמבר 2010 - תוספת לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן, כשהיא מחושבת מהמדד כאמור שפורסם לאחרונה לפני מועד החיוב עד המדד כאמור שפורסם לאחרונה לפני יום התשלום בפועל; יש תיקון בהגדרה של ריבית, אני קורא: "ריבית"- כל אחת מאלה, לפי העניין: (1) לגבי היטל בעד צריכת מים במהלך התקופה שמיום קבלת החוק ועד יום י"ד בטבת התש"ע (31 בדצמבר 2009), ריבית צמודה למדד המחירים לצרכן בשיעור של 4% לשנה.

איתי עצמון: אם קבע ספק המים ריבית אחרת שבה הוא חייב ספק את צרכניו, כדין, ערב תחילתה של התקופה האמורה, בשל איחור בתשלום בעד הספקת מים.

איתי עצמון: אותה ריבית.

איתי עצמון: הריבית כאמור בפסקה זאת תחושב ממועד החיוב עד מועד התשלום בפועל.

אמנון כהן: זאת אומרת הוא לא יכול להעלות ריבית אחרת, יותר גבוהה.

שאול מרידור: לא.

שאול מרידור: ערב תחילתו של חוק זה.

חיים אורון: כמה הריבית שמקובלת בשוק עכשיו אצל ספקי מים?

שאול מרידור: זה באזור ה-4, אבל יש כל מיני ואריאציות כי זה לא מוגדר בצורה הרמטית.

שאול מרידור: מ-2010 מגדירים את זה הרמטית.

איתי עצמון: אני ממשיך לקרוא: (2) לגבי היטל בעד צריכת מים במהלך התקופה שמ-1 בינואר 2010 עד 31 בדצמבר 2010 - ריבית צמודה למדד המחירים לצרכן בשיעור של 4% לשנה, כשהיא מחושבת ממועד החיוב עד מועד התשלום בפועל.

איתי עצמון: סעיף חדש שנוסף: 198.

איתי עצמון: זיכוי או חיוב הצרכן הביתי, בעקבות מסירת דיווח על מספר הנפשות---

אמנון כהן: לפני כן אני רוצה להסביר.

אמנון כהן: בחוק המקורי היה כתוב שבמידה וגבו מהאזרח תשלום, עקב בריחת מים באיזה שהוא מקום, נגיד, וגבו פי שלוש או פי ארבע, ואז הוא מביא אינסטלטור ומוכיח שזה לא היה אצלו ולא באשמתו, אז אמרו שהוא צריך לקבל אישור מהחשב הכללי בשביל שייתנו לו את הזיכוי.

אמנון כהן: אז אנחנו ביקשנו שאיך שמורידים את הסכום, במידה והאזרח אומר ומוכיח שלא באשמתו לקחו לו את הכסף, אז בחשבון הבא של התשלום מחזירים לו את הסכום הזה.

משה גפני: מר מרידור, אתה יכול להסביר לגבי הקיבוצים והמושבים?

איתי עצמון: מה ההסדר שנקבע?

איתי עצמון: תיכף אני אקרא את הסעיף הזה, אבל לפני כן הוא היה אמור לתת איזה שהוא הסבר קצר לגבי ההוראות המיוחדות שנקבעו לעניין יישובים שהם קיבוצים ומושבים, שכבר הקראנו.

שאול מרידור: גב' שור, את צריכה לבדוק שאני אומר נכון עכשיו.

שאול מרידור: מראש, זה כפוף להערותיה של גב' תמי שור.

שאול מרידור: באופן עקרוני ההבדל המהותי בין העיר לבין הקיבוץ או המושב הוא אל"ף, צורת ההתיישבות, בי"ת, השאלה של מי נושא את הפחת.

שאול מרידור: בעיר ברור לחלוטין שאני ברחוב הסתת בירושלים, השעון שלי צמוד לקיר שלי וכל מה שקורה בתוך הבית שלי, קורה בבית שלי.

שאול מרידור: בקיבוץ, כשהשעון נמצא בכניסה לקיבוץ ויש הרבה יחידות דיור בקיבוץ בתוך כמה דונמים של מחנה, ברור שיש פחת גם בדרך ואת הפחת הזה אנחנו משיתים על הצרכן, כי הקיבוץ כולו הוא צרכן.

שאול מרידור: לכן כמות המטר קוב שיש לקיבוץ היא גבוהה יותר מהכמות לבית, וזו הסיבה המרכזית.

שאול מרידור: הסיבה השנייה היא הגינון.

שאול מרידור: בעוד בעיר יש גינון ציבורי נרחב שעליו כמובן ההיטל הזה לא חל, כי העיריות עושות אותו, בקיבוץ, עוד פעם, הצרכן הוא הקיבוץ ולכן אותו גינון צריך להיכנס לאיזה שהוא הסדר, שהחלנו עליו, הוא ההסדר שהחילו גם מול העיריות, לגבי הכמות הנורמטיבית שרשות המים קבעה שצריך להשקות באזורים מסוימים בארץ, ומעבר לאותה כמות, ייגבה היטל בצורת.

ציון פיניאן: מה עם צריכה משותפת בעיר?

שאול מרידור: היא בפנים.

שאול מרידור: אבל עוד פעם, אני מזכיר, בדיירים בעיר מדובר על זה שמהשעון שצמוד לקיר של הבית ועד הדירות השונות יש נזילה.

שאול מרידור: הדבר הזה אם קורה בדרך כלל אפשר לראות את זה, וכשלא, אתה יודע שהספק גם מחזיר את זה, וזה גם כתוב בחוק.

שאול מרידור: בקיבוץ זה לא העניין.

שאול מרידור: בקיבוץ יש שעון בכניסה לקיבוץ ויש---

משה גפני: הבנו, מר שאול מרידור.

שאול מרידור: לגבי מושב העניין קצת שונה.

שאול מרידור: במושב, בגלל שהוא מושב ולא קיבוץ, אין כמעט גינון ציבורי, יש המון גינון פרטי.

שאול מרידור: וגם לזה נדרשנו.

שאול מרידור: יש עניין של הפרדת מדידה, שהכנסנו, כמו שאמר מר וילן קודם, ומעבר לזה, הכנסנו את ההתחשבות בגינון הפרטי הזה, חלקו כגינון ציבורי, אני כבר אומר, הפגיעה שם היא די קשה במובן צריכת המים כי הם צריכים לרדת בהרבה יותר אחוזים מאשר אנחנו חושבים שהבית יירד כדי לא לשלם.

שי חרמש: יש חריגה בקיבוצים שיש בהם מערכת מים חמים?

שי חרמש: זה חריגה נוספת?

שאול מרידור: אתה צודק, שכחתי.

שאול מרידור: יש מספר קיבוצים שבהם יש מערכת חימום מים מרכזית.

שאול מרידור: לא ניכנס לזה ממש, אבל באופן עקרוני זה גורם לזה שכשאתה פותח את הברז בשביל לקבל מים...

שאול מרידור: יש לחבר הכנסת חרמש תיאורים פלסטיים מאלפים לגבי מה קורה עד אז.

אורי מקלב: רק כדי לשקף את פרטי הפרטים שאנחנו דנו, העלה חבר הכנסת ציון פיניאן את הנושא של צריכה משותפת.

אורי מקלב: באמת חשוב, שני בתים ושניהם משלמים צריכה משותפת על שעון אחד.

אורי מקלב: בניין אחד החליט לצמצם במים ולא לשטוף את המכוניות, הבניין השני החליט כן, לא החליט לצמצם, שני הבתים ישלמו את הצריכה המשותפת, וזה נשאר.

אורי מקלב: זה חלק מהעוול שנשאר.

אורי מקלב: בנושא הזה אין לנו פתרון להכל.

איתי עצמון: אני ממשיך: סעיף בעניין זיכוי או חיוב הצרכן הביתי בעקבות מסירת דיווח על מספר הנפשות.

איתי עצמון: נמסר דיווח לפי התוספת לפרק זה על מספר הנפשות של צרכן ביתי, לגבי תקופה שקדמה למועד הדיווח שבשלה חויב הצרכן בהיטל, יזוכה הצרכן, או יחויב לפי העניין, בשל תקופת הדיווח שקדמה למועד הדיווח, בהתאם לשינוי שבוצע בעקבות אותו דיווח בכפוף להוראות התוספת האמורה.

איתי עצמון: סימן ג': הוראות בקשר להפקדת כספי ההיטל והעברתם לאוצר המדינה (א) בפרק זה – (1) היטל נטו, כל אחד מאלה; לגבי התקופה שמיום קבלת החוק עד יום 31 בדצמבר 2009, אחד משני הסכומים כמפורט בפסקאות (1) ו-(2), על פי בחירתו של ספק המים, שתחייב את הספק למשך כל התקופה כאמור; 1.

איתי עצמון: הסכום המתקבל מהמכפלה של כל אלה, בניכוי סכום עלויות הספק.

איתי עצמון: (א) כמות צריכת המים שבשלה חייב הספק את הצרכן הביתי בתשלום היטל בעד צריכה עודפת כאמור בסימן ב'.

איתי עצמון: (ב) סכום ההיטל לכל מטר מעוקב, כאמור בסימן ב'.

איתי עצמון: (ג) שיעור הגבייה השנתי של ספק המים מצרכניו בשנת 2008, בהתאם לדוחות הכספיים המבוקרים לשנה האמורה, אשר אותם ימסור ספק המים לחשב הכללי ואם לא נמסרו הדוחות הכספיים כאמור, יהיה שיעור הגבייה בשיעור שיקבע החשב הכללי.

איתי עצמון: 2. (א) כספי היטל הצריכה העודפת ששולמו לספק המים, לפי הוראות סימן ב', בניכוי סכום הוצאות הספק.

איתי עצמון: (ב) החל ביום 1 בינואר 2010 כספי היטל הצריכה העודפת ששולמו לספק המים לפי הוראות סימן ב', בניכוי סכום הוצאות הספק.

איתי עצמון: (2) הגדרת מועד הפקדה – (א) לגבי כספי ההיטל נטו, כאמור בפסקה(1)(א) ובמהלך התקופה הקבועה באותה פסקה, עד היום העשירי בכל חודש, החל ביום 1 בספטמבר 2009.

איתי עצמון: לגבי כספי ההיטל נטו, כאמור בפסקה (1)(ב), מועד שהוא מיד או בסמוך למועד תשלום כספי היטל הצריכה העודפת לספק המים, ולא יאוחר מתום 6 ימי עסקים ממועד התשלום כאמור.

איתי עצמון: (3) סכום עלויות הספק – לגבי התקופה הקבועה בפסקה (1)(א), סכום השווה ל-10%---

אמנון כהן: אנחנו דיברנו כאן בסיכומים האחרונים שאנחנו מדברים על 15%.

אמנון כהן: הם עובדים עבודה קשה, לעבוד מול הצרכן, ולפעמים לספוג דברים מסוימים.

אמנון כהן: הוא מעביר לכם את הכסף, אתם צריכים להתחשבן, הוא צריך שיהיה לו אוויר לנשימה.

אמנון כהן: אנשים יקרסו.

שאול מרידור: לו לא היינו חושבים כך, לא היינו שמים 10%.

אמנון כהן: קודם כל אני מודה לכם, היה 5%, ואחרי בדיקה ואחרי שהשלטון המקומי פנה אלינו ואמרו שזה קשה להם מאוד מאוד, אנחנו מבקשים 15%.

אמנון כהן: דמי העבודה, דמי הטיפול בצרכן---

עמית לנג: יישארו אצל הספק.

אמנון כהן: שהוא יעשה כל מיני תשתיות, שיהיה לו כסף לכל מיני פעילויות.

שלי יחימוביץ': זה השלטון המקומי ביקש?

אמנון כהן: השלטון המקומי וגם תאגידי המים.

שלי יחימוביץ': למה שלא נעלה להם?

שלי יחימוביץ': במקום ההסתייגות שלי, אולי נעלה מ-15% ליותר?

שאול מרידור: אנחנו ב-10%.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה, אתם רוצים להרוויח כסף מכל הסיפור הזה?

אמנון כהן: לא, להיפך, נכנס להם פחות.

אמנון כהן: האמת היא שזה נשאר לתאגידי המים או לעיריות.

אמנון כהן: הם לא מרוויחים.

אמנון כהן: בדקתי.

אמנון כהן: אם הייתי רואה שהם מרוויחים, לא הייתי... זו העבודה שלהם.

אמנון כהן: זה הטיפול מול הצרכן, לשלוח לו את ההודעות, לעדכן אותו בכל מיני דברים, על הזכויות שלו.

אורי אריאל: חבר הכנסת כהן, מספיק להם 9%.

אמנון כהן: בלחץ אמיתי ובהתחשבות, אנחנו עושים את זה לא 10%, אלא 13%.

אורי אריאל: לפי דעתי, הגזמת.

שי חרמש: בהתאם גם 7.5 ו-10.

שאול מרידור: חבר הכנסת חרמש, אל תערבב.

איתי עצמון: ---סכום השווה ל-13% מהסכום המתקבל.

ציון פיניאן: רק הערה אחת.

ציון פיניאן: אי אפשר אחרי שהכל כבר נסגר, לעשות שינוי ועוד שינוי.

שלי יחימוביץ': למה לא?

אמנון כהן: זה לא חדש.

ציון פיניאן: אני באתי מהעיריות ובנושא הזה אני לא חסיד שלהם, כי הכסף הזה---

אמנון כהן: השאלה היא, חבר הכנסת פיניאן, אם הכסף יילך לאוצר המדינה או יישאר לרשות המקומית או לתאגידי המים.

אמנון כהן: זו הנקודה פה.

אמנון כהן: האזרח לא רואה מזה שום דבר.

ציון פיניאן: תן לתאגידים ולא לעיריות.

אמנון כהן: אבל יש מקומות שהעיריות עובדות.

ציון פיניאן: התאגידים באו כדי לפתור את הבעיה של העיריות, שלקחו את המים ושילמו משכורות.

ציון פיניאן: עכשיו אתה נותן להם עוד פעם משכורות.

אמנון כהן: אני מסכים איתך, אבל השאיפה שיילך---

שאול מרידור: אני מוכן, 15% לתאגידים ולרשויות 10%.

אורי אריאל: תעשה הבדל.

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: למה לא?

505: מי יגבה את זה?

עמית לנג: לא, אני מזכיר לכולכם שמי שלא נמצא בתאגיד, הוא עובר על החוק.

עמית לנג: הם עבריינים בעצם, אם יקבלו 10% או 15%.

איתי עצמון: אני קורא: (3) סכום עלויות הספק, לגבי התקופה הקבועה בפסקה (1)(א), סכום השווה ל-13% מהסכום המתקבל מהמכפלה של הרכיבים הקבועים באותה פסקה, או לגבי התקופה שתחילתה ביום האמור בפסקה (1)(ב), גם כאן אנחנו מתקנים ל-13% סכום השווה ל-13% מכספי היטל הצריכה העודפת שישולמו לספק המים, כאמור באותה תקופה.

איתי עצמון: לעניין ספק מים לצרכן ביתי, כהגדרתו בסעיף 2 להגדרת צרכן ביתי, סכום השווה ל-7.5% מסכום---

שי חרמש: זה הקיבוצים.

איתי עצמון: ---כספי היטל הצריכה העודפת ששולמו לספק המים.

איתי עצמון: לעניין ספק לצרכן הביתי, כהגדרתו בסעיף 3 –למושבים- להגדרת צרכן ביתי, סכום מכספי היטל הצריכה העודפת ששולמו לספק המים מכספי היטל הצריכה העודפת ששולמו, השווה לאחד מאלה; אם הותקן מד מים בכל אחת מיחידות הדיור שלהן הוא מ ספק מים באופן המאפשר למדוד את צריכת המים החודשית בכל אחת מהיחידות כאמור, 10%, ואם לא מותקן מד מים כאמור, 7.5%.

איתי עצמון: ספק המים לא יהיה זכאי לכל תשלום נוסף בקשר להיטל, מעבר לסכומים הקבועים בפסקה זו.

איתי עצמון: (ב) ספק המים יפקיד את כספי ההיטל נטו במועד ההפקדה בחשבון נפרד בתאגיד בנקאי שיפתח ספק המים לצורך הפקדת כספי ההיטל בלבד (בפרק זה – חשבון נפרד).

איתי עצמון: (ג) על ספק המים לבצע את כלל הפעולות הנדרשות לצורך הפקדת כספי ההיטל נטו בחשבון הנפרד, לרבות מתן הוראות לעניין ההתאמות הנדרשות בהוראות החיוב של הצרכן הביתי, כאמור בסעיף---

אורי אריאל: מה דינם של יישובים קהילתיים?

איתי עצמון: (ד) בחשבון הנפרד לא יופקדו אלא כספי ההיטל נטו והוא ישמש את ספק המים אך ורק לשם הפקדת הכספים כאמור, לצורך העברתם לחשבון המדינה, בהתאם להוראות סעיף 200.

איתי עצמון: (ה) כספי ההיטל נטו, המופקדים בחשבון הנפרד, לא יועברו אלא לחשבון המדינה, אלא אם כן אישר החשב הכללי בכתב העברה של אותם כספים לחשבונו של ספק המים, או לחשבונו של הצרכן הביתי, בהתאם להוראות פרק זה.

איתי עצמון: צריך לעשות כאן התאמה.

איתי עצמון: כתוב כאן, אלא אם כן, לחשבונו של הצרכן הפרטי, 'בהתאם להוראות פרק זה'.

שאול מרידור: לא.

שאול מרידור: אנחנו תיכף מדברים על הנושא של העברת הכספים משם.

איתי עצמון: אנחנו סיכמנו שכדי לקבל החזרים, הצרכן לא יצטרך לעבור דרך החשב הכללי.

איתי עצמון: השאלה אם צריך לתקן כאן בהתאם.

אמנון כהן: בטח שצריך לתקן.

שאול מרידור: לא.

שאול מרידור: הצרכן מול הספק מקבל החזרים, לא צריך את החשב הכללי, והספק מתחשבן מול המדינה.

שאול מרידור: ברור שצריך את החשב הכללי מול המדינה.

איתי עצמון: למדינה כן, אבל כתוב כאן לחשבונו של הצרכן הביתי.

איתי עצמון: על זה אני שואל.

אמנון כהן: חשב כללי עובד מול ספק המים ורשויות.

שאול מרידור: למעט אם נאמר אחרת בסעיף כך וכך.

אמנון כהן: את הצרכן אני רוצה להוריד מפה.

אמנון כהן: לצרכן אין קשר לחשב הכללי.

שאול מרידור: בכל מה שקשור לסעיף שמוציא את החשב הכללי מהעניין של הסכמות בין הספק לצרכן, אתה צודק.

שאול מרידור: לגבי הסעיף שקשור לזה שמנהל רשות המים בורר בעניין ומחליט פה לגבי כל מיני חריגים וכולי, שם צריך את החשב הכללי.

איתי עצמון: אז צריך להכפיף את זה להוראה שאתה דיברת עליה.

אמנון כהן: אבל אני רוצה שהאזרח לא יעמוד מול החשב הכללי.

איתי עצמון: הוא אומר שהם יחריגו.

איתי עצמון: בכפוף להוראות סעיף, אנחנו נפנה לסעיף שמדבר על---

שאול מרידור: נכון, אמת.

איתי עצמון: בפרק זה 'חשבון המדינה', חשבון שאליו יש להעביר את כספי ההיטל נטו המיועדים לאוצר המדינה, בהתאם להוראות סעיף 200 ואשר פרטיו יימסרו לתאגידים הבנקאיים ולספקי המים בידי החשב הכללי, או יפורסמו באתר האינטרנט של רשות המים.

איתי עצמון: (ו) ספק המים ימסור לחשב הכללי את פרטי החשבון הנפרד, בסמוך למועד פתיחתו של אותו חשבון, וזכויות החתימה באותו חשבון נתונות לחשב הכללי בלבד.

איתי עצמון: אולם לעניין הוראה על העברת כספי היטל נטו שהופקדו בחשבון הנפרד בחשבון המדינה, בהתאם להוראות סעיף 200, תהיה נתונה זכות חתימה בחשבון גם לספק המים.

אורי מקלב: אתה מחייב אותו לקחת את כל ההודעות מרשות המים.

שאול מרידור: אני חוזר לסעיף (ה).

שאול מרידור: אין כוונה להוציא מהחשבון הזה שלא באישור החשב הכללי.

שאול מרידור: יש כוונה, וזה מה שכתוב, וצריך להכפיף את זה לזה.

שאול מרידור: אנחנו לא רוצים שהספק יוציא משם כסף שלא באישור החשב הכללי.

שאול מרידור: אנחנו כן רוצים שהוא יתחשבן מול הצרכן ומה שהוא הסכים עם הצרכן, אנחנו מאשרים מראש, אבל זה עדיין צריך לעבור אותנו, כי בסוף הבנק לא יודע כמה מורשי חתימה שיוציאו ויכניסו מהחשבון כי אז יהיה ברדק.

שאול מרידור: הצרכן רק פונה לספק, נקודה.

שאול מרידור: הוא לא נוגע לחשב הכללי.

שאול מרידור: הספק מול המדינה.

שאול מרידור: במקומות שבהם הוא הסכים עם הצרכן, הוא יקבל מאיתנו אישור מראש על זה שהוא יקבל את הכסף.

איתי עצמון: אבל עדיין צריך לעשות איזה שהוא תיקון.

שאול מרידור: בסדר, אבל לא התיקון שאמרנו.

שאול מרידור: היחיד שיכול להוציא כספים מהחשבון הוא החשב הכללי וזה צריך להיות ברור.

איתי עצמון: אתה מדבר על מערכת היחסים בין הספק למדינה.

אמנון כהן: עוד משהו לחדד.

אמנון כהן: אני לא רוצה שהצרכן יחכה עד אישורו של החשב.

שאול מרידור: לא, כתוב במפורש, תוך 30 יום, או מועד החיוב.

איתי עצמון: בסעיף 203 עשינו תיקון, אז אני אקרא.

איתי עצמון: הסעיף הזה מדבר על העברת דיווחים למנהל רשות המים ולחשב הכללי.

איתי עצמון: (4) פירוט סכומי ההיטל שהספק השיב לצרכניו בשל גבייה ביתר, כאמור בסעיפים 198, 222, 223, בצירוף אישור מאת הספק לפיו הוא השיב לצרכניו תשלומים שהם שילמו ביתר בעד אספקת המים, שבשל צריכתם הם חויבו בהיטל כאמור.

איתי עצמון: (5) פירוט סכומי ההיטל נטו שהופקדו בחשבון הנפרד.

איתי עצמון: (6) פירוט סכום הוצאות הספק שניכה ספק המים מסכום ההיטל, בהתאם להוראות סעיף 199, לאחר שאושרו בידי רואה החשבון המבקר של הספק.

איתי עצמון: (7) פירוט סכום הוצאות הספק שהשיב ספק המים לחשבון המדינה, בהתאם להוראות פרק זה, לרבות סעיף 224(ב), לאחר שאושרו בידי רואה החשבון המבקר של הספק.

איתי עצמון: אני מדלג: (9) סך מספר הנפשות המוכר להן הוא מספק מים בסך יחידות הדיור כאמור, וכן פירוט של מספר הנפשות בכל אחת מיחידות הדיור כאמור.

איתי עצמון: (10) כל פרט אחר שלגביו ניתנה הוראה מאת מנהל רשות המים, או החשב הכללי, לגבי כלל הספקים לשם הבטחת קיום הוראות פרק זה, כפי שתפורסם באתר האינטרנט של רשות המים.

איתי עצמון: ואם ההוראה ניתנה לגבי ספק מסוים, כפי שתפורט בהודעה שתימסר לו.

איתי עצמון: הפרטים כאמור בפסקה זו לא יכללו מידע כהגדרתו בסעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות התשמ"א-1981.

איתי עצמון: (ב) החשב הכללי או מנהל רשות המים רשאים להורות לספקי המים, כולם או חלקם, על העברת הפרטים כאמור בסעיף קטן (א), כולם או חלקם, במועדים אחרים, או לגבי תקופות דיווח אחרות, כפי שיפורטו בהודעה שתפורסם באתר האינטרנט של רשות המים.

איתי עצמון: אולם אם ההוראה כאמור מיועדת לספק מסוים, תימסר ההודעה לאותו ספק.

איתי עצמון: כרגע עברתי לעמוד 21, סימן ד', לגבי עיצום כספי.

איתי עצמון: אני אפרט את השינויים שעשינו בסעיף.

איתי עצמון: לגבי סכומי העיצום הכספי שמוטלים על ספק המים, חברי הכנסת החליטו להפחית מ-500,000 ל-100,000.

אורי מקלב: זה עד 100,000, זה לא 100,000.

דלית זמיר: עיצום כספי זה בסכום קבוע.

דלית זמיר: קבענו פה אפשרות להקטין את הסכומים, אבל רק בהתאם לכללים שנקבעים פה.

איתי עצמון: יש אחר כך הוראה לגבי הפחתה, אני אקרא אותה.

איתי עצמון: הוראה משלימה.

איתי עצמון: אני מפנה אתכם לסעיף בעמוד 123, סכומים מופחתים – מועצת רשות המים, בהסכמת שר המשפטים, רשאים לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם ניתן יהיה להפחית את סכום העיצום הכספי הקבוע בסימן זה, בשיעורים כפי שתקבע.

איתי עצמון: כלומר זה סעיף שמאפשר חריגה.

אורי מקלב: אבל נניח שיש משהו לא בדיוק ככה, ובכל אופן לפי שיקול דעת מחליטים לתת חצי מהסכום.

איתי עצמון: אלה בדיוק המקרים.

אורי מקלב: יש מקרים, למה אנחנו צריכים לצמצם שהוא חייב לתת 100,000?

איתי עצמון: הוא לא חייב לתת 100,000, זה 100,000 בכפוף לחריגים.

אורי מקלב: כפוף לחריגים, אבל אם נניח יחליטו בכפוף למשהו או בגלל מקרה מיוחד לתת חצי.

אורי מקלב: למה היום צריך שהוא יהיה חייב לתת---

שאול מרידור: כמו שהיועץ המשפטי אומר לך, הוא יכול, הוא רק צריך להעביר את הכללים למשרד המשפטים, הם יאשרו אותם ואז הוא יעשה.

איתי עצמון: זו הוראה מאוד מקובלת בחקיקה.

איתי עצמון: תיקון נוסף, בעמוד 22, לגבי הודעה על כוונת חיוב.

איתי עצמון: הכנסנו תיקון לפיו תהיה חובה לתת זכות טיעון.

אורי מקלב: למה בהפחתה אתה נותן רק באישור שר המשפטים?

אורי מקלב: את העיצום אתה יכול רק רשות המים, את ההפחתה---

איתי עצמון: מועצת רשות המים קובעת את הכללים.

נועם אייזליך: את הכללים שקובעת רשות המים בעניין הזה, יגישו למשרד המשפטים, כפי שנהוג בחקיקה אחרת לגבי עיצומים כספיים.

איתי עצמון: בעמוד 24 עשינו שינוי לפי הערות הוועדה בדיון הקודם.

איתי עצמון: העתירה תהיה לבית משפט לעניינים מנהליים ולכן נמחקו כאן ההוראות לעניין בית משפט השלום.

איתי עצמון: ההוראות שתוקנו: אין בהגשת עתירה לבית משפט לעניינים מנהליים, לפי סימן זה, כדי לעכב תשלום העיצום הכספי, אלא בהסכמת מנהל רשות המים או אם בית המשפט הורה על כך.

איתי עצמון: התיקונים האחרים הם תיקוני נוסח שמחויבים מהתיקונים שעשינו.

איתי עצמון: לגבי סימן ה': עונשין.

איתי עצמון: חברי הכנסת החליטו להסיר את ההוראות העונשיות המוטלות על הצרכן הביתי ולגבי ספקי המים והרשויות, אני אקרא את הסעיף: 218.

איתי עצמון: ספק מים שלא מסר לצרכן ביתי, בהודעת החיוב, את סכום ההיטל שהוא חייב, בניגוד להוראות סעיף 195(ב), דינו מאסר חצי שנה או הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין.

שאול מרידור: אתם הערתם ולכן שינינו.

שאול מרידור: היום העונש הפלילי על הספק הוא על שני דברים; אם הוא בכלל לא הודיע על החיוב.

שאול מרידור: הרי הוא צריך להודיע שהוא חייב לשלם היטל, הוא שם פס.

שאול מרידור: זה אחד.

שאול מרידור: והשני, זה אם הוא גבה את הכסף ולא העביר.

אמנון כהן: אם הוא גבה, טכנית הוא לא יכול להעביר, כי הוא מעוקל.

איתי עצמון: זה משהו אחר, זה בנושא משרה.

ציון פיניאן: גם היום יש על ראשי ערים חיוב אישי וגם עונשים בפלילים.

אמנון כהן: ואם זה לא באשמתו?

אמנון כהן: זה מה שאני רוצה לסגור.

אמנון כהן: הוא לא אשם.

איתי עצמון: זו הוראה אחרת שאני מיד אקריא.

איתי עצמון: אני רוצה להבהיר, לעניין הוראת העונשין הזאת, אנחנו קבענו איזה שהיא הוראה שבתקופה מסוימת ספק המים לא יחויב לפרט את ההבדל בין ההיטל לבין סכום התעריף.

איתי עצמון: אני מדבר על ההוראה העונשית: 'לא מסר את סכום ההיטל שהוא חייב'---

אמנון כהן: תן לי תשובה על ראש עיר או תאגיד ש---

איתי עצמון: זה אחריות נושא משרה.

איתי עצמון: אי הפקדה או אי העברה של כספי ההיטל.

איתי עצמון: ספק מים שלא הפקיד בחשבון נפרד במועד ההפקדה את כספי ההיטל נטו, בניגוד להוראות סעיף 199---

אמנון כהן: כפי שהגדרנו, 6 ימי עסקים, או עד 10 בחודש.

איתי עצמון: ---או שלא העביר לחשבון המדינה במועד ההעברה את כספי ההיטל נטו, בניגוד להוראות סעיף 200, ולעניין ספק מים שהוא חברה, כהגדרתה בסעיף 2 לחוק תאגידי מים וביוב, הספק לא העביר את כספי ההיטל נטו לפי הוראות סעיף 231 במהלך התקופה הקבועה באותו סעיף, דינו מאסר שנה או הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין.

איתי עצמון: הסעיף הבא, לגבי אחריות, זה הסעיף שאתה ביקשת הבהרה לגביו.

איתי עצמון: אחריות נושא משרה בספק המים.

איתי עצמון: נושא משרה בספק המים חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת ביצוע עבירות לפי סעיפים 215, 216, בידי ספק המים או בידי עובד מעובדיו.

איתי עצמון: המפר הוראה זו, דינו הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין.

איתי עצמון: ההגדרה של נושא משרה היא או מנהל פעיל בספק המים, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם הספק על גבייתו של היטל הצריכה העודפת או על הפקדת כספי ההיטל נטו בחשבון הנפרד, והעברתם לחשבון המדינה.

איתי עצמון: ולעניין רשות מקומית, ראש הרשות המקומית, גזבר הרשות המקומית, הממונה על הגבייה ברשות המקומית, ולעניין זה יראו את נושא המשרה, כל מי שממלא תפקיד כאמור, גם אם תואר משרתו שונה.

איתי עצמון: וכאן בפירוש נאמר: חייב לפקח ולעשות כל שניתן.

איתי עצמון: לשאלתך, אם הוא לא יכול לעשות.

אמנון כהן: מה זה כל שניתן?

איתי עצמון: לפי ההליך הקבוע בחוק.

שאול מרידור: אם עיקלו לו את הכסף, הוא לא יכול---

אמנון כהן: מה זה כל מה שניתן?

אמנון כהן: הוא צריך להודיע?

אמנון כהן: מה?

איתי עצמון: הוא צריך לנסות למלא אחר הוראות החוק.

איתי עצמון: סימן ו' – הוראות שונות הסכמת בין צרכן ביתי לספק מים על השבת כספים שניתנו ביתר: (א) פנה צרכן ביתי כאמור בפסקאות (1) ו-(3) להגדרת צרכן ביתי, לספק מים בבקשה להשיב לו סכומים שנגבו בעד היטל צריכה עודפת, לרבות בשל דיווח של הצרכן שנמסר לספק המים לאחר מועד החיוב, כאמור בהוראות התוספת לפרק זה, ומצא ספק המים כי נגבו מהצרכן כספים ביתר בעד ההיטל, ישיב הספק לצרכן את כל הכספים שנגבו ביתר.

איתי עצמון: ספק מים לא ישיב לצרכן ביתי כספים שנגבו ביתר לפי סעיף זה, אלא אם כן עליו להשיב לצרכן הביתי לפי כל דין תשלומים ששולמו ביתר בעד הספקת המים שבשל צריכתם הוא חויב בהיטל כאמור, והוא השיב תשלומים אלה לצרכן הביתי או תיקן את החיוב של הצרכן בעד אותם תשלומים, לפי העניין.

איתי עצמון: (ב) ספק מים ישיב לפנייתו של הצרכן הביתי, כאמור בסעיף קטן (א) בתוך 30 ימים מהמועד שבו קיבל הספק את הפנייה האמורה, ובמועד מסירת הודעת החיוב שחל בסמוך לאחר קבלת הפנייה כאמור, לפי המאוחר מביניהם.

איתי עצמון: מצא ספק המים כי יש להשיב לצרכן הביתי כספים שנגבו בעד ההיטל, כאמור בסעיף קטן (א), ישיב ספק המים במועד האמור את כל אותם כספים או יזכה את חשבונו של הצרכן הביתי.

איתי עצמון: ספק המים רשאי להעביר את כספי ההיטל נטו שעליו להפקיד בחשבון הנפרד לפי הוראות פרק זה, את כספי ההיטל שנגבו ביתר, ואשר הוא משיבם לצרכניו, לפי הוראות סעיף זה, והוא ידווח לחשב הכללי על השבת הכספים כאמור.

איתי עצמון: 228.

איתי עצמון: דיווח למנהל רשות המים על הגינון הציבורי: צרכן ביתי, כאמור בפסקה (2) להגדרת צרכן ביתי, -מדובר על קיבוצים- ימסור למנהל רשות המים דיווחים לעניין הגינון הציבורי בשטח היישוב של הצרכן האמור, כפי שיורה עליהם מנהל רשות המים בהודעה שתתפרסם באתר האינטרנט של רשות המים.

איתי עצמון: הדיווחים האמורים יימסרו במועדים שיובאו באותה הודעה והם יכללו את המידע והנתונים שפורטו בה, לרבות לעניין מתכונת הדיווח האמור.

איתי עצמון: הסעיף הבא זה סעיף של שינוי סכום ההיטל.

איתי עצמון: גם כאן בעקבות הערות שנשמעו: 221.

איתי עצמון: שר האוצר, בהסכמת שר התשתיות הלאומיות ועל פי המלצת מועצת רשות המים, רשאי, בצו, להפחית את סכום היטל הצריכה העודפת הקבוע בסעיף 191, וכן להעלות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, את סכום ההיטל האמור.

איתי עצמון: בצו, לפי סעיף זה, יפורטו ההתאמות והשינויים בהוראות פרק זה, ככל שהם נדרשים בשל הצו האמור.

איתי עצמון: כאן יש הוראה שנדרשת הכרעה של חברי הכנסת, שלכם, לגבי שינוי התוספת.

איתי עצמון: התוספת מפורטת בהמשך, לגבי הוראות הדיווח.

איתי עצמון: 222.

איתי עצמון: שר האוצר, בהסכמת שר התשתיות הלאומיות ובהסכמת מועצת רשות המים, רשאי, בצו, -אני מציע שזה יהיה באישור ועדה.

איתי עצמון: או ועדת הכלכלה, שהיא הוועדה המוסמכת לעסוק בנושא המים, או ועדת הכספים של הכנסת- לשנות את התוספת לפרק ל"א; ואולם שינוי של התוספת שלדעת שר האוצר אין בו השפעה כלכלית או תקציבית, ייעשה בידי מועצת רשות המים , בהתייעצות עם שר האוצר ושר התשתיות הלאומיות ובאישור הוועדה כאמור.

אמנון כהן: אין לי בעיה, העיקר שיהיה פיקוח פרלמנטרי.

איתי עצמון: ועדת הכלכלה, כי נושא המים שייך לנושא---

אמנון כהן: אין בעיה.

איתי עצמון: זה לגבי התוספת, כל ההוראות לגבי הדיווח, שאי אפשר יהיה לשנות אותן אלא בפיקוח של ועדת הכלכלה של הכנסת.

אמנון כהן: התאמת כללי הרשויות המקומיות להוראות פרק זה: מועצת רשות המים תתקן את כללי הרשויות המקומיות, כהוראת שעה לתקופת צריכת המים שמיום קבלת החוק, עד יום 31 לדצמבר 2009, כדי להתאימם להוראות פרק זה, כך שצריכת מים בכמות המחייבת תשלום היטל על פי פרק זה, תחייב תשלום לפי תעריף המים הקבוע בסעיף 4(1)1.1.1.1.3 לכללי הרשויות המקומיות, כפי שהיו בתוקפן ביום קבלת החוק.

אמנון כהן: הוראות סעיפים 113 (א) ו-124 יח (ד) לחוק המים לא יחולו על תיקון כללי הרשויות המקומיות כאמור בסעיף זה.

אמנון כהן: סעיף נוסף שנוסף כאן.

אמנון כהן: חשבתי שראוי להוסיף סעיף שמדבר על שימוש במידע שנמסר לפי הוראות הפרק הזה, סעיף של סודיות.

אמנון כהן: ספק מים, שהגיע אליו מידע לפי הוראות פרק זה, תוך כדי מילוי תפקידו במהלך עבודתו, ישמרנו בסוד ולא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא לפי הוראות פרק זה.

שלי יחימוביץ': על איזה מידע אתה מדבר?

איתי עצמון: נמסר לפי הוראות הפרק מידע לספק המים, גם בהוראות, גם אישורים רפואיים, כפי שדיברנו קודם---

אמנון כהן: שזה לא יעבור ממקום למקום, סודיות.

אמנון כהן: חשוב, ראוי.

איתי עצמון: סעיף התקנות.

איתי עצמון: אתם רוצים שהתקנות יהיו באישור ועדה?

אמנון כהן: תמיד, תמיד.

אמנון כהן: התקנות, בוועדת הכלכלה.

איתי עצמון: יש כאן תקנות: 223.

איתי עצמון: שר האוצר, בהסכמת שר התשתיות הלאומיות ובהסכמת מועצת רשות המים, רשאי לקבוע הוראות לעניין ביצוע פרק זה.

שאול מרידור: על הדברים המהותיים דיברנו והם באישור ועדה.

שאול מרידור: אם יהיו עוד תקנות, הן יהיו תקנות ביצוע מאוד ספציפיות ליישום הפרק, שעכשיו אני כבר לא מצליח לחשוב במה הם יהיו, כי הם יהיו ככל הנראה בעניינים של יישום הפרק.

אמנון כהן: מה אכפת לך שיעבור בכנסת?

שאול מרידור: זה באמת לא נדרש.

עמית לנג: מדובר על הוראת שעה לשנה וחצי.

עמית לנג: אם מחר בבוקר, כדי לקבל איזה שהוא דיווח, מנהל רשות המים רוצה להגיד 'נא תעבירו לי את זה בפקס או באי מייל עד ליום כך וכך', והוא צריך לעבור מסכת של---

אמנון כהן: בשביל זה הוא לא צריך תקנה.

שאול מרידור: הוא כן צריך תקנה.

אמנון כהן: תקנות זה דבר שמצריך פיקוח פרלמנטרי.

שאול מרידור: כשאני אומר לכם, תשאלו את מר איתי עצמון, הוא יגיד לכם, החוק הזה הוא הכי מפורט שיכול להיות, בכל הדברים.

אמנון כהן: הודות לחברי הכנסת.

שאול מרידור: יש הוראות, אם היינו חושבים היינו שמים אותם בפנים, כי כמו שראיתי, שמנו הוראות אפילו הזויות לתוך חוק ראשי.

שאול מרידור: אבל שמנו הכל.

שאול מרידור: אם מחר בבוקר, בשביל להעביר הוראה שקשורה לספטמבר, אבל נצטרך לעבור את הכנסת---

שלי יחימוביץ': לא כל הוראה שאתם רוצים להעביר, רק פיקוח סדיר.

אמנון כהן: אם יתקינו תקנות, זה יעבור אישור ועדה או לא?

שלי יחימוביץ': ברור.

עמית לנג: אלה תקנות פרוצדורליות שאנחנו לא רוצים להשתהות איתן.

עמית לנג: אני חושב שאני יודע מה עשוי להטריד אתכם ואני רוצה לנסות להסביר שזה לא צריך להטריד.

עמית לנג: לא יהיו בתקנות האלה דברים שמשנים מהותית לגבי גובה ההיטל, הקובים, כל הדברים האלה נקבעו בחוק הראשי, חבר הכנסת כהן.

עמית לנג: זה לא שיהיה תקנות, 'אה, אתם יודעים מה?

עמית לנג: בא לנו 25 שקל על ההיטל, או 30 שקל', זה ברור שזה לא יהיה.

עמית לנג: זה יכול להיות כמו שמר מרידור אמר, עניינים של דיווח או---

חיים אורון: יש בהרבה חוקים תקנות מנהליות שהן לא עוברות את הוועדה.

חיים אורון: נניח הוא יתקין תקנות לגודל השעון, אתה רוצה לאשר את זה בוועדה?

אמנון כהן: אז איך אני אדע?

אמנון כהן: כתוב לי 'תקנות', הוא לא אומר לי מה.

שאול מרידור: לביצועו של פרק, כך נהוג לכתוב.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורון, מניסיונך, אתה חושב שלא צריך פה פיקוח פרלמנטרי?

חיים אורון: אני זוכר את מה שהקראתם קודם, שכל התקנות שקשורות בכסף, בשינויים, הם באישור הכנסת.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, מדובר באמת בחוק שאנחנו לא רגילים לחוקק.

שלי יחימוביץ': המהות שלו והמבנה שלו הם שונים מדברים שגרתיים.

שלי יחימוביץ': אנחנו עושים כאן סוג של ניסוי.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאי אפשר לשחרר אותו לדרכו ככה על עיוור, בלי לאפשר לנו...

שלי יחימוביץ': אני מניחה שתהיה כאן הצבעה פה אחד, או כמעט פה אחד בעד החוק, עם כל ההסתייגויות הקשות שיש לנו.

שלי יחימוביץ': אנחנו מעוניינים בחוק הזה, אנחנו לא נשים מכשול בפני התקנות, אבל אנחנו חייבים לראות אותן לפני שהן יוצאות לדרך.

שלי יחימוביץ': ההתגוננות הזאת מפני הלהביא לוועדה, היא מוזרה בעיניי.

אמנון כהן: אנחנו נשים כרגע סוגריים והיושב ראש יכריע.

שאול מרידור: חברת הכנסת יחימוביץ, כל הדברים המהותיים, לטעמי, נכנסו להוראות הוועדה.

שאול מרידור: הרי החוק נכנס לתוקף מחר בבוקר, והשאלה אם מחרתיים בבוקר---

שלי יחימוביץ': אין שום בעיה.

שאול מרידור: מה אין שום בעיה?

שלי יחימוביץ': להתכנס ולעבור על התקנות.

אמנון כהן: אני רוצה להיות הגון.

אמנון כהן: יש דברים שהכנסתי באישור ועדה, מראש.

אמנון כהן: במקרה הזה ראיתי שזה משהו קטן, לא סיכמנו על זה ותרשום פה הסתייגות או הבנה שלפני ההצבעה יושב הראש יכריע.

איתי עצמון: התיקון הבא זה תיקון עקיף בחוק בתי המשפט לעניינים מנהליים: בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים, התש"ס-2000, התוספת הראשונה בפסקה 32 בסופו יבוא: (11) החלטת מנהל רשות המים, על פי סעיף 202 לחוק ההתייעלות הכלכלית –זה בעצם החוק הזה, כשהכוונה לערעור על דרישת חיוב בעיצום כספי.

איתי עצמון: זה תיקון עקיף שמשלים את נושא העתירה על עיצום כספי.

איתי עצמון: 224.

איתי עצמון: פרק ל"א – תחילה והוראת שעה.

איתי עצמון: תחילתו של פרק זה ביום קבלתו של חוק ההסדרים.

איתי עצמון: הוא יעמוד בתוקפו עד 31 בדצמבר 2010.

איתי עצמון: שר האוצר, בהסכמת שר התשתיות הלאומיות, ועל פי המלצת מועצת רשות המים, רשאי בצו (1) לקבוע מועד מוקדם יותר לפקיעת תוקפו של פרק זה, אם דווח כי חיוב בהיטל לא נדרש עוד לשם השגת מטרות פרק זה.

איתי עצמון: (2) להאריך, באישור ועדת הכספים של הכנסת, את תוקפו של פרק זה בתקופות נוספות, שלא יעלו על שנה כל אחת, אם נוכח כי הדבר נדרש לשם השגת מטרות פרק זה, ובלבד שתוקפו של פרק זה לא יוארך למועד המאוחר מ-31 בדצמבר 2012.

איתי עצמון: בצו לפי סעיף זה יפורטו ההתאמות והשינויים בהוראות פרק זה, ככל שנדרשים בשל הצו.

אורי אריאל: החוק ייכנס לתוקף ב-17 לחודש.

אורי אריאל: לוקח איזה שהוא זמן מינימלי שרשות המים יפרסמו, שאדם נורמלי יבין על מה מדברים איתו.

אמנון כהן: הם כבר פרסמו.

אמנון כהן: כבר מלפני שבועיים הם מפרסמים.

אורי אריאל: אני מציע לקחת, ברשות היושב ראש, עשרה ימים.

אורי אריאל: זה לא משהו דרמטי מבחינת משק המים---

אמנון כהן: שמה?

אורי אריאל: שהחוק ייכנס לתוקף עשרה ימים---

אמנון כהן: דיברנו על זה, הגענו להבנות, אי אפשר כרגע.

אורי אריאל: אתה יכול להסביר, או שאתה רוצה לרוץ?

אמנון כהן: בשביל זה הקמנו ועדת צוות, ליבנו את הדברים, מתחנו את החבל עד איפה שאפשר.

אמנון כהן: כל מה שאתה מעלה, אני רציתי ראשון לספטמבר, אנחנו דיברנו שעות על גבי שעות.

אמנון כהן: אתה לא מעלה פה משהו חדש ש---

אורי אריאל: אתה לא מסביר, אתה רק אומר ש---

רונית תירוש: חבר הכנסת אריאל, חבר הכנסת גפני אמר שנציג הסתייגויות עוד מעט.

רונית תירוש: עניתי לך, תהיה אפשרות להסתייגות.

אורי אריאל: אבל אפשר לשאול שאלת הסבר ולא הסתייגות?

אורי אריאל: אולי ישכנעו אותי ואני מוריד.

רונית תירוש: הוא לא משתכנע.

אורי אריאל: הוא לא עונה לי.

אורי אריאל: הוא מסביר לי שישבו הרבה שעות.

אורי אריאל: תודה על כל מה שעשיתם, בשיא הרצינות---

אמנון כהן: אז אני אומר שרוצים להרוויח את הקיץ, כי רוצים לחסוך במים.

אמנון כהן: הם רצו להכניס את זה ב-1 ביולי, רצו להרוויח את הקיץ.

אמנון כהן: אם אתה עכשיו מוסיף עוד עשרה ימים, שגם אני רציתי ואני אפילו רציתי לדחות ל-1.9, אז אני אומר, לכן, באילוצים שהיו, הם יצאו כבר לפרסומים, הם נערכים לזה.

אמנון כהן: אני מסכים בהיגיון לדברים, אבל יש דברים שהגענו להבנות.

שאול מרידור: חבר הכנסת אריאל, אני רוצה להגיד משהו בעניין הזה.

שאול מרידור: אל"ף, בתחילת יולי היה פרסום מאוד מסיבי לקראת הכניסה לתוקף, כי חשבנו שזה יהיה ב-1.7.

שאול מרידור: זה נעשה אחרי התייעצות מאוד ארוכה עם היועץ המשפטי, כי הבנו את הבעיה בזה.

שאול מרידור: דבר שני, אני חושב שאין נושא, כמעט, חוץ מעוד נושא שהוועדה הזאת דנה בו, שהעיתונים דנו בו יותר מאשר הנושא הזה, כולל דוגמאות ספציפיות בכל עיתון שאני מכיר, לפחות ידיעות, מעריב והארץ שאני קראתי, לגבי כמה ישלם צרכן שצורך כך וכך קובים וכמה ישלם אם לא, ומה שאנחנו עושים פה---

אורי אריאל: אתה יודע שיש הרבה אזרחים שלא קוראים את העיתונים האלה?

שאול מרידור: אני כן מציע, ואני חושב שמר אורי שני עושה את זה ויעשה את זה, שאנחנו נבקש מרשות המים לעשות פרסום מסיבי בימים האלה, כדי להסביר את זה.

אורי אריאל: אם תגיד לי שממחר שמים 7 מיליון שקלים, זו תגובה לעניין.

אורי אריאל: אתה יכול להגיד בערך כמה כסף יהיה?

אמנון כהן: אתה נכנס מדבר אחד לשני.

אורי אריאל: הוא עונה לי, אני מבין את העניין.

אורי שני: חבר הכנסת אריאל, אנחנו הוצאנו כמה מיליונים ואנחנו נוציא, ברגע שהתברר לנו שזה לא מתחיל ב-1.7, אז היינו צריכים להיות הגונים.

אורי שני: ממחר בבוקר אנחנו יוצאים בפרסום מאוד מאוד נמרץ בכל המקומות, כולל הדגמות לאזרחים, כולל זכויותיהם, לפי הלוח החדש.

אורי אריאל: ברשות היושב ראש, רק בקשה אחת; יש ציבורים, צרכני מים גדולים, שלא רואים את כל העיתונים שאתה אומר, לא טלוויזיה ולא רדיו.

אורי אריאל: הם לא עומדים, בחלקם, בהוראות המדינה באיזה עיתונים מותר לפרסם, הם קטנים מדי והם מגזריים, חרדים ואחרים.

אורי אריאל: תמצאו את הדרך בבקשה שזה יפורסם בכל מגזר, כולל ברוסית, כולל בערבית.

אורי אריאל: כמו בשעת חירום לאזעקה, תקחו מהם ותראו איך לפלח את---

אמנון כהן: זה נלקח בחשבון?

אמנון כהן: כמה כסף יש לאדוני לנושא הפרסום וההסברה?

אחמד טיבי: רק אתמול, אדוני, מישהו פנה אליי בהקשר הזה, שאתם לא מפרסמים בערבית.

אמנון כהן: גם אצלנו, החרדים, לא הצליחו להבין.

אחמד טיבי: אתמול פנה אליי ראש משרד פרסום

וינברג עדי: פרסמנו בשני עיתונים בערבית וגם באתר אינטרנט בערבית.

וינברג עדי: אנחנו נבדוק את זה שוב.

אחמד טיבי: לא רק לנושא הספציפי הזה, אלא באופן כללי, כל מה שאתם מפרסמים.

אורי שני: בנושא הספציפי הזה פרסמנו ברוסית, פרסמנו בערבית, פרסמנו בכל עיתון מגזרי חרדי, כי אנחנו יודעים שהם קוראים אותם, על פי כל האינפורמציה שהיתה לנו, ויש, וגם התעדכנו ב---

אמנון כהן: כמה תקציב יש לנושא ההסברה?

505: רק להזכיר לכם שקורא עיתון לא חייב לקרוא את המודעות.

אמנון כהן: אתה יכול להגיד לי כמה כסף?

אורי שני: מתוך תקציב ההסברה שלנו, אנחנו נקדיש לנושא הזה את כל התקציב שנדרש---

אמנון כהן: כמה תקציב יהיה?

אמנון כהן: שאלתי.

אמנון כהן: אני רוצה לדרוש מהאוצר 15 מיליון שקלים לנושא ההסברה.

אמנון כהן: אני מבקש מהאוצר, לכן אני שואל אותך כמה כסף.

רונית תירוש: יש לי הצעה מוזלת; תיקחו את נחמן שי ושיגיד 'אל תשתו מים'.

עמית לנג: חברת הכנסת תירוש, יש לנו מחקר שאומר שיש הבדל משמעותי בין אם אומרים 'אתם צריכים לחסוך במים', לבין 'חשוב לחסוך במים'.

עמית לנג: מה יותר משפיע, את יודעת?

אורי שני: תקציב הפרסום דו שנתי שאתם הולכים לאשר הוא של כ-30 מיליון שקלים.

אמנון כהן: זה מספיק, אדוני?

אורי שני: התקציב הזה הוא סביר באמת.

אמנון כהן: פרופ' שני, אנחנו רוצים לצאת מפה בתחושה שזה יפורסם בכל המגזרים, כל השפות, בכל כלי התקשורת האפשריים, רדיו, טלוויזיה, אינטרנט, כדי שזה יגיע לציבור.

אמנון כהן: גם כל זכויות הנכים, שהציבור יידע לדווח על מספר נפשות במדויק.

אמנון כהן: על כל זה אני מבקש ליידע את הציבור.

אורי שני: אני מבטיח שזה יהיה בכל המדיומים, בכל המקומות שניתן להעביר את האינפורמציה.

אמנון כהן: תשתדל, את המרב.

איתי עצמון: סעיף לגבי הוראת מעבר לעניין העברת כספי ההיטל נטו לאוצר המדינה בידי חברה.

איתי עצמון: בתקופה שמיום קבלת החוק, עד 31 בדצמבר 2009, חברה, כהגדרתה בסעיף 2 לחוק תאגידי מים וביוב, תעביר את כספי ההיטל נטו לאוצר המדינה באופן הבא; (1) שיעור הכספים כאמור השווה לשיעור שנקבע לפי סעיף 2 לחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975, יועבר לאוצר המדינה באמצעות רשות המסים במועדים שבהם ספק המים מעביר לרשות המסים את הסכומים שהוא חייב בהם לפי הוראות החוק כאמור.

איתי עצמון: למען הסר ספק, לא יראו בדרך ההעברה של כספי ההיטל נטו לאוצר המדינה, כאמור בפסקה זו משום הטלת מס ערך מוסף, משתמעת או מפורשת, על סכום היטל הצריכה העודפת, או על כספי ההיטל נטו.

איתי עצמון: (2) השיעור הנותר, בהתאם להוראות סימן ג', לפרק זה.

איתי עצמון: (ב) הסכום שייגבה מצרכן ביתי עבור היטל צריכה עודפת לא יעלה בכל מקרה על 20 שקלים חדשים לכל מטר מעוקב בשל כמות צריכת מים שבשלה על הצרכן הביתי לשלם את ההיטל האמור.

איתי עצמון: 233.

איתי עצמון: הוראה מיוחדת לעניין כספי ההיטל נטו – ספק מים שחל לגביו סכום ההיטל נטו בפסקה (1)(א) ושבהגדרה היטל נטו שבסעיף 199(א)(1) יעביר לחשב הכללי עד 31 בדצמבר 2010 דוח כספי מבוקר לשנת 2009 הכולל את שיעור הגבייה השנתי של ספק המים לאותה שנה.

איתי עצמון: היה שיעור הגבייה השנתי של ספק המים בשנת 2009 שונה משיעור הגבייה השנתי, כאמור בפסקה (1)(1)(ג) שבהגדרה היטל נטו שבסעיף 199 (א)(1) תתבצע התחשבנות בין המדינה לבין ספק המים, לעניין השבת כספים שהועברו לאוצר המדינה ביתר, או לעניין העברת כספים לאוצר המדינה שהועברו בחסר.

איתי עצמון: הוראת מעבר לעניין חיובו של צרכן ביתי, כאמור בפסקה (3) להגדרת צרכן ביתי בהיטל: מצא שר האוצר, בהמלצת מועצת רשות המים ושר התשתיות הלאומיות, כי התקיימו נסיבות חריגות שבשלהן על אף שצרכן ביתי, כאמור בפסקה (3) להגדרת צרכן ביתי נקט בכל האמצעים הנדרשים כדי להתקין מדי מים בכל אחת מיחידות הדיור שלהן הוא מספק מים, ועל אף אותם אמצעים הוא לא השלים את התקנת מדי המים עד יום 1 בינואר 2010, רשאי הוא לדחות את תחילת תקופת צריכת המים שהחל ממנה תחול על הצרכן האמור חובה לשלם היטל, וזאת עד לתקופה ההכרחית הנדרשת בשל אותן נסיבות, לשם השלמת התקנת מדי המים כאמור, ולא יותר מאשר לשלושה חודשים בכל פעם.

505: פה מדובר בעיקר ביישובים הכפריים.

505: אמרתם קודם שצריך בין 40,000 ל-50,000 שעונים, עם כושר ביצוע של כל הקבלנים בארץ, ועדיין לא בטוח שיספיקו, אז בשביל זה נוצר הנוהל שמחריגים.

505: הדרישה הזאת של משרד המשפטים כל שלושה חודשים נראית מיותרת, ממילא---

אמנון כהן: מה אתה מבקש?

505: למחוק את השלושה חודשים.

505: זה לא היה בסיכום.

505: לא הגענו לנוסח והוסיפו---

אמנון כהן: מר מרידור, שלושה חודשים לא היה בסיכום.

505: והוסיפו עוד חגורות על חגורות על חגורות, לשגע את האנשים.

אמנון כהן: כמה זמן אם לא שלושה חודשים?

אמנון כהן: עד 2010?

505: יושב ראש רשות המים יכול להודיע ליישוב בעוד חודש-חודשיים.

שאול מרידור: הוא יעמוד תוך חודש, אז אני צריך לחכות שלושה חודשים?

505: לא, כל שלושה חודשים הוא צריך את כל התהליך מהתחלה.

שאול מרידור: לא אכפת לי שכל שלושה חודשים צריך לחדש את זה, אבל אם נגיד תוך חודש---

שי חרמש: לא, זה עד.

505: שאול, למה צריך את---

שאול מרידור: אתה מדבר איתי כאילו אני הכנסתי את זה.

505: לא סיכמנו את זה.

שאול מרידור: תדברו עם איתי.

שאול מרידור: מה אתם רוצים ממני?

אורי אריאל: מה סיכמת, חבר הכנסת כהן?

505: רגע, אני אתחיל לדרוש אחוזים.

אמנון כהן: מר וילן, אני מבקש ממך, הערת הערה, אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי.

איתי עצמון: ההוראה שנוספה כאן היא הוראה שבעצם מדברת על כך שיהיה אפשר להאריך כל פעם, עד לשלושה חודשים בכל פעם, זאת ההוראה.

איתי עצמון: שתהיה איזה שהיא תקרה כי אנחנו לא רוצים שייווצר מצב שבכלל הוראות הפרק הזה לא יחולו על אותם יישובים.

איתי עצמון: זה לא סביר.

505: הבעיה היא שאם צריך כל פעם לרוץ לאישורי שרים---

אמנון כהן: לא אישורי שרים.

505: ממילא כל חודשים הם צריכים להראות את זה---

אמנון כהן: כבר סיכמתם את זה איתם?

505: לא רק שלא סוכם.

505: ..

505: אדוני היושב ראש, מדובר על מושבים.

505: אם מושב לא עשה, הוא חייב לשלם קנס 1,320 שקל לנפש, וזה בסמכותו להטיל ולזה אנחנו הסכמנו.

505: זה היה הרבה יותר ממה שהיה קודם.

שאול מרידור: עורך דין עצמון, אני מציע להוריד את הסיפא.

שאול מרידור: מר וילן, אני אגיד את הדבר הבא, ברשותכם; המטרה של זה---

אמנון כהן: לא, אני לא רוצה, אני רוצה להמשיך.

שאול מרידור: אני מראש אומר, אם תגיד לא שלושה חודשים, כל הסיפא ולא יותר יורד.

שאול מרידור: אם תגיד שיורד, יירד, אבל לא יותר משלושה חודשים.

שאול מרידור: המטרה פה לעשות בקרה כדי שלא יהיה מצב, גם למראית עין, שמישהו מתכוון דרך זה לפטור את המושבים, כי זו לא הכוונה של אף אחד, ואנחנו רוצים להסביר גם לציבור, כדי שלא ייראה רע, שאין כוונה לפטור אותם דרך הדבר הזה.

שאול מרידור: הדבר הזה יבוא רק אם באמת נשתכנע שלא היתה בררה, שבאמת לא ייצרו שעונים, או אין קבלנים שיתקינו את השעונים.

שאול מרידור: הרי זו המטרה.

505: יושב ראש רשות המים יכול להודיע להם חודש, וכל חודש לבדוק אותם, ואם הוא חושב שהם 'סיבנו', באותו רגע להטיל עליהם את הקנס שקבוע בחוק.

505: כל הפרוצדורה הזאת, להסתובב דרך השרים כל שלושה חודשים, מיותרת, לא יעילה.

505: אני סומך על יושב ראש הרשות, הסמכות בידיו.

505: למה צריך לסבך כל דבר?

שאול מרידור: תוריד את 'ולא יותר מ...'.

שאול מרידור: אני לא מתווכח עם מר וילן כי הוא צודק שזה לא סוכם.

אמנון כהן: מר וילן, אנחנו מוציאים פה חוק ואנחנו צריכים להוציא את החוק הכי טוב שאפשר, הסיכומים שהיו, בסדר, אבל עכשיו אם יש פה עניין שיכול להישמע שרוצים פה כאילו להחריג משהו או לנצל משהו, אסור לתת פתח לזה.

אמנון כהן: לכן אני אומר שאף אחד פה לא מחפש את השני, ואם ייווכחו ויגידו לי שהיתה פה בעיה אמיתית, יש פה סמכויות.

505: אין מצב כזה, משום שיש קנס של 1,330 שקל לנפש למי שלא עמד, וראש הרשות יודע שהוא עושה תרגילים והוא לא רציני.

505: הוא יכול להטיל נגדי את הסנקציה, הוא לא צריך שלושה חודשים, הוא לא צריך שרים, הוא מיד מפעיל את זה.

505: לזה הסכמנו.

505: לכן אני אומר לך פה שמסבכים את זה לחינם.

505: אין שום בעיה של מראית עין, היא קיימת בחוק.

505: מי שלא בסדר, ב-1 בינואר---

אורי אריאל: יש מספיק כלים בידי ראש הרשות המים לדאוג שהם יתקינו.

אמנון כהן: אז מה מפריע לך? זה יישאר.

אורי אריאל: למה זה יישאר?

505: מה יישאר?

אורי אריאל: אומר האוצר שהוא לא עומד על זה.

אמנון כהן: אני רוצה להשאיר.

אמנון כהן: אני רוצה חוק טוב.

505: סליחה, אנחנו הסכמנו שספקי מים ביתיים יקבלו פחות מהעיר, כי הם באמת עובדים פחות, שינו אלו, הסכמנו כי סיכום זה סיכום.

505: אתה רוצה להטיל עוד מגבלות?

505: נא לפתוח גם את האחרות.

505: זה לא בסדר.

אורי אריאל: היה סיכום, למה לא לעמוד בסיכום?

אורי אריאל: איזה מן דבר זה?

אמנון כהן: זה לא פוגע בכלום.

505: לא פוגע בכלום?

אמנון כהן: אבל זה לא מידתי, פתאום יגידו לנו עשינו פה, רצינו להחריג את המושבים, כאילו.

505: לא רוצים להחריג.

שאול מרידור: אז אם לא רוצים להחריג, אז מה זה משנה?

אמנון כהן: אני אחליט אחר כך.

אמנון כהן: תמשיך.

איתי עצמון: תוספת לפרק ל"א.

איתי עצמון: היו הרבה שינויים בתוספות, לכן אני אקרא את זה.

איתי עצמון: הודעה מאת ספק מים לעניין החובה של צרכן ביתי לדווח על מספר הנפשות המתגוררות ביחידת דיור.

איתי עצמון: 1.

איתי עצמון: עד יום 1 באוגוסט 2009 ישלח ספק מים, בדואר, לצרכן ביתי, לכתובת שאליה הוא שולח את הודעת החיוב, הודעה לעניין החובה החלה על הצרכן לדווח לספק המים על מספר הנפשות המתגוררות ביחידת הדיור בהתאם לטופס הדיווח שצורף להודעה האמורה ולעניין אפשרותו לדווח על מספר הנפשות שהתגוררו ביחידת הדיור בתקופה שמיום קבלת החוק ועד למועד שבו ימסור את הדיווח כאמור, שיהיה לא יאוחר מיום 31 באוקטובר 2009, וכן ולהצהיר בדבר נכונות הפרטים הנכללים באותו דיווח .

איתי עצמון: טופס הדיווח שיצורף להודעה יהיה לפי נוסח שיפרסם מנהל רשות המים , ביום כ"ג בתמוז התשס"ט, 15 ביולי 2009, באתר האינטרנט של הרשות.

איתי עצמון: 2.

איתי עצמון: קיבל צרכן ביתי הודעה כאמור בסעיף 1, ישלח הצרכן לספק המים, בדואר, בפקסימיליה או בדואר אלקטרוני, את הדיווח בהתאם להודעה האמורה, כשהוא כולל את כל הפרטים שאותם נדרש הצרכן למלא, לרבות הצהרה בדבר נכונות אותם פרטים, בצירוף תצלום ספח תעודת הזהות של כל המתגוררים דרך קבע ביחידת הדיור של אותו צרכן, המעיד על שמם ומקום מגוריהם, ולגבי ילדים שטרם מלאו להם 18 שנים - בצירוף ספח תעודת הזהות של ההורה שבו מפורטים פרטי הילדים; אני מבהיר כאן שלא מדובר על תצהיר של עורך דין, מדובר על הצהרה של הצרכנים.

איתי עצמון: עכשיו הוראות לעניין צרכן ביתי שאינו אזרח ישראלי:

אמנון כהן: מדובר על עובד זר במידה וצריכים לסיעודי ולקשיש, הוא גם צורך מים, אז גם לגביו יש פתרון.

איתי עצמון: (ב) היה הצרכן הביתי מי שאינו אזרח ישראלי, יעביר לספק המים צילום של דרכונו וכן אישור שהייה כדין, במקום תעודת הזהות כאמור בסעיף קטן (א) וכן אחד מאלה לפי בחירתו של הצרכן לפי הצעת חברי הכנסת: (1) או תצהיר מאומת לגבי מקום מגוריו.

איתי עצמון: (2) או ספח תעודת הזהות של בעל רישיון העבודה שמעסיק את אותו צרכן ביתי.

איתי עצמון: הכוונה למקרה שאותו הצרכן, שאינו אזרח ישראלי, הוא עובד זר.

505: המנהל הכללי של משרד החקלאות התיר, לגבי העובדים הזרים, יש את הקובץ של רשות ההגירה, הוא אומר, ועל זה סוכם, שזה יהיה לפי הקובץ.

505: בלי 1 ו-2, רק סעיף (ב).

505: בלי תצהיר מאומת ובלי ספח תעודת זהות של בעל הרישיון.

505: למה הוסיפו את שני הדברים האלה?

שאול מרידור: אנחנו דיברנו עם משרד החקלאות, לעניין העובדים הזרים בחקלאות.

שאול מרידור: משרד החקלאות אמר שהוא בעצמו יעביר קובץ של כל מי שיש לו עובדים.

שאול מרידור: בסדר.

שאול מרידור: זה יקרה.

שאול מרידור: זה לא צריך להיות בנוסח.

אורי מקלב: זה מאומת על ידי שר.

אורי מקלב: גם טוב.

אורי מקלב: זה תצהיר מאת שר או רשות ממשלתית.

אורי מקלב: הוא מדבר על העובדים הזרים בחקלאות שהם מקבלים כבר---

אמנון כהן: אבל אם הוא אומר 'או ספח תעודת זהות של בעל הרישיון העבודה'.

שאול מרידור: מר וילן, אני לא צריך לכתוב את זה בחוק, זה סגור עם משרד החקלאות.

505: מה שכתוב פה זה לגבי הסיעודיים.

505: אחרת, בניגוד למה שסיכמנו, יש בקובץ וכל ההצהרות שם, אתה שולח---

שאול מרידור: יש לי הצעה.

שאול מרידור: אנחנו דיברנו עם משרד החקלאות והם אומרים שהם יעבירו את זה.

שאול מרידור: דברו איתם.

שאול מרידור: הרי ברור לך לחלוטין שרשות המים מקבלת קובץ ממשלתי שאומר שלאבשלום וילן יש שלושה עובדים, אז זה יספיק לה.

שאול מרידור: זה בסדר.

505: לפי הצעת החוק צריך עוד נייר.

אורי מקלב: חוץ מזה, גם דיברנו שגם העובד הסיעודי שכבר כתוב שהוא מופנה לאותו אחד, והוא מביא את הספח של תעודת הזהות, זה גם יהיה בסדר וגם זה לא כתוב.

אורי מקלב: יש החרגה לא רק בנושא החקלאות, גם בנושא עובדים זרים שהם סיעודיים.

איתי עצמון: החוק לא כולל כאן איזה שהוא סיווג של עובדים זרים.

שאול מרידור: כתוב ספח תעודת הזהות של בעל רישיון העבודה, שזה הסיעודי.

שאול מרידור: זה בסדר.

שאול מרידור: זה או זה או זה.

שאול מרידור: אחד מהם.

505: זה מכריח אותי לשלוח עוד תצהיר לעורך דין, או---

שאול מרידור: או ספח.

שאול מרידור: מר וילן, את הספח הוא חייב לשלוח ממילא.

שאול מרידור: כי הוא חייב, בשביל לדווח על מספר הנפשות שלו.

שאול מרידור: אני אקבל את הקובץ והוא ינחה אותי.

שאול מרידור: לגבי הספח, בכל מקרה אתה שולח אותו, זה לא רלוונטי.

שאול מרידור: את האימות אתה עושה פעמיים, פעם אחת בקובץ וספח אתה ממילא שולח, כי אתה צריך להצהיר כמה נפשות יש לך בבית.

שאול מרידור: זה בכל מקרה שם.

שאול מרידור: אין פה ניסיון לעשות משהו אחר, מר וילן.

אורי מקלב: את הספח אתה לא מביא כל פעם.

אמנון כהן: אני רוצה להוסיף פה גם שיש לו אישור שהייה.

שאול מרידור: כן, אישור שהייה כדין.

אמנון כהן: רישיון זה לצרכן.

איתי עצמון: 3.

איתי עצמון: הודעה מאת ספק המים על מספר הנפשות המתגוררות ביחידות הדיור.

איתי עצמון: בתוך 14 ימים מהיום שבו קיבל ספק המים את דיווח כאמור בסעיף 2, ימסור ספק המים לצרכן המים, בדואר או באמצעי שבו העביר לו הצרכן את הדיווח האמור, הודעה על מספר הנפשות המתגוררות ביחידת הדיור שעליו דיווח הצרכן לפי סעיף 2; הספק יציין בכל הודעת חיוב של אותו צרכן את מספר הנפשות כאמור.

איתי עצמון: 5.

איתי עצמון: שינוי במספר הנפשות המתגוררות ביחידת הדיור, בהתאם לדיווח שהעביר הצרכן: (א)שינה ספק המים את מספר הנפשות הרשומות אצלו כמתגוררות באותה יחידת דיור, בהתאם לדיווח שהעביר לו הצרכן הביתי כאמור בסעיף 4, יחול אותו שינוי החל בהודעת החיוב הקרובה לאחר הודעת הצרכן כאמור ואולם אם מסר צרכן המים נתונים המאמתים את השינוי האמור לתקופת 30 הימים שקדמו למועד הדיווח, יחול השינוי האמור גם לגבי תקופה זו.

איתי עצמון: (ב) החלת השינויים במספר הנפשות המתגוררות ביחידת הדיור, כאמור בסעיף זה, תהיה לאחר שצרכן המים מסר, נוסף על הפרטים הקבועים בסעיף (2) תעודת לידה או פטירה, לפי העניין, וככל שתעודות אלה נדרשות בנסיבות העניין, המאמתות את הדיווח של הצרכן לגבי תחילתו של השינוי לעניין מספר הנפשות המוכר.

אורי מקלב: יש לי הערה.

אורי מקלב: אתם מגבילים את זה שרק חייב להיות בנפש אחת.

אורי מקלב: ויש סבירות גדולה שצריך להיות נפש אחת, אבל מה שקורה הוא שיש דירות ריקות, שמקבלים חשבון מים בגלל הצריכה המשותפת.

אמנון כהן: זה דבר חדש?

אמנון כהן: סיכמנו.

אורי מקלב: לא, זה דבר חדש.

אורי מקלב: לא חשבתי על זה.

אורי מקלב: אתה נותן רק אם יש נפש אחת.

אורי מקלב: בכל מקום שאתה כותב מינימום, זה צריך להיות נפש אחת.

שאול מרידור: לא, גם אם הוא לא מדווח, אני רואה אותו לפחות כנפש אחת.

אורי אריאל: אורי, זה לשיטתך.

איתי עצמון: 6.

איתי עצמון: סתירה בין דיווח הצרכן לבין הנתונים הידועים לספק: (א) ראה ספק המים כי קיימת סתירה בין מספר הנפשות שדווח בידי צרכן המים , כמתגוררות ביחידת הדיור, לבין הנתונים הידועים לו, יודיע על כך לצרכן הביתי בהודעת החיוב הקרובה ויחייב את הצרכן הביתי בהתאם להודעת החיוב העוקבת להודעה האמורה.

איתי עצמון: במקרה של סתירה לעניין מספר הנפשות המתגוררות ביחידת הדיור אשר הצרכן דיווח עליה לספק המים בעד התקופה שתחילתה מיום קבלת החוק עד 31 באוקטובר 2009, ישנה ספק המים בהתאם את מספר הנפשות הרשומות אצלו כמתגוררות ביחידת הדיור בתקופת החיוב הראשונה שלאחר התקופה שלגביה נמסרה הודעת החיוב האמורה.

איתי עצמון: השינוי האמור יחול לגבי התקופה שתחילתה ביום קבלת החוק.

אמנון כהן: אני מצביע.

אורי אריאל: אתה לא מצביע, יש הסתייגויות.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם, חברי הכנסת, אופוזיציה וקואליציה כאחד.

אמנון כהן: (היו"ר משה גפני חוזר).

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, החלפתי אותך, אז אני מעדכן.

אמנון כהן: יש לנו כמה דברים שאני אעדכן אותך ואז תחליט איזו הכרעה תקבל.

אמנון כהן: קודם כל צריך לקבל החלטה איך אנחנו עושים את נושא ההסתייגויות, בתיאום עם כל השותפים.

משה גפני: אפשר לבקש טובה?

משה גפני: שההסתייגויות יעלו למעלה?

חיים אורון: אנחנו נותנים תמיד טובה חד צדדית – כן.

שלי יחימוביץ': לא, תתייחס לדברים, יכול להיות שאתה תוכל לפתור אותם.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: יש פה שני נושאים שעלו פה.

אמנון כהן: אנחנו עשינו פה בסיכום ובהתאמות.

אמנון כהן: יש שני דברים.

אמנון כהן: רוב הדברים החשובים הכנסנו שיהיה באישור ועדת הכספים.

אמנון כהן: פתאום גיליתי שיש נושאים שכרגע אין תקנות, כרגע הכל בסדר, במידה והם יחליטו שהם צריכים איזה שהם תקנות, אז חשבתי שאולי צריך פה ועדה.

אמנון כהן: אבל אומר חבר הכנסת אורון, מניסיונו, שיש הרבה דברים שלא מצריכים פיקוח ועדה.

משה גפני: הוראות טכניות.

אמנון כהן: אנחנו פה התלבטנו, עם חברת הכנסת יחימוביץ, אם כן או לא.

אמנון כהן: עוד נושא אחד – שהיו סיכומים עם החקלאים בנוגע לעד שלושה חודשים דיווח כזה או אחר, ופה ראינו שזה נשאר פרוץ.

אמנון כהן: היועץ המשפטי של הוועדה חושב שצריך להגביל את זה עד זמן מסוים, והנציגים של החקלאים אומרים שהם סגרו את הדברים האלה ויש סמכות לרשות המים להטיל איזה שהיא סנקציה, וזה היה בסיכום.

אמנון כהן: בנוסף כרגע היועץ המשפטי מאיר את עינינו שזה לא היה בסיכום, אז זה להכרעה שלך.

משה גפני: אתם מסכימים לזה, כמו הנוסח פה?

505: לפי הסיכום איתנו, מושב בעיקר, שלא הספיק להחליף שעונים.

505: אם ראש הרשות השתכנע שהיתה בעיה, אין מספיק שעונים, יש לו אישור מהשרים והוא יכול בכל רגע נתון 'יש לכם שבועיים לעשות את זה, אחרת אני מתחיל לתת לכם קנסות'.

505: הם רוצים כל שלושה חודשים לעשות את הסיבוב עם השרים ועם הוועדות וכולי.

505: אנחנו טוענים שזה מיותר ולא לעניין, יש סנקציות, יש דברים מאוד ברורים ואנחנו תומכים שליושב ראש הרשות, שיש לו סמכות, הוא מפעיל את זה.

משה גפני: מר מרידור, למה זה מפריע?

משה גפני: בסדר, מה שמר וילן אמר.

איתי עצמון: אתם רוצים להוריד את 'לא יותר משלושה חודשים'?

משה גפני: כן.

אמנון כהן: בנושא ההסתייגויות, צריך ועדה?

שלי יחימוביץ': אני חושבת, אדוני היושב הראש, שזה חוק שאנחנו לא מורגלים בו, משהו חדש, אף פעם לא עשינו דבר כזה, גם אופי החוק הוא שונה, ולא יקרה שום דבר אם יבואו אלינו.

משה גפני: את מדברת על התקנות?

אמנון כהן: היא מדברת על התקנות שיהיו באישור ועדה.

שלי יחימוביץ': אני אומרת, שיבואו אלינו.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא נערים קשיים, אנחנו רוצים את החוק, לא יזיק שעוד פעם אחת עין שלנו, עין שלך, או מי שעמד על ההסדר הזה, יראה שאין חריגה מהמתווה של ההסכם.

אמנון כהן: התלבטנו בזה, ובאמת לדברים עמוקים וחשובים, של להעלות את המחיר או להאריך את התקופה, שאלה דברים מהותיים, הם רצו בלי אישור ועדה.

אמנון כהן: הם לא רצו לשמוע והיתה להם אפשרות עד מתי שהם רוצים, אז הגבלנו את זה עד 2012 ואז כל שנה באים לפה, רק השארנו להם במידה ותהיה שנה גשומה ותוך שלושה חודשים הם רוצים להוריד את ההיטל, יכולים להוריד בלעדינו.

אמנון כהן: לא צריכים אותנו.

אמנון כהן: אבל בנושא הזה, אני חושב שמבחינת ביורוקרטיה, כן ניתן להם לעשות את העבודה שלהם, שעל כל דבר קטן בתקנות לא נבוא לדיון בוועדה ונכנס אותה.

משה גפני: אלה ממש דברים טכניים.

נועם אייזליך: הדברים המהותיים נמצאים בפנים; תקופת הצריכה, היטל.

נועם אייזליך: כל זה באישור הוועדה.

משה גפני: חברת הכנסת יחימוביץ, אנחנו נרד פה לרזולוציות לא שלנו.

שלי יחימוביץ': אוקי, בסדר.

רונית תירוש: אני כן מבקשת – 15 ביולי זה עוד שבוע ואני לא רוצה לפגוע, יכול להיות מצב ש---

משה גפני: אבל זה אחרי משא ומתן ארוך ומייגע.

משה גפני: תשמעי את מנהל רשות המים, הוא אומר 'הכל ריק'.

משה גפני: לא נפתח דיון.

משה גפני: את עומדת על זה?

רונית תירוש: לא.

אורי אריאל: עד מתי אפשר להגיש הסתייגויות?

משה גפני: להגיש היום.

אורי אריאל: הסתייגויות מהותיות.

איתי עצמון: אם העלית אותם בדיון, אפשר עד שאנחנו מניחים.

אורי אריאל: אז אני אעלה אותם עכשיו.

אורי אריאל: אתה רוצה שאני אדבר עכשיו כדי שהם יירשמו?

משה גפני: לא.

אורי אריאל: אז עד מתי אני יכול להגיש?

אורי אריאל: זה לא יהיה היום.

אמנון כהן: בעיקרון, אדוני היושב ראש, לפי תקנון, הוא צריך תוך כדי הדיון, או לפני הדיון.

אמנון כהן: אבל תן לו אפשרות עד מחר ב-12:00.

משה גפני: חבר הכנסת אריאל, עד מחר ב-12:00 , דברים שהעלית.

אורי אריאל: מי מתחשבן איתי מה העליתי?

אורי אריאל: מה זה הדבר הזה?

אורי אריאל: אני רוצה הסתייגויות.

אורי אריאל: מה שאני אגיש, תגלו את הכל.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: פרק ל"א: היטל בשל צריכת מים עודפת, הוראת שעה – אני יכול להצביע על כל החוק?

איתי עצמון: כמו שהקראתי.

משה גפני: כמו שהקראנו, עם כל התיקונים.

משה גפני: מי בעד הפרק הזה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: החוק עבר כהצעת הוועדה.

משה גפני: ותהיה אפשרות להגיש הסתייגויות.

משה גפני: החוק עבר – כהצעת הוועדה.

משה גפני: יש רוויזיה על פרק העובדים הזרים.

אמנון כהן: אני רוצה לבטל את הרוויזיה שלי על פרק מים וביוב, פרק ל'.

אמנון כהן: אני רוצה להסיר, לפרוטוקול, את הרוויזיה שלי.

משה גפני: הוסר.

משה גפני: יש רוויזיה על פרק העובדים הזרים, תיקון טעות, אבל אני הולך לשנות שם דבר מהותי, לגבי הקבלנים.

משה גפני: של מי הרוויזיה על העובדים הזרים?

משה גפני: אני ביקשתי להוריד את ההיטלים שנקבע בחוק שהצבענו על הקבלנים, זה עלה באופן דרסטי והם מעלים את מחירי הדירות.

חיים אורון: וכשיורד מחיר המלט הם מורידים את מחירי הדירות?

משה גפני: אתה רוצה את המחירים האלה?

חיים אורון: אני יודע שהרבה חבריי, כולל זה שעומד על ידי, יכעסו עליי, אני חושב שהמהלך של מאבק בעובדים זרים הוא נכון.

חיים אורון: במקום שירדפו אחרי הילדים שלהם ברחובות, שיכו את המעסיקים.

חיים אורון: זאת ההחלטה האמיתית, כל השאר זה דיבורים.

חיים אורון: אפשר לרדוף אחרי הילדים ברחובות, תראה מה שקורה עכשיו, ואפשר לבוא ולכלוא אותם ואפשר לבוא ולהגיד---

משה גפני: הנושא:

משה גפני: פרק י"א – העברת האחריות לטיפול רפואי בנפגעי תאונות דרכים לקופות החולים.

משה גפני: יש על זה הסתייגויות?

נועה בן שבת: יש הסתייגויות ויש גם שינויים בנוסח.

נועה בן שבת: שינוי אחד מופיע בסעיף 37(1).

נועה בן שבת: אנחנו הוספנו את ההגדרה של נפגע תאונת דרכים.

נועה בן שבת: סעיף 37(2), התוספת למכסה, היא בעצם תוספת לפי בית חולים ולא לכל בתי החולים, והיא מחולקת לפי יחס חלוקה אזורי או יחס חלוקה אחר, כפי שיקבעו שר הבריאות ושר האוצר בצו.

נועה בן שבת: בדיון בוועדה אדוני ביקש שזה יהיה באישור ועדת הכספים של הכנסת, האוצר התנגד, כי הוא אמר שהמכסות למעשה לא נקבעות באישור הוועדה.

משה גפני: לא, באישור ועדת הכספים.

משה בר סימנטוב: אדוני היושב ראש, הסברנו, תיקון צו הקפינג בעקבות תאונות הדרכים, הסברנו שמדובר בעניין טכני לחלוטין, שמתלבש על צו הקפינג הקיים היום ממילא, שנעשה בלי הוועדה.

משה גפני: אני לא פותח את הדיון.

נועה בן שבת: אתה לא פותח את הדיון, אז שיישאר באישור ועדת הכספים?

משה גפני: יישאר באישור ועדת הכספים.

נועה בן שבת: בסעיף 38, בפסקה (1) נעשה שינוי.

נועה בן שבת: מה שנאמר קודם זה שמישהו תושב לפי חוק ביטוח בריאות, ונקבעו פה כמה חריגים.

נועה בן שבת: מכיוון שהעיקרון של הצעת החוק הוא שהחבות של המבטחים מוסרת לגבי כל מי שזכאי לשירותי בריאות מקופת החולים, אז אנחנו רוצים להגיד את זה בפסקה (1) במפורש, שכל מי שזכאי לשירותי בריאות לפי אותו חוק, לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, השירותים שקופת חולים מעניקה, הוא לא יכוסה על ידי המבטח, האחריות של המבטח לא תחול לגביו, אבל כדי להבהיר, יש שלוש קבוצות שאנחנו יודעים בוודאות מי הן שלא זכאים לשירותי בריאות לפי חוק ביטוח בריאות ולכן הם נמנים בפסקה (2) באופן מפורש.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על תושב בתקופת המתנה, חייל ועל מי שזכאי לגמלה לפי פרק ה', זאת אומרת נפגע בתאונת עבודה שהיא גם תאונת דרכים.

נועה בן שבת: אותו מנגנון נעשה גם לגבי התיקונים לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, סעיף 2 לחוק שם ובסעיף 5 לחוק שם.

נועה בן שבת: זה מופיע כאן.

נועה בן שבת: תיקון נוסף – הנושא של השתתפות עצמית.

נועה בן שבת: זה עלה בדיון בוועדה.

נועה בן שבת: בסעיף 40(1) קבוע שנפגע תאונת דרכים שזכאי לשירותים לפי החוק מקופת חולים, קופת החולים לא תגבה ממנו השתתפות עצמית.

נועה בן שבת: בסעיף 41 נושא נוסף זה הנושא של התחילה.

נועה בן שבת: ההוראות שמפקיעות את חבות המבטחים, קודם נאמר שיהיו לגבי תאונות דרכים שאירעו לאחר 1 בינואר 2010, וכעת אנחנו מדברים על אנשים ששירותי הבריאות שניתנים להם ניתנים ב-1 בינואר 2010, כך יותר קל לזהות על מי חלה ההוראה ועל מי לא חלה ההוראה.

נועה בן שבת: ההוראות לגבי אופן העברת הכספים באמצעות המוסד לביטוח לאומי, מהכספים שנגבים על ידי המבטחים, דרך הקרן, ומועברים בסופו של דבר לקופות החולים.

נועה בן שבת: שר האוצר יקבע את ההוראות האלה, בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים.

נועה בן שבת: ההסתייגויות שהיו: היו הסתייגויות של קבוצת מרצ וקבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם תע"ל, קבוצת האיחוד הלאומי, שהציעו שכל הסעיפים בפרק יימחקו.

נועה בן שבת: וחברת הכנסת רחל אדטו הציעה שקופת חולים תנהל רישומים של נפגעי תאונות דרכים כדי להבטיח שלא ייגבו מהם כספים בניגוד להוראות הסעיף.

רחל אדטו: לא , הקפ של בתי החולים.

משה בר סימנטוב: יש קפ נפרד.

משה בר סימנטוב: אמרנו.

משה בר סימנטוב: ותהיה תוספת לקפ שהיא לפי ההכנסות בפועל שהיו לבתי החולים מתאונות דרכים.

משה בר סימנטוב: לא ניקח להם שקל אחד על המהלך הזה.

משה בר סימנטוב: מלוא התשלום שהן מקבלות היום, אפילו נוכל עוד להעלות תעריפים, יינתן להם.

משה בר סימנטוב: אנחנו לא לוקחים מהם שקל.

רחל אדטו: וההסתייגות השנייה שלי היתה אם יש הגבלה במספר הטיפולים שנפגעי תאונות דרכים זכאים להם, יחסית למבוטחים של קופת חולים.

משה בר סימנטוב: התשובה היא שלא.

משה בר סימנטוב: מה שזכאים לפי התוספת השנייה, זכאים גם פה.

משה בר סימנטוב: אין הגבלה.

משה בר סימנטוב: שווה.

נועה בן שבת: אבל אם יש הגבלה בתוספת השנייה, היא כמובן תחול גם עליהם ולגבי שארית הטיפולים, הם יוכלו לפנות למבטח.

נועה בן שבת: אז אני לא מבינה מה ההסתייגות.

חיים אורון: אני לא יודע אם מישהו מקדימה עומד על ההסתייגות הכוללת שהסעיף יימחק.

חיים אורון: בכל אופן, מרצ לא עומדת עליה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים שהסעיף הזה יימחק - רע"ם תע"ל.

רחל אדטו: אני נגד.

משה גפני: את מסתייגת, שהסעיף יימחק ואנחנו נצביע על החוק, או שהוא יתקבל או שהוא לא יתקבל.

נועה בן שבת: אבל מעבר לזה, יש לך הסתייגות ספציפית לגבי הוראה ספציפית?

רחל אדטו: נגד החוק בכלל, וההסתייגויות הספציפיות שנוגעות לשני דברים; בתי החולים ואת העניין שמבוטחים שנפגעו בתאונת דרכים, לא יוחמר מצבם, הווה אומר, לא ישוו אותם למבוטחי קופת חולים בכל מה שנוגע לטיפול בתאונת הדרכים.

רחל אדטו: אם הם מקבלים את השירותים מקופת חולים, הם זכאים לאותם שירותים במגבלות שקבועות בתוספת השנייה.

רחל אדטו: לגבי שארית השירותים, הם כמובן---

משה בר סימנטוב: ממשיכים להיות זכאים להם מחברות הביטוח.

משה בר סימנטוב: לכן אין שינוי לעומת המצב הקיים.

משה גפני: חברת הכנסת אדטו, מה ההסתייגות שלך?

משה גפני: לא פותחים דיון.

רחל אדטו: שלוש הסתייגויות: אחד, מחיקת סעיף (א).

רחל אדטו: שתיים, בתי חולים, שיקבלו את מלוא הזכות שהם מקבלים היום---

משה בר סימנטוב: זה כבר מגולם בחוק.

משה גפני: חברת הכנסת אדטו, ההסתייגות הראשונה – אנחנו מצביעים על החוק.

משה גפני: השנייה, אמרת אותה, ואני הולך להצביע עליה.

משה גפני: תיכף נשמע את השלישית.

משה גפני: מי בעד בהסתייגות של חברת הכנסת אדטו?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: מה ההסתייגות השלישית?

רחל אדטו: לא להחמיר את מצבו של המבוטח.

רחל אדטו: הווה אומר, אם המבוטח הפצוע עובר לטיפול קופת חולים, זאת אומרת שחלות עליו המגבלות של קופת חולים, ולפיכך מרעים את מצבו.

נועה בן שבת: את רוצה לשמור שלא תיגרע זכותו כלפי המבטח לגבי הדברים שהוא לא זכאי להם?

רחל אדטו: אם הוא צריך להיות פיזיותרפיה ממושכת, ברגע שהוא פצוע תאונת דרכים, הוא יקבל דרך חברת הביטוח פיזיותרפיה ממושכת.

רחל אדטו: ברגע שהוא חבר קופת חולים ועובר לאחריות קופת חולים, הוא יקבל עשרה טיפולי פיזיותרפיה בלבד, כפי שקבוע בחוק, ובכך אנחנו נרע את מצבו.

רחל אדטו: לכן אני אומרת, אסור להשוות אותו למבוטח של קופת חולים.

רונית תירוש: אני מבקשת רוויזיה על ההצבעה הקודמת.

משה גפני: מה התשובה שלך למה שהיא אומרת?

משה בר סימנטוב: התשובה להסתייגות השלישית – אנחנו לא פוגעים---

רחל אדטו: אני חושבת שבמקרה הזה צריכים להעמיד נגד עיניהם את טובתם של בתי החולים הציבוריים ולא משנה כרגע קואליציה או אופוזיציה.

רחל אדטו: ברור לכולנו, חד משמעית, שאם אתם מצביעים כרגע ברוב קואליציוני, מבטלים את ההסתייגות שלי, אתם מרעים את מצבם של---

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה תשובת האוצר?

משה בר סימנטוב: לחלוטין לא.

משה בר סימנטוב: הכנסות בתי החולים מתאונות דרכים יצטרפו לקפ הקיים, לא ייגרע מהן שקל ולא ייפגעו ההכנסות של בתי החולים.

משה בר סימנטוב: להיפך, הם יוכלו סוף סוף לקבל את הכסף ולא לרדוף עד בוש אחרי חברות הביטוח.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אדטו?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: שבעה.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: תשעה.

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: מי בעד הרוויזיה של חברת הכנסת רונית תירוש?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: הרוויזיה לא התקבלה.

משה גפני: פרק י"א: העברת האחריות לטיפול רפואי בנפגעי תאונות דרכים לקופות החולים, כפי שנוסחה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: מי בעד הפרק?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: הפרק התקבל.

משה גפני: פרק י"א – התקבל.

אמנון כהן: אני מבקש רוויזיה.

משה גפני: מי בעד הרוויזיה של חבר הכנסת אמנון כהן על הנושא של העובדים הזרים?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

אמנון כהן: העובדים הזרים?

אמנון כהן: אני מסיר אותה.

משה גפני: לא, סיכמנו שאתה לא מסיר אותה בלעדיי.

משה גפני: אנחנו חוזרים לדיון על העובדים הזרים.

משה גפני: מה הטעות שהיתה.

משה גפני: היועצת המשפטית, בבקשה.

נירה לאמעי: בסעיף 19(1) שדן באגרת פרישה, נתבקשנו אתמול על ידי האוצר למחוק את החריג שנותן הנחה באגרת בקשה לתחום הסיעוד.

נירה לאמעי: הטיעון היה שבתחום הסיעוד יש תקנות שקובעות ממילא פטור ולכן לא משנים את המצב.

נירה לאמעי: בערב התברר שהאוצר לא עמד על הפרטים עד הסוף מכיוון שיש אוכלוסייה של אנשים שאין להם את מבחן האיי.

נירה לאמעי: די.

נירה לאמעי: אל, מבחן התלות, שהם לא מראים אותו בסיעוד, ואז הם לא יכולים לקבל את הפטור לפי התקנות.

נירה לאמעי: אנחנו כן רוצים לתת לאנשים האלה את האגרה המופחתת, ולכן אנחנו מחזירים את הנוסח כפי שהיה במקור, וזה אומר, אם אני קוראת שוב את סעיף 19(1): בסעיף 1(י) לחוק עובדים זרים, בסעיף קטן (א) במקום הסכום הנקוב בו יבוא 1,110, ואחרי שהוא מבקש להעסיק יבוא 'אם הבקשה היא להיתר להעסקת עובד זר בענף החקלאות, או בתחום הסיעוד (מוסיפים פה את הסיעוד חזרה), ישלם אגרת בקשה בסכום של 555 שקלים חדשים' וגומר.

נירה לאמעי: אני גם רוצה לציין לפרוטוקול שבסעיף 19(3), הסעיף שמדבר על אי תשלום קנסות על עבירות על ידי מעסיקים של עובדים זרים, שינינו את הנוסח, במקום 'עבירה לפי חוקי עבודה' זה יהיה 'החיקוקים הנוספים המפורטים בתוספת השנייה לחוק בית הדין לעבודה'.

נירה לאמעי: זו דרך יותר אלגנטית להגדיר את חוקי העבודה.

משה גפני: אני ביקשתי מהאוצר לתקן לגבי הקבלנים.

טל ארפי: בסעיף 19(1)(א), אחרי 'בענף המסעדות האתניות', להוסיף 'בענף הבניין'.

טל ארפי: בסעיף קטן (ב) עוד פעם, אחרי 'ענף המסעדות האתניות', 'בענף הבניין'.

טל ארפי: בפסקה (2) במקום 15,060, יבוא 11,295.

משה גפני: אבל אמרתם חצי.

טל ארפי: זה חצי מהעלייה.

טל ארפי: זה מגן על האנשים.

טל ארפי: בסעיף 21, אחרי 'ענף המסעדות האתניות' 'בענף הבניין'.

נירה לאמני: אני רוצה רק לציין שבהנחה שפתחנו את הכל, על אותן הסתייגויות, אם אין אחרות, אנחנו מצביעים ב---

משה גפני: כן, זה ברור.

משה גפני: מי בעד הפרק של העובדים הזרים כפי שתוקן על ידי היועצת המשפטית של הוועדה ושל נשות משרד האוצר?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: הפרק אושר, עם התיקונים, ואני מודה לכם במשרד האוצר.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני אזכיר לכבודו שיש רוויזיה של אמנון כהן בנושא של אזרחים ותיקים, פרק ה', שרצו לא לשפות רשויות מקומיות.

אמנון כהן: אני חושב שזה לא צודק, אדוני.

אמנון כהן: ביקשתי רוויזיה בנושא.

משה גפני: אתה רוצה להצביע על הרוויזיה?

אמנון כהן: אלא אם כן כבודו יבקש ממני להסיר אותה.

משה גפני: אני מבקש ממך להסיר.

משה גפני: כן.

חיים אורון: מה עם הרוויזיה על החיסונים?

משה גפני: אני מעלה אותה.

אמנון כהן: אז אני מסיר את הרוויזיה שלי על הנושא של אזרחים ותיקים, פרק ה'.

משה גפני: יש רוויזיה שלך על קצבאות ילדים.

משה גפני: מי בעד הרוויזיה של חבר הכנסת אמנון כהן?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: אנחנו חוזרים לפרק של קצבאות הילדים.

משה גפני: בפרק של קצבאות הילדים היתה התניה שהנושא של החיסונים יהיה תלוי כבר מעכשיו בהגדלה של קצבאות הילדים, ואחרת יש קנס של מאה שקלים.

משה גפני: אני לא פותח דיון, אני מבקש להצביע על הצעה שלי שאומרת שהתניית החיסונים בקצבאות הילדים לא תהיה עכשיו, אלא רק ב-15 בדצמבר 2010.

משה גפני: עד אז אנחנו נעשה כל מאמץ לבטל את ההתניה הזאת.

משה גפני: כרגע ההתניה, אם זה יתקבל, זה יהיה ב-15 בדצמבר 2010.

משה גפני: עכשיו אין התניה.

יעקב אדרי: אני לא עד כדי כך מתוחכם.

יעקב אדרי: לא הבנתי.

יעקב אדרי: הלכתם לקראת חבר הכנסת טיבי, אבל לא הבנתי.

משה גפני: עד ה-15 לדצמבר 2010 הוא יקבל רגיל, אין התניות על קצבאות הילדים.

אחמד טיבי: לא ביטלו את ההתניה.

אמנון כהן: קודם כל תגיד לו תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אתמול נאמר כאן בוועדה, על ידי מר רביב סובל, שבניגוד למה שחושבים, בניגוד לתדמית, בניגוד לסטריאוטיפ, זה לא מכוון נגד הערבים כי הערבים והיהודים מחסנים באותו שיעור, והנתונים הוכיחו שאני צודק דווקא.

אחמד טיבי: אני אמרתי וטענתי שזה מכוון נגד בדווים.

אחמד טיבי: לא נגד תושבי טייבה.

אחמד טיבי: אני אומר שזה מכוון נגד בדווים, מלכתחילה, כל הנושא של קצבאות הילדים, כי יש ריבוי של לידות שם ולכן מענישים אותם באמצעות חיסונים.

אחמד טיבי: והתברר שאני צודק מבחינת הנתונים, 9% אצל בדווים, 6% אצל חרדים, ויהודים וערבים באופן כללי שווים.

אחמד טיבי: זו תת קבוצה של האוכלוסייה הערבית שנפגעת.

אחמד טיבי: אני מבקש שהקורלציה הזאת, ההתניה בין קצבאות לבין חיסונים, לא תהיה בנושא הקצבאות.

אחמד טיבי: בואו כל הוועדה תתאחד סביב חוק שאנחנו נריץ שמחמיר עם הורים, מאלץ הורים, מתמרץ הורים לחסן את ילדיהם; חרדים, בדווים, סקריקים, לא יודע מה.

אחמד טיבי: לכן ההצעה הזאת היא אוצר פלופ.

אחמד טיבי: אתם לא מצליחים לבוא לקראתי בבקשה אחת.

משה גפני: חבר הכנסת טיבי, בקשתך נשמעה, מחאתך נשמעה.

אחמד טיבי: לכן אני מבקש שלא להצביע עליה.

משה גפני: אני חולק עליך.

משה גפני: אני אגיד לך מדוע.

משה גפני: אני חושב שקצבאות הילדים לא צריכות להיות קשורות בשום דבר.

משה גפני: גם יושב ראש הקואליציה שנרתם לעניין הזה, ישבנו עם המנהל הכללי של משרד האוצר, ישבנו עם סגן הממונה על התקציבים, עשינו כל מאמץ.

משה גפני: אני חושב שכן צריך להצביע.

משה גפני: קודם כל, עכשיו, במשך שנה וחצי אין התניה.

משה גפני: עד שנה וחצי המשיח יבוא.

אחמד טיבי: אני יודע שהוא לא יבוא.

משה גפני: מי בעד הבקשה שלי, שההתניה לחיסונים תהיה רק ב-15 בדצמבר 2010?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: האישור התקבל.

חיים אורון: אני מבקש שהסעיף יימחק, בתור הסתייגות.

משה גפני: אוקי, זה יעלה למעלה.

חיים אורון: אני בהחלט חושב שמה שעשית הוא מאוד חלקי, אני חושב שהיות והנושא הזה התפרץ אצלך בחדר לפני שמונה שעות, אני חושב שהיה ראוי גם מהקואליציה, שהיה לה הרבה כח כלפי רביב והאוצר בסעיפים הרבה יותר כבדים מהסעיף הזה, אבל כנראה שהשרירים החלשים קיבלו זריקה---

משה גפני: זה לא פיר להגיד את זה.

חיים אורון: אני יודע שזה לא פיר, אבל זה מה שנשאר לי להגיד.

חיים אורון: לכן אני מבקש הסתייגות.

משה גפני: מר סובל, אתה יכול להגיד אולי בבקשה לפרוטוקול, כמה דיונים היו על הנושא של החיסונים ואיזה דיונים.

משה גפני: אמנם אימתך עליי, אבל...

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: אני לא מחפש תעודת יושר לעניין הזה.

שלי יחימוביץ': מה זה משנה כמה פעמים?

שלי יחימוביץ': אם היית רוצה להביא את זה, היית מביא את זה.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: השאלה על מה הייתי צריך עוד לוותר.

משה גפני: עמד מס בריאות, שהיתה מלחמת עולם על הדבר הזה.

משה גפני: היו כמה דברים שהיו מלחמות עולם, בסופו של דבר, אחרי---

אחמד טיבי: שיגידו עכשיו כמה זה חוסך לאוצר.

אחמד טיבי: נתון.

אחמד טיבי: שיחשפו נתונים לוועדה.

משה גפני: יש רוויזיה בפרק המסים, של כמה חברי כנסת.

משה גפני: מי בעד הרוויזיה על פרק המסים של מספר חברי כנסת?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגדה?

משה גפני: חבר הכנסת כהן, אתה הסרת את כל הרוויזיות?

אמנון כהן: לא את כולן.

משה גפני: טוב.

משה גפני: היות וחבר הכנסת אמנון כהן הסיר את הרוויזיות שלו, על כן אני קובע שכל הפרקים, כפי שאושרו בוועדה.

משה גפני: תודה רבה, רבותיי, הישיבה נעולה.