ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 59, 2009-07-20 15:30

אופיר אקוניס: אנו מקיימים את הישיבה על-פי בקשת שר האוצר, שכתב לי: "במסגרת הנושאים שסוכם כי יידונו בוועדת הכלכלה לצורך השלמת תיקוני החקיקה, המובאים לכנסת בהצעת חוק ההתייעלות, אבקש לכלול גם את התיקון הנוגע לדחיית מועד תחילת שידורי הטלוויזיה בטכנולוגיה הדיגיטלית.

אופיר אקוניס: מדובר על תיקון טכני נחוץ מאחר והרשות השנייה לא תעמוד בלוחות הזמנים הקבועים בחוק והשידור לא ייחל לפני תחילת חודש אוגוסט".

אופיר אקוניס: לתשומת לבכם, לא כתוב אוגוסט באיזו שנה.

אופיר אקוניס: כדאי שכאשר אתם מביאים מכתב לשר האוצר תחתימו אותו גם על השנה, כי הוא לא כתב.

אופיר אקוניס: הוא כתב "חודש אוגוסט".

לאה ורון: מר אורי ישראלי מאגף התקציבים במשרד האוצר מודיע שהכוונה לאוגוסט 2009.

אופיר אקוניס: לפרוטוקול, כוונת שר האוצר היא אוגוסט 2009, כלומר בעוד שבועיים, אם אינני טועה, או אפילו פחות, 10 ימים.

לאה ורון: מייד נשמע את מר סמירה אני מניחה.

אורי ישראלי: 2 באוגוסט 2009.

אופיר אקוניס: "בהתאם נדרש קידום אישור סעיף 42, פסקה (29), סעיפים קטנים (ד)-(ו) בהצעת החוק.

אופיר אקוניס: אודה לקידום התיקון".

אופיר אקוניס: אני לא רואה כאן את חבריי חברי הכנסת, אבל אני מתרשם, אם אני יכול לדבר גם בשמם, שיש תמיכה גורפת למדי, לא בהצעה אלא בכל התפיסה הזאת של ה-DTT.

אופיר אקוניס: אני רוצה לשמוע, מר מנשה סמירה, למה הגענו למצב שאליו הגענו, שאנו מאשרים היום, ב-20 ביולי, משהו שאמור היה להתחיל בחודש מאי ונדחה ל-2 באוגוסט 2009.

מנשה סמירה: בפברואר 2008 הכנסת קיבלה את תיקון החוק בדבר הפצת השידורים הדיגיטליים הקרקעיים וקבעה לוח זמנים שאפתני מאוד, שאנו שמחים לומר שברובו אנו עומדים.

מנשה סמירה: לוח הזמנים נקבע לכשנה, עם אופציית הארכה ל-5 חודשים נוספים.

מנשה סמירה: מידי 3 חודשים אנו מדווחים על ההתקדמות.

מנשה סמירה: למעשה הצלחנו לעמוד במרבית הדברים.

מנשה סמירה: בשל סיבות שתלויות לא רק בנו, כגון המלחמה שהיתה באמצע שמנעה מאתנו לעבוד בחלק מאתרי השידור שהיו באזור המלחמה ודברים אחרים, נאלצנו בשלב הראשון לבקש את מימוש אופציית ההארכה, ולאחר מכן בעדכונים התקופתיים שלנו – מידי 3 חודשים אנחנו מעדכנים את כל הפורום, את שר התקשורת ושר האוצר והגופים האחרים – ביקשנו הארכה לתחילת אוגוסט 2009, כאמור בשל כל הנסיבות הללו.

מנשה סמירה: אני עדיין מרשה לעצמי לומר – וסליחה על חוסר הצניעות – שהעמדנו כאן מיזם תשתיתי מורכב בלוח זמנים מהיר.

מנשה סמירה: בסדר גודל של שנה וחצי המערכת עולה לאוויר.

מנשה סמירה: אני שמח לבשר שבראשית חודש אוגוסט נודיע לציבור שניתן כבר להתחבר, כלומר במועד שייקבע, 2 באוגוסט 2009.

אופיר אקוניס: מתי יהיו ממירים בחנויות?

מנשה סמירה: הממירים שנקראים עיד"ן - - -

אתי בנדלר: יש דבר מה פורמלי, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: האם הוועדה החליטה לפצל את הסעיפים האלה מכל הפרק?

אתי בנדלר: בעצם מה שיש בפני הוועדה זה הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התשס"ט-2009, בעניין מועד תחילת שידורי הטלוויזיה הדיגיטלית.

אתי בנדלר: הפרק הזה כולו הפך להצעת חוק נפרדת.

אתי בנדלר: מתוך הפרק הזה, שהפך להיות הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), אנו מבקשים לפצל סעיף מסוים כדי לאפשר את העלאתו לקריאה שנייה ושלישית, כאשר שאר סעיפי הצעת החוק יהיו מונחים עדיין על שולחן הוועדה.

אתי בנדלר: לצורך זה הוועדה צריכה להחליט שהיא מבקשת לפצל את הסעיפים הללו, וצריך לקבל את אישור המליאה להחלטה הזאת.

אתי בנדלר: לפיכך אני מבקשת להעמיד על סדר היום את החלטת הוועדה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, לעניין חלוקת סעיף 42(29)(ד)-(ו) להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009.

אופיר אקוניס: מתי זה יבוא למליאה?

אתי בנדלר: כאשר אגמור את כל המשימות שחלות עליי בעניין מינהל מקרקעי ישראל אני מבטיחה לטפל בנושא הזה.

לאה ורון: בכל מקרה – לפני יציאת הכנסת לפגרה.

אופיר אקוניס: כן, זה ברור.

אופיר אקוניס: באותו יום, 2 באוגוסט, אם אינני טועה, מתחילה הפגרה.

מנשה סמירה: מה משמעות העניין?

לאה ורון: תן רק לקיים את ההליך של פיצול הסעיפים.

אופיר אקוניס: אני מבין שזה הליך טכני.

אתי בנדלר: זה דבר טכני, אך מהותי משום שאם לא תתקבל החלטת פיצול, ככל שהוועדה תניח על שולחן הכנסת את הסעיפים הללו זה אומר שכל הוראות הפרק הזה מתות.

אתי בנדלר: כאשר הכנסת מאשרת פיצול של הצעת חוק שנתקבלה בקריאה הראשונה, הווה אומר שניתן להניח לאחר מכן שתי הצעות חוק נפרדות לקריאה שנייה ושלישית.

אתי בנדלר: רואים את החלק שלא מביאים אותו בשלב הזה לקריאה שנייה ושלישית כאילו עבר שוב קריאה ראשונה, לפי הוראות סעיף 121 לתקנון הכנסת.

דורון אבני: הוועדה יכולה עכשיו לקיים דיון לגופו?

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: לאחר שתקבל את החלטת הפיצול תקיים את הדיון לגופו.

אופיר אקוניס: הפיצול מיידי.

אופיר אקוניס: אבל צריך שהפיצול יקבל את אישור המליאה.

אורי ישראלי: ואז יהיה עוד דיון?

אורי ישראלי: אני לא מבין את הפרוצדורה.

אורי ישראלי: האם צריך לחכות להחלטת המליאה?

אתי בנדלר: אני צריכה לחכות להחלטת המליאה, ורק אחרי שהמליאה תאשר את החלטת הפיצול אוכל להניח לקריאה שנייה ושלישית את הסעיפים הללו.

לאה ורון: אבל הדיון יכול להתקיים עכשיו.

לאה ורון: הוועדה יכולה להחליט שהיא מאשרת וייאמר בהחלטה שזה כפוף להחלטת מליאת הכנסת לגבי הפיצול.

אופיר אקוניס: אני רואה שאני לבד.

אופיר אקוניס: אני תומך.

אופיר אקוניס: הוועדה מחליטה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, לפצל את סעיפים 42(29)(ד)-(ו) מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009.

לאה ורון: ההחלטה על הפיצול אושרה.

אופיר אקוניס: תמשיך בבקשה את סקירתך.

מנשה סמירה: סקירה מהירה על המערכת.

מנשה סמירה: כאמור, בפברואר 2008 נתקבל תיקון החוק ומאז אנו פועלים בהתאם.

מנשה סמירה: להלן תמונת המצב של המערכת שנקראת עיד"ן (ערוצים ישראלים דיגיטליים נגישים) כדי להפסיק להגיד DTT.

יורם מוקדי: אדוני היושב-ראש, "עידן" זה שם של חברת כבלים.

יורם מוקדי: אנחנו נתבע להם את הצורה.

יורם מוקדי: תודה.

אופיר אקוניס: "עידן" זה היה פעם.

יורם מוקדי: עדיין יש חברה שקוראים לה "עידן".

יורם מוקדי: יש אנשים שהם עדיין מנויי "עידן".

יורם מוקדי: שהרשות תקבע לה איזה שם שהיא רוצה, אבל השם הזה תפוס.

מנשה סמירה: הם לא מקימים חברה מתחרה.

מנשה סמירה: הם לא מקימים פלטפורמה.

מיכל רפאלי כדורי: הם "בכלל" לא ממתגים את הפלטפורמה ... הם "ממש" רק מקימים מערך הפצה ...

אופיר אקוניס: חשבתי שהחברה הזאת כבר לא פועלת.

יורם מוקדי: יש חברת כבלים שקוראים לה "עידן", מה לעשות.

קריאה: ברמלה יש גם שווארמה שקוראים לו "עידן".

מנשה סמירה: העלייה לאוויר מתוכננת ליום ראשון, 2 באוגוסט 2009, כשידורי ניסיון בשלב הראשון.

מנשה סמירה: כך אנחנו נצהיר, וזה בתיאום עם משרד התקשורת.

מנשה סמירה: במקביל נקיים בדיקות של איכות הקליטה והכיסוי ואז נפרוש משדרונים, כאשר העניין יוסדר, כדי להשלים את רמת הכיסוי הנדרשת.

אופיר אקוניס: תערכו את הבדיקה רק אחרי שתתחילו להפעיל את זה?

מנשה סמירה: המערכת מוקמת ב-14 אתרי שידור שפועלים כבר ברגע זה.

מנשה סמירה: כבר כעת ניתן לקלוט בחלק מן המקומות את השידורים.

מנשה סמירה: אנחנו מריצים עכשיו פיילוט.

מנשה סמירה: המערכת הזאת עובדת כבר ונותנת את מרבית הכיסוי.

מנשה סמירה: באשר לבדיקת כיסוי בשכונות מסוימות, ברחובות מסוימים, בבתים מסוימים – זה יכול להתבצע רק לאחר שהמערכת באוויר, ואת זה נעשה במרוצת תקופת חודשי הניסיון הללו ואז נשלים משדרונים קטנים שיוצבו כדי להשלים את הכיסוי.

מנשה סמירה: המשדרים הוקמו ופועלים.

מנשה סמירה: קיבלנו היתרים להקמה ובימים אלה פועלים גם לקבלת היתרי ההפעלה ויתר ההיתרים הנדרשים.

מנשה סמירה: אנחנו גם מכוסים בעניין רמות הקרינה, כל השטויות והקשקושים שמישהו העלה.

מנשה סמירה: אין בכלל קושי בעניין הזה, להיפך.

מנשה סמירה: רמת הקרינה מן המערכת הדיגיטלית פחותה מאשר מן המערכת האנלוגית.

מנשה סמירה: יש עניין של סבסוד הממירים בהתאם לחוק.

מנשה סמירה: שר האוצר אמור לפרסם צו בנושא הזה.

מנשה סמירה: עלות של ממיר היא כ-380 שקלים.

אופיר אקוניס: למה אתה אומר כ-380 שקלים?

אופיר אקוניס: הכוונה ל-380 שקלים.

מנשה סמירה: זה שוק פתוח, שוק חופשי.

מנשה סמירה: אבל ההערכה מדברת על 380 שקלים בממוצע.

מנשה סמירה: עוד מעט אציג לכם שקף בעניין זה.

מנשה סמירה: כבר היום יש גופים פרטיים, לא אגיד את שמם, שמבקשים למכור ממירים כאלה ב-240, 260, 320, 380 ויותר שקלים.

מנשה סמירה: זה עניין של איכויות ואילו שירותים נוספים ניתנים.

מנשה סמירה: יש ממירים שמספקים גם HD.

מנשה סמירה: כל אחד מחליט מה ברצונו לתת.

מנשה סמירה: יכול להימכר ממיר שמכין קפה.

מיכל רפאלי כדורי: וממירים שמאפשרים הקלטה, או שמאפשרים לדלג על פרסומות.

אופיר אקוניס: מישהו יסביר את זה לציבור בתחילת אוגוסט?

אופיר אקוניס: אתם?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: זה מופיע בשקף הבא.

מנשה סמירה: התקנת משדרונים כמתקני גישה – הנושא הזה, כאמור, נמצא בטיפול מול משרד התקשורת וכן מול משרד הפנים והמשרד להגנת הסביבה.

מנשה סמירה: אני מקווה שיעזרו לנו בעניין הזה לפתור את הבעיה של ה-get fillers כמתקני גישה.

מנשה סמירה: רשות השידור תתחבר למרכז השידורים.

מנשה סמירה: שני סיבים אופטיים מחוברים כבר למרכז השידורים שלנו, ולמעשה באוויר היום ניתן לראות את רשות השידור בשידור ישיר ולא דרך הלוויין.

מנשה סמירה: זה עובד יפה מאוד.

מנשה סמירה: ההסכם נמצא לקראת חתימה.

מנשה סמירה: הוא מתעכב בגלל סעיף קטן אחד.

מנשה סמירה: אולי רשות השידור אחר-כך תתייחס לעניין הזה.

מנשה סמירה: יש להם את הטלוויזיה החינוכית (טח"י) שמשדרת בתוכם ועדיין לא הסדירו את התשלום במקום טח"י.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להתייחס לזה?

אופיר אקוניס: מה קורה שם?

אופיר אקוניס: מה הבעיה?

תומר קרני: אני נציג רשות השידור.

אופיר אקוניס: ראיתי אתמול איזו ידיעה ב"גלובס" שעדיין לא הספקתי לקרוא.

תומר קרני: אנחנו לא אחראים לידיעות האלה.

אופיר אקוניס: ברור שאתם לא אחראים.

אופיר אקוניס: גם העיתון לא אחראי, אל תדאג.

תומר קרני: אנחנו לא נוכל לעמוד בתשלום עבור הטלוויזיה החינוכית שמופצת באמצעות ערוץ 1.

תומר קרני: אלה לא שידורים שלנו אלא שידורים של הטלוויזיה החינוכית.

תומר קרני: זאת נקודה שצריך עדיין להסדיר.

אופיר אקוניס: מה אומרים אנשי הטלוויזיה החינוכית?

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית, כפי ששרת החינוך הקודמת, פרופ' יולי תמיר, הודיעה לשר האוצר ולשר הממונה על רשות השידור, מתכוונת לצאת מן השידורים בערוץ 1.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית רוצה להכניס למערך הטריסטריאלי, כפי שכולם יודעים, את ערוץ 23, שהוא ערוץ הבית שלה שנקבע גם בהמלצות שתי הוועדות שישבו על המדוכה, גם ועדת האוזר וגם ועדת שטרן.

אביגדור דנן: העלות להפצת השידורים הטריסטריאליים האנולוגיים של הטלוויזיה החינוכית היא גבוהה מאוד היום.

אביגדור דנן: היא לא יכולה לשאת גם בעלות הפצה דיגיטלית.

מנשה סמירה: אדוני היושב-ראש, כדי לעשות סדר, מבחינת החוק רשות השידור עולה על הפלטפורמה והיא אחראית לשלם לרשות השנייה את מה שנדרש עבור העניין.

מנשה סמירה: היא צריכה להסדיר את הנושא בינה ובין הטלוויזיה החינוכית.

אופיר אקוניס: אנחנו גם לא משנים כרגע ערוצים.

אופיר אקוניס: יש כל מיני רעיונות יצירתיים שהועלו כבר, אבל לא נעלה אותם על השולחן הזה כעת.

אופיר אקוניס: לא נפתח את זה לעוד כל מיני רעיונות על ערוצים נוספים שהיו רוצים להוסיף וכדומה.

תומר קרני: יש לנו גם מחלוקת משפטית לגבי מה שאמר מר מנשה סמירה, אבל לא ניכנס לזה כעת.

קריאה: משרד האוצר יצטרך אף הוא אולי לתת את דעתו לנושא.

מנשה סמירה: לגבי ערוץ הכנסת – אנחנו נמצאים בעיצומו של הליך לאישור החוזה.

מנשה סמירה: התעכבנו קצת כי חיכינו למנכ"ל הכנסת.

אופיר אקוניס: הוא נמצא כאן ומייד יאמר את דברו.

מנשה סמירה: היתה תקופה של חילופי מנכ"לים בכנסת וגם אנחנו השתהינו קצת בגלל בעיות אחרות.

מנשה סמירה: אני מקווה שבימים הקרובים יועבר ההסכם לכנסת.

אופיר אקוניס: אדוני מנכ"ל הכנסת, רצית להעיר בעניין ערוץ הכנסת?

אופיר אקוניס: תעיר בהמשך.

מנשה סמירה: ציוד קצה – המכירה של הממירים תהיה באופן חופשי לציבור, ללא התערבות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, למעט פרסום על האפיון הנדרש.

מנשה סמירה: הנה דוגמאות למכירת ממירים: כבר היום יש ספקים שהקדימו ואפשר לראות דוגמה של 6 סוגי ממירים שכל מיני גופים מוכרים ומציעים לציבור, בעלויות שונות, במחירים שונים.

מנשה סמירה: העסק חי כבר ונושם.

אופיר אקוניס: זה מכירות פומביות?

דורון אבני: באחד מאתרי האינטרנט.

מנשה סמירה: הקשר עם הציבור – עם תחילת השידורים תפעיל הרשות מרכז מידע לציבור.

מנשה סמירה: יופעל מרכז מידע טלפוני ואינטרנטי לכל מי שיפנה וירצה לקבל מידע.

מנשה סמירה: יהיו מודעות בעיתונים, ובהמשך תשדירי שירות.

מנשה סמירה: כלומר בשלב הראשון יהיו מודעות בעיתונים על כך שיש שידורים ואפשר לקלוט אותם כך וכך, ובשלב מאוחר יותר, לאחר שנראה שאנו מסודרים יהיו גם תשדירי שירות לציבור איך אפשר להתחבר, למי שירצה.

מנשה סמירה: המסרים הם שירות לאזרח, נגישות לערוצים מרכזיים בהתאם למרכיבי השידור.

מנשה סמירה: העלות נמוכה והאיכות גבוהה.

מנשה סמירה: המידע המפורט והפרקטי יופיע באתר האינטרנט, במרכזי המידע של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו ואני מניח שגם של רשות השידור ושל ערוץ הכנסת, של כל מי שיהיה כלול בתוך המערכת הזאת.

מנשה סמירה: נזמין גם את הציבור להודיע לנו באתרי האינטרנט על בעיות בקליטה וזה יעזור לנו להגיע לכיסוי מרבי ומיטבי ברחבי הארץ.

מנשה סמירה: עד כאן.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: רשות הדיבור למנכ"ל הכנסת, בבקשה.

דן לנדאו: אני מבקש להיות קצת spoiler ולהעלות כמה ספקות, ודווקא על תקן העכבר ששואג כאן אבל נדרש לשלם כמו האריות הגדולים.

דן לנדאו: לפי מיטב ידיעתי, מה שתואר כאן כאיזו מהמורה משפטית קטנטנה הוא דבר מהותי שמעכב את החתימה של רשות השידור עם הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

דן לנדאו: רשות השידור זה שני ערוצים.

דן לנדאו: אנחנו עדיין לא חתמנו ככנסת, גם בגלל הדברים האלה, גם בגלל מה ששמענו בוועדת הכלכלה מוקדם יותר על ערוץ 10, בשל סיבה פשוטה: אנחנו לא רק נדרשים לשלם כמו הגדולים, שזה כתוב בחוק ואין לנו טענות, הוועדה הזאת ניסחה את החוק, אלא אנו נדרשים לשלם גם כמו במונית ספיישל, שכאשר יש נוסע יחיד או 5 נוסעים זה אותה עלות.

דן לנדאו: כאשר נוסעים 5 חבר'ה לבלות חמישתם מתחלקים בתשלום, כאשר אחד ירד בדרך ארבעה משלמים עבור כל המונית, וכאשר עוד אחד ירד שלושה משלמים.

דן לנדאו: כאשר יש מחלוקת מהותית בין הטלוויזיה החינוכית ובין רשות השידור, ואני מוכן כפרשן מן הצד לסבר את האוזן מה היא המחלוקת, כאשר ערוץ הכנסת עדיין לא חתום, זה אומר שהשידור הציבורי, שהוא 60% מן המיזם הזה, עדיין לא בפנים.

דן לנדאו: יש בינינו מחלוקת משפטית באשר לשאלה הבאה: האם אנחנו ככנסת, בכובע המנהלי, רשאים רק להיכנס למיזם הזה אך, כמו ב"מלון קליפורניה", לעולם לא לצאת ממנו.

דן לנדאו: לטענתנו אם המחוקק נתן לנו את הזכות להפעיל שיקול דעת האם להיכנס אזי מיני וביי כלולה בכך גם הסמכות להחליט להפסיק להיכנס, או לצאת.

דן לנדאו: למה הדברים הללו חשובים?

דן לנדאו: משום שערוץ הכנסת, הקטן שבמיזם הזה, מוציא כ-18.7 מיליון שקל (כולל מע"מ) על הפקת הערוץ לשנה, ובסך הכול כ-20 מיליון שקל על הפקה והפצה.

דן לנדאו: היום ההפצה נעשית באופן לווייני בלבד.

דן לנדאו: כאשר ניכנס למיזם הזה האיזון ישתנה ונידרש לשלם כ-5 מיליון שקל רק על הפצה.

דן לנדאו: אם תתקבל החלטת הממשלה, לפיה עלינו לשלם גם דמי מעבר לחבר'ה שם, נצטרך לשלם גם על ההפצה הטריסטריאלית הדיגיטלית, גם דמי מעבר ב-HOT ו-YES, וזה בערוץ שההפקה שלו עולה כפי שהיא עולה.

דן לנדאו: אנחנו בעיצומו של דיון בין שתי הרשויות כרשויות מנהליות ויש בינינו ויכוח.

דן לנדאו: חשוב בעיניי – וסליחה שאני הורס את המסיבה – שהוועדה תדע שמשפטית המיזם הזה עדיין לא מוכן.

דן לנדאו: אם השידור הציבורי עדיין לא בפנים אז המיזם הזה עדיין לא מוכן.

דן לנדאו: כפרשן אכנס לעניין שבין שתי הרשויות.

דן לנדאו: היום כששידורי הטלוויזיה החינוכית משודרים במסגרת שידורי רשות השידור, הם למעשה משדרים שני ערוצים על אפיק אחד.

דן לנדאו: בעל האפיק הוא משרד התקשורת בשם הציבור.

דן לנדאו: רשות השידור והטלוויזיה החינוכית משלמות שתיהן, במקביל, עבור השימוש בתדר הזה אגרת תדרים לפי פקודת הטלגרף.

דן לנדאו: אבל חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו מסתכל על העניין אחרת.

דן לנדאו: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו קובע שבאוטובוס הדיגיטלי הזה נוסעים 4 נוסעים, אחד מהם בשני מקומות, שזה רשות השידור, ושרשות השידור היא בעלת המקום.

דן לנדאו: אין בעיה שהיא תשכיר לדיירי משנה, אבל היא בעלת המקום והיא נדרשת לשלם את מלוא עלות הכרטיס של הנסיעה באוטובוס הדיגיטלי הזה.

דן לנדאו: באה רשות השידור ואומרת, ואמרה את זה בפנינו, ובדקתי עם מנכ"ל הרשות לפני שבת כדי לוודא שלא קרה שום דבר מאז, הוא אמר את זה ולא השתנה שום דבר.

דן לנדאו: הוא אומר: אני לא מוכן לשלם גם עבור הטלוויזיה החינוכית.

דן לנדאו: אנחנו משדרים 8 שעות ביממה שידורים של הטלוויזיה החינוכית.

דן לנדאו: תתכבד הטלוויזיה החינוכית ותשלם במקביל לנו.

דן לנדאו: אומרת הרשות השנייה, ולעניות דעתי הצנועה היא צודקת כאן משפטית: אנחנו מכירים אותך, את רשות השידור.

דן לנדאו: אנחנו לא מכירים את הטלוויזיה החינוכית.

דן לנדאו: רוצה הטלוויזיה החינוכית להיכנס – בבקשה תתחשבנו ביניכן.

דן לנדאו: אתם רוצים לשדר במשך 8 שעות ביממה כתובית שעליה כתוב "יפה ויגוצקי לא רצתה לשלם", תעשו מה שתרצו, אין בעיה.

אופיר אקוניס: היועץ המשפטי של הטלוויזיה החינוכית מוחה בשמה של המנכ"לית.

אופיר אקוניס: הוא ישנה את הנוסח.

אתי בנדלר: הוא רוצה כסף כדי לשלם.

דן לנדאו: הרשות השנייה אומרת לרשות השידור: אנחנו כרשות שנייה "לאו בעל דברים דידי את".

דן לנדאו: זה דבר שהוא לא טכני ככה על הדרך לסדר, כי עובדה שהוא לא הסתדר עד עכשיו.

דן לנדאו: כפי שהוויכוחים בין ערוץ הכנסת ובין הכנסת ובין הרשות השנייה הם לא ויכוחים טכניים, אלא ויכוחים מהותיים.

דן לנדאו: שווה בנפשך שלמרות מר יוסי מימן ולמרות המופע היפה שעלה בוועדה לפני שעתיים ערוץ 10 "מתפגר".

דן לנדאו: זה לא רעיון הזוי לגמרי, או מוחשך לחצי שנה, או שהרשות יוצאת למכרז והוא יתקיים בעוד שנה.

דן לנדאו: מה שקורה, בינתיים בפלטפורמה של עיד"ן – שם זמני – יש ארבעה נושאים.

דן לנדאו: שווה בנפשך שמר מוטי שקלאר יושב עם משרד האוצר ואומרים: במסגרת תוכנית ההבראה בואו נוותר על ערוץ 33, ופתאום: And then there were three.

דן לנדאו: שווה בנפשך סצנריו הזוי לחלוטין, שמישהו מחליט – ואני מכיר כמה חבר'ה שהיו רוצים לסגור את רשות השידור ולפתוח אותה מחדש.

דן לנדאו: ואז יישארו ערוץ 2 וערוץ הכנסת שיידרשו לממן את כל הפלטפורמה.

אופיר אקוניס: מר אורי פז, עוד רגע תקבל עוד 20% רייטינג, תוך שניות, כי גם ערוץ 10 לא נמצא כבר.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה זה 8.7% בממוצע.

אתי בנדלר: תראו כמה מר אורי פז מאושר.

דן לנדאו: אתמול הכנתי את עצמי לקראת הדיון הזה וגלשתי לאתר "מאקו", האתר של "קשת" והסתכלתי על החזון של ליברמן ב"ארץ נהדרת" בליל הבחירות, שהוא מודיע שיש ערוץ אחד.

דן לנדאו: אין לי בעיה עם החזון הזה, שהערוץ הזה יהיה ערוץ הכנסת ... אבל עכשיו ברצינות.

דן לנדאו: במצב שבו הכנסת על הכיפאק יכולה להדפיס כסף, זה נפלא ומצוין, אבל צריך להיות איזה גבול.

דן לנדאו: אנחנו נדרשים לקיים גם דיון ציבורי בוועדת הכנסת, שהיא הוועדה הסטטוטורית שמתקינה את התקנות של חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, האם היא רוצה בכלל, האם המחוקק מתיר לנו בכלל, מתיר לי כמנכ"ל הכנסת לשלם 5 מיליון שקל בשנה כדי להפיץ את שידורי ערוץ הכנסת.

דן לנדאו: זאת סוגייה שצריך ללבן אותה.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע, כבוד המנכ"ל?

דן לנדאו: אולי כדאי לתת לרשות השנייה זמן קצוב לעשות שיעורי בית ולחזור עם הסכמים חתומים עם רשות השידור, בשיתוף עם משרד האוצר, עם פתרון חתום וסגור סביב העניין של הטלוויזיה החינוכית ועם הסכם חתום עם הכנסת, ורק אז לקבוע מועד לעלייה לאוויר.

אופיר אקוניס: כלומר לא לאשר עכשיו?

דן לנדאו: אני יודע שאני כאן העכבר ששואג בין האריות, אבל אם אנחנו משלמים אז אנחנו גם שואגים.

מנשה סמירה: אדוני היושב-ראש, יש כאן הפלגה.

מנשה סמירה: מר דן לנדאו, אין ספק שיכולת ההתפלפלות שלך יוצאת מן הכלל וחזית תסריטים מדהימים ותרחישים יוצאים מן הכלל, אבל צר לי לומר, הם לא במקומם.

מנשה סמירה: אנו נמצאים בכלל בסיטואציה אחרת.

מנשה סמירה: ראשית, ערוץ הכנסת יכול להחליט לא להיכנס.

מנשה סמירה: לא יקרה שום דבר, חברים.

מנשה סמירה: שהעכבר לא יפיל את האנייה.

אורי פז: אני מוחה על הביטוי "עכבר" ...

מנשה סמירה: באמת, תגמרו את העניינים ביניכם.

מנשה סמירה: אדוני, אם אתה מוחה היית צריך לטפל בכך לפני כן.

אופיר אקוניס: אני מצטרף למחאתו של מנכ"ל הכנסת.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד לך משהו.

אופיר אקוניס: לפעמים אני מופיע בערוץ הכנסת ומקבל הרבה יותר תגובות מאשר כאשר אני מופיע בערוצים 1, 2 ו-10.

אופיר אקוניס: אני יודע מדוע זה כך.

דן לנדאו: זה בית גידול לחברי כנסת, ואתה ההוכחה.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: בין ההוכחות.

מנשה סמירה: עם כל הכבוד, אני רוצה להציג את הנתונים על השולחן.

מנשה סמירה: מדובר על תשלום להפצת השידורים מידי שנה, בסדר גודל של כ-5-6 מיליון דולר, שהם כ-20-24 מיליון שקל בשנה עבור הפצה לוויינית וקרקעית, ומי שלא ייכנס ללווייני עוד יחסוך.

מנשה סמירה: זה התשלום.

מנשה סמירה: זה מתחלק על-פי החוק שעו"ד בנדלר עמדה עליו שיהיה שווה בשווה - -

אתי בנדלר: היא לא עמדה.

אתי בנדלר: היא השתכנעה.

מנשה סמירה: - - כדי להבטיח את זכותם – וסליחה מר אורי פז – של העכברים לקבל מנה שווה כמו של הגדולים, שלא יטרפו אותם, שתהיה לכם איכות לא פחות טובה משל האחרים.

אתי בנדלר: דובר על האיכות.

אתי בנדלר: לא על התשלום.

דן לנדאו: אולי צריך לדבר גם על גודל המנה.

מנשה סמירה: כדי להיות ערוץ פתוח שמשודר – וערוץ הכנסת הוגדר כערוץ פתוח שצריך להגיע לכלל הציבור – ראוי, ואני אומר את זה עכשיו כאזרח, שהערוץ הזה יהיה על הפלטפורמה.

מנשה סמירה: אם הנהלת הכנסת תחליט שלא, אז לא.

מנשה סמירה: שתודיע לנו ואז לא נבזבז זמן על משא ומתן.

מנשה סמירה: אני רק אומר שזה בהחלט לגיטימי.

מנשה סמירה: אני לא רוצה לדבר בשם רשות השידור.

מנשה סמירה: רשות השידור מחוברת עם שני סיבים וכרגע משודרת באוויר.

מנשה סמירה: הם צריכים לפתור את הבעיה מול הטלוויזיה החינוכית, כך או אחרת.

מנשה סמירה: אם נדחה את מועד העלייה לאוויר, אני מודיע לך שההסכמים יידחו עד למועד החדש.

מנשה סמירה: אנחנו מכירים את הרשויות שלנו.

אופיר אקוניס: זאת הבעיה, כי אם לא נאשר גם הדיונים יימשכו עד אז.

דן לנדאו: אף שידור ציבורי לא "סגור" עדיין.

דורון אבני: אולי אוכל לפתור את הבעיה הזאת.

דורון אבני: מבחינה משפטית – והיועצת המשפטית לוועדה תתקן אותי אם אני טועה – הדברים ברורים מאוד.

דורון אבני: לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, אין שום חובה על רשות השידור ועל ערוץ הכנסת לעלות על המיזם הזה.

דורון אבני: הם כמובן מבורכים מבחינה ציבורית ומבחינת השירות לאזרח שהם חלק אינטגרלי וחשוב במערך, אבל מבחינה משפטית יבשה, על-פי החוק המערך הזה צריך לקום איתם או בלעדיהם, עם ערוצים 2 ו-10.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים שאיתם, ובתנאי שתמצו את הדיונים.

דורון אבני: הדיון היום הוא על המועד שהמיזם ייפתח לציבור.

אופיר אקוניס: אני רואה שהרשות השנייה למשל צריכה לפצל את עצמה לכמה אנשים כי יש לכם כל-כך הרבה משאים ומתנים שעליכם לקיים בסד זמנים קצר מאוד.

אופיר אקוניס: פשוט תישנו כאן.

מנשה סמירה: יהיה שבוע דיונים מרוכז על אחת היכטות.

אופיר אקוניס: היכטות שטות רק בסופי שבוע ובעניין הזה אתה מוגבל.

דן לנדאו: בדרך ללימסול אנחנו "נסגור" ובדרך בחזרה "יסגרו" עם ערוץ 10.

אופיר אקוניס: למר לנדאו יש רעיונות יצירתיים.

מנשה סמירה: קיצצנו את התקציב בשיעור של 30% למרות המשאים והמתנים הללו.

מנשה סמירה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, חשוב שייאמר כאן עוד נתון אחד.

מנשה סמירה: רשות השידור במסגרת הרפורמה שלה כללה כבר הפחתה של 50 מיליון שקל שנחסכת מן המעבר לדיגיטלי.

מנשה סמירה: 50 מיליון שקל הם חוסכים בשנה מן המעבר לדיגיטלי.

מנשה סמירה: לא סביר שיוותרו על זה כעת.

אופיר אקוניס: המשא ומתן הוא עם מנכ"ל ערוץ הכנסת או עם מנכ"ל הכנסת?

אתי בנדלר: עם הכנסת.

דן לנדאו: הערוץ עוסק בהפקה.

דן לנדאו: הוא לא עוסק בהפצה.

דן לנדאו: אנחנו חותמים על ההסכמים של ההפצה.

דן לנדאו: היום אנו מפיצים את הערוץ בהפצה לוויינית.

דן לנדאו: מחר, אם נגיע לעמק השווה, נפיץ אותו בהפצה דיגיטלית קרקעית.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לסיים כי הדיון בהצעת האי-אמון, שבוודאי מערערת את יציבות הממשלה, התחיל כבר.

דן לנדאו: אני לא מנסה לקלקל כאן את המסיבה.

דן לנדאו: צריך להבין שבערוץ 2 וערוץ 10, בהנחה ששום דבר לא יקרה לו והכול יהיה על הכיפאק, היחס בין עלות ההפקה לעלות ההפצה כזה שאם עלות ההפצה תגדל ב-20% או 30% נוספים זה לא מה שיפיל אותם.

דן לנדאו: כל שאנו מבקשים זה ודאות.

מנשה סמירה: מר דן לנדאו, יש לי הרגשה שאתם מבקשים גיבוי מוועדת הכלכלה, וזה בסדר גמור, לעלות על המערכת גם אם יסתבר שאחר-כך תהיה עלות גבוהה יותר.

מנשה סמירה: אני סבור שוועדת הכלכלה נתנה לכם את הגיבוי הזה בשעתו.

מנשה סמירה: היתה כאן הצבעה של ועדת הכנסת והיא אישרה לכם לעשות את זה.

מנשה סמירה: אתה לא צריך לקבל את הגיבוי הזה פעם נוספת.

מנשה סמירה: קיבלת אותו.

דן לנדאו: הבעיה שלי, שכאשר קיבלתי אישור על תקציב הכנסת לפני שבוע - - -

אופיר אקוניס: אבל אנחנו לא יכולים לקיים את המשא ומתן הזה כרגע.

אופיר אקוניס: בואו נפצל את זה.

אופיר אקוניס: מנהלת הלשכה של מר סמירה בוודאי תמצא לו זמן לקיים את כל המשאים ומתנים ממש עד סוף השבוע.

לאה ורון: מי קורא את הסעיפים?

אסי מסינג: סעיף 51א – הקמה ומימון של תחנות שידור ספרתיות "(ד) בסעיף קטן (ז), במקום "מ-11 חודשים מיום תחילתו של חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 29), התשס"ח-2008" יבוא "מיום י"א באב התשס"ט (1 באוגוסט 2009)"; במקום "כאמור בסעיף קטן (א)" יבוא "של הגופים המנויים בסעיף קטן (א)(1), (2) ו-(3)"; (ה) סעיף קטן (ח) – בטל; (ו) בסעיף קטן (ט), המילים "או (ח)" – יימחקו;"

אתי בנדלר: מה דברי ההסבר?

אסי מסינג: המועד שמוצע כרגע בסעיף קטן (ז) הוא "לא יאוחר מ-11 חודשים מיום תחילתו של חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 29), התשס"ח-2008".

אסי מסינג: המועד המקורי היה 10 בינואר 2009 ובחוק נקבע כי "יוקמו תחנות שידור ספרתיות כך שתתאפשר קליטה".

אסי מסינג: בסעיף קטן (ה) יש אפשרות לשר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, לדחות בצו את המועד האמור לתקופה שלא תעלה על 4 חודשים.

אסי מסינג: השר לא דחה את המועד מכיוון שהיתה הצעת חוק ממשלתית וחשבנו שהדרך הנכונה היא להמתין להצעת החוק הממשלתית.

דורון אבני: חשוב להגיד לוועדה, כרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו קיבלנו מכתב שמשרד התקשורת שלח למשרד המשפטים לפרסום של הצו.

דורון אבני: אנחנו שומעים כאן לראשונה שהצו לא נחתם.

דורון אבני: עד עכשיו נאמר לנו שזה הליכים טכניים ופתאום אנחנו שומעים כאן שזה הליכים מהותיים.

אתי בנדלר: גם לי נאמר שהיה צו.

דוד קופל: לא היה צו.

אתי בנדלר: מאוד לא ראוי שנמצאים בהפרת חוק מאז 10 בינואר 2009.

אתי בנדלר: לא היתה שום סיבה לא להוציא את הצו.

אתי בנדלר: חוק ההסדרים פורסם רק בחודש יוני 2009.

אתי בנדלר: איך על סמך חוק הסדרים צפוי לא פרסמתם צו שדוחה את זה?

דוד קופל: אני אומר שוב שבעקבות התייעצות עם משרד המשפטים החלטנו שמכיוון שיש את הצעת החוק לא נכון לפרסם את הצו הזה.

אסי מסינג: במילא גם אם היה מותקן הצו היינו עכשיו בהפרה של 3 חודשים מכיוון שאנו נמצאים היום בחודש יולי ואפשר היה להאריך לכל היותר עד תחילת חודש מאי.

לאה ורון: לכן לא הסדרתם את התקופה שקדמה לכך?

אסי מסינג: במילא ההסדרה היתה כבר רטרואקטיבית.

מיכל רפאלי כדורי: אפשר להבין איזה צו?

מיכל רפאלי כדורי: פספסנו כאן משהו.

אסי מסינג: בסעיף 51א רבא, בסעיף קטן (ח) – שאותו מבקשים עכשיו לבטל – ניתנה סמכות לשר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, לדחות את המועד שקבוע בסעיף קטן (ז) ב-4 חודשים.

אתי בנדלר: זאת אומרת שאם היה ניתן צו, ניתן היה לדחות את מועד סיום הקמת תחנות השידור עד 10 במאי 2009, וגם אז היינו באיחור בכל מקרה.

אתי בנדלר: האם אתם מבקשים תחילה רטרואקטיבית להצעת החוק דנן?

אסי מסינג: מה המשמעות?

אתי בנדלר: להכשיר את הפרת החוק רטרואקטיבית.

דנה נויפלד: זה משתמע מן הנוסח.

אתי בנדלר: אין בעיה.

אתי בנדלר: אז לא.

דנה נויפלד: התיקון המוצע מוחק את המועד ומחיל עד 1 באוגוסט.

דנה נויפלד: נכון שהם היו בהפרה.

אתי בנדלר: לא הבנתי.

אתי בנדלר: מה את מציעה?

אתי בנדלר: לתת לתיקון הזה תחילה רטרואקטיבית או לא?

דנה נויפלד: בנוסח המוצע במילא הדבר ברטרואקטיביות גם לפני כן.

אתי בנדלר: לא נתווכח משפטית.

אתי בנדלר: לדעתי זה לא מכשיר רטרואקטיבית את ההפרה.

דנה נויפלד: לא אמרתי אם זה מכשיר או לא.

דנה נויפלד: המשמעות היא שזה מוּחל כך או כך.

דנה נויפלד: המועד הקבוע הוא 1 באוגוסט 2009.

אתי בנדלר: פשוט תיקנתי לעצמי את הנוסח ובדקתי איך זה ייראה אחרי התיקון.

קריאה: צריך לזכור שזה עד 2 באוגוסט 2009, כי 1 באוגוסט זה שבת.

אתי בנדלר: אתם לא רוצים לקבוע כבר 15 באוגוסט, כדי שעד אז נצליח אולי להסדיר את ההסכם?

אופיר אקוניס: נקבע את 2 באוגוסט 2009.

אופיר אקוניס: אחרת, המשמעות שזה נדחה שוב וזה רע מאוד.

דן לנדאו: זה יעלה רק עם ערוצים 2 ו-10?

אסי מסינג: נכתב כאן "לא יאוחר".

אסי מסינג: לכן הרשות השנייה יכולה להשלים את ההקמה גם לפני כן.

אסי מסינג: אין מניעה.

אסי מסינג: זה המועד האחרון שבו היא יכולה להשלים את הקמת המערך לכן אין משמעות לדחיית התאריך וקביעת מועד מאוחר יותר אם אתם מסוגלים לעמוד בכך לפני כן.

דורון אבני: אנחנו מסוגלים לעמוד בכך לפני כן.

אופיר אקוניס: אפילו בקרב הקהל המועט שיודע על עיד"ן, התאריך הזה התקבע כבר ולכן עדיף לא להזיז אותו שוב ולהרוס את כל העניין.

מנשה סמירה: אם יקבעו 15 באוגוסט אז ימשכו אותנו עד 15 באוגוסט.

אופיר אקוניס: לנציגי שר האוצר, בסעיף 51ג – סיוע מאוצר המדינה – נכתב: "שר האוצר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע ...".

אופיר אקוניס: מתי אתם מתכוונים להביא את התקנות?

אורי ישראלי: זה צו שעבדנו עליו בחודשים האחרונים.

אורי ישראלי: כרגע אנו בהתייעצויות על הנוסח עם משרד המשפטים ומשרד התקשורת.

אורי ישראלי: אני מניח שהוא יגיע לוועדה בשבועות הקרובים.

לאה ורון: אתם מדברים על סיוע לאוכלוסיות חלשות לרכישת הממירים החדשים?

אורי ישראלי: אציין רק שהעברנו את הצו בימים האחרונים למשרד המשפטים וקיבלנו תשובות במהירות רבה מאוד.

אסי מסינג: ההתייעצויות היו אצלנו במשרד.

אסי מסינג: זה צו שלקח זמן להכין אותו, על התנאים, על ההיערכות.

אסי מסינג: הצו מוכן ולדעתי אפשר להשלים אותו בימים הקרובים.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לסיים אותו עוד טרם היציאה לפגרה.

אופיר אקוניס: שר האוצר רגיש לאוכלוסיות חלשות.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שהכוונה היתה שהצו הזה יובא לאישור הוועדה עוד לפני תחילת השידור הדיגיטלי.

אורי ישראלי: לא נכון.

אורי ישראלי: הצו אמור להיות מפורסם בהתאם לחוק - - - האנלוגי, שזה שנה וחצי מהיום.

אורי ישראלי: כמובן נעשה את מרב המאמצים, כפי שאמרנו, להביא את זה מוקדם ככל הניתן, אבל מבחינת נוסח החוק יש אפשרות להוציא את הצו גם מאוחר יותר.

אופיר אקוניס: אני מבקש שתנסו להביא את זה עוד לפני שנצא לפגרת הקיץ.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: 30 ביולי הוא היום האחרון לפני היציאה לפגרה, אולם פורמלית ועדת הכנסת קבעה את 2 באוגוסט כיום תחילת הפגרה.

אופיר אקוניס: הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התשס"ט-2009 [פרק י"ב: שידורי טלוויזיה, מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009, סעיפים 42(29)(ד)-(ו)) – בעניין מועד תחילת שידורי הטלוויזיה הדיגיטליים], מאושרת.

אופיר אקוניס: כפי שאמרנו, נקבע המועד 2 באוגוסט 2009, בכפוף לאישור של מליאת הכנסת את הפיצול.

אופיר אקוניס: מר סמירה, אני יודע שעבודתך קשה, אבל אני מבקש שתקדמו את ההידברות המעשית ביניכם ותמשיכו ביתר-שאת.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה.