ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 64, 2009-07-07 16:30

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אנחנו דנים בהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009, פרק י', סעיף 33 – תכשיר מרשם.

חיים כץ: רצינו לרצות את כולם ולכן שלחנו את הגורמים השונים להידברות.

חיים כץ: נמצאים כאן שני חברים שהם רופאים ואני מבין ללבם, ולכן שיתפתי אותם ונתתי להם לדבר ככל שרצו.

חיים כץ: לאחר שההסתדרות הרפואית הסכימה, ואחרי שכולם הסכימו אנחנו באים להצביע על הסכמות.

חיים כץ: אני חושב שהדיון הסתיים ואנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: אם יהיו הסתייגויות, אנחנו נצביע עליהן.

רחל אדטו: משפט, לפני ההצבעה.

רחל אדטו: אני לא נכנסת לוויכוח אבל אני רוצה לצטט משהו מהישיבה הקודמת, ברשותך.

רחל אדטו: הישיבה הקודמת שהייתה מאוד סוערת בנושא תוכנית ויסקונסין והיא באמת הייתה ישיבה מאוד מהותית, אני רוצה לצטט שני אנשים שהם חברי ועדה ולומר מה הם אמרו באותה ישיבה.

רחל אדטו: הדברים נאמרו והם נכתבו מילה במילה: לא נקדיש חצי שעה-שעה-שעתיים-שלוש בענייני גורלם של אנשים.

רחל אדטו: לא אצה לנו הדרך.

רחל אדטו: יש לנו זמן.

רחל אדטו: נקיים דיון רציני בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רחל אדטו: אנחנו מדברים על גורלם של אנשים.

רחל אדטו: אז אמר חבר נוסף: זה התפקיד שלנו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רחל אדטו: אם אנחנו מדברים על גורלם של אנשים, זה גורלם של אנשים.

רחל אדטו: אם אנחנו מדברים על צורך בדיון רציני, מהותי וחשוב, לא חוק ההסדרים ולא הדרך שהדבר הזה התנהל.

חיים כץ: אני מכבד את דבריה של חברת הכנסת רחל אדטו.

חיים כץ: אני רוצה לחזור ולומר שהתקיימו כאן שתי ישיבות.

חיים כץ: לאף אחד לא סתמו את הפה וכל אחד אמר את מה שהיה לו לומר.

חיים כץ: הדברים אליהם הגענו כאן, הם בהסכמה וזה אחרי שעות של דיונים.

חיים כץ: יתרה מזאת, גם אחרי שהגענו להסכמה, אני נפגשתי עם חברת הכנסת רחל אדטו כדי לשמוע מה מפריע לה ואמרתי לה שהיא תקבל מה שמפריע לה, למרות שאולי זה לא ימצא חן בעיניכם.

חיים כץ: אנחנו עוברים להקראה ולהצבעה.

נועה בן-שבת: 33.

נועה בן-שבת: תיקון פקודת הרוקחים בפקודת הרוקחים (נוסח חדש), התשמ"א-1981 - (1) בסעיף 1 - (א) בהגדרה "תכשיר מרשם", אחרי "רופא" יבוא "או במרשם אחר לפי סעיף 26(א)".

נועה בן-שבת: (ב) בהגדרה "תכשיר בלא מרשם", אחרי "רופא" יבוא "או במרשם אחר לפי סעיף 26(א)".

נועה בן-שבת: (2) בסעיף 26 - (א) בסעיף קטן (א) במקום "ינופקו" יבוא "ינופק" ובסופו יבוא "או בידי אח או אחות מוסמכים שהם בעלי ותק של חמש שנים לפחות כאח או אחות מוסמכים וקיבלו הרשאה אישית לכך מידי המנהל או מידי רופא שממלא את תפקיד המנהל הרפואי הראשי בקופת חולים כהגדרתה בחוק ביטוח בריאות או במוסד רפואי כהגדרתו בפקודת בריאות העם, 1940, שהמנהל הסמיכם לכם, וזאת לפי הוראות כאמור בסעיף קטן (א2).

חיים כץ: זאת החלטה שלנו.

חיים כץ: אם לא מתאים לכם, לא נצביע.

נתן סמוך: יש כאן טעות.

נתן סמוך: מה נועה לא תקבל, אני משיג.

נתן סמוך: אני פשוט מזכיר ליועצת המשפטית את הנוסח.

אריה ביבי: יש לי הרגשה שלא מתאים להם.

נתן סמוך: אני לא פותח כלום.

נתן סמוך: "קיבלו הרשאה אישית לכך מידי המנהל", לבקשת דוקטור אדטו הורדנו את הנושא של רופא ממשלתי, "או מידי רופא שממלא תפקיד ניהולי בקופת חולים כהגדרתה בחוק ביטוח בריאות".

חיים כץ: אנחנו רצינו להקביל רופא ניהולי לרופא ראשי.

חיים כץ: המנהל הראשי בסניף קופת חולים.

חיים כץ: עשינו את זה במודע.

רחל אדטו: לא באותו סניף אלא המנהל הרפואי הראשי, לא באותו סניף.

רחל אדטו: לא יכול להיות שמצד אחד יש לך מנכ"ל ומצד שני אתה תיקח מנהל מינהל רפואי.

נועה בן-שבת: (ב) בסעיף קטן (א1) - (1) בפסקה (1) במקום "בידי רופא" יבוא "לפי סעיף קטן (א)".

נועה בן-שבת: (2) בפסקה (2) במקום "רופא" יבוא "לפי סעיף קטן (א)".

נועה בן-שבת: (ג) אחרי סעיף קטן (א1) יבוא:

נועה בן-שבת: קטן (א), יהיו רשאים לתת מרשם כאמור באותו סעיף קטן רק אם התקיים אחד מאלה, ובלבד שלא יינתן מרשם כאמור לתקופה העולה על 6 חודשים מהמועד שבו נבדק המטופל לאחרונה בידי הרופא המטפל: (א) המרשם ניתן למטופל הנזקק לטיפול כרוני, בהמשך לטיפול שתחילתו נעשתה לפי מרשם חתום בידי רופא (להלן – טיפול המשכי), וללא סטייה מפרטי המרשם, ואם ניתנו הנחיות אחרות לעניין חידוש המרשם או תנאיו, ללא סטייה מהן ובלבד שאין בהנחיות כאמור כדי לסטות מההנחיות ככל שניתנו לפי סעיף קטן (א2)(2)(ד).

רחל אדטו: בידי הרופא המטפל, זאת לא הגדרה משפטית.

רחל אדטו: תחילתו נעשתה לפי מרשם חתום בידי הרופא המטפל, זאת הייתה ההסכמה.

רחל אדטו: הרופא המטפל, זאת לא הגדרה משפטית.

נועה בן-שבת: אנחנו מדברים על סיטואציה.

נתן סמוך: אין בעיה.

נועה בן-שבת: (ב) המרשם ניתן כטיפול מקל כהגדרתו בחוק החולה הנוטה למות, התשס"ו-2005 למטופל הנזקק לו, ובלבד שהוא טיפול המשכי.

חיים כץ: טיפול המשכי.

חיים כץ: אם מדובר בטיפול התחלתי, שיבוא רופא.

נתן סמוך: זאת ההסכמה.

נתן סמוך: לכן הצמצום של הדברים.

נועה בן-שבת: זה לא על חולה הנוטה למות אלא הטיפול המקל הוא לפי חוק הנוטה למות.

נועה בן-שבת: זה מגוון רחב יותר של מטופלים.

נועה בן-שבת: (2) המנהל ייתן הוראות לעניין מתן מרשם בידי אח או אחות לפי סעיף קטן (א), שיפורסמו ברשומות ובהן יפורטו בין היתר כל אלה: (א) סוגי תכשירים שאח או אחות כאמור יהיו רשאים לתת לגביהם מרשם,] ובלבד שיכללו רק תכשירים המיועדים לטיפול כאמור בפסקה (1)(א) או (ב) וכן התנאים למתן מרשם לגבי כל אחד מסוגי התכשירים כאמור.

נועה בן-שבת: (ב) ההכשרה הנדרשת מאח או אחות כאמור לצורך מתן מרשם לתכשיר כאמור בפסקת משנה (א), ובלבד שהכשרה כאמור תהיה בהיקף של שנה אקדמית אחת לפחחות ותכלול, בין היתר, קורסים בתחום לפרמקולוגיה קלינית.

נועה בן-שבת: (ד) חובתה של אחות לעיין בתיקו הרפואי של מטופל לפני מתן מרשם כאמור בסעיף קטן (א)(2)(1)(א) ואם ניתנו הנחיות על ידי הרופא המטפל לעניין חידוש המרשם או תנאיו, מחובתה של האחות לא לסטות מהן.

נועה בן-שבת: השאלה למה כאן נדרש דווקא האיחוד.

חיים כץ: לא נשאל שום דבר.

חיים כץ: תמשיכי להקריא.

נועה בן-שבת: (3) בסעיף 27(ב) במקום "הרופא במרשם" יבוא "נותן המרשם".

נועה בן-שבת: (4) בסעיף 40, אחרי "של המוסד" יבוא "או אחות מוסמכים של המוסד, שקיבלו הרשאה לכך לפי סעיף 26(א)".

חיים כץ: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.

חיים כץ: בעד – 5

נועה בן-שבת: יש הסתייגות של חברת הכנסת רחל אדטו.

רחל אדטו: יש הסתייגות.

רחל אדטו: אני מסתייגת מכל הסעיף הזה וזאת ההסתייגות המהותית העיקרית שלי.

רחל אדטו: אני רוצה למחוק.

רחל אדטו: בכל מקום שיש אישור, שיבוא בידי אח או אחות מוסמכים – בידי רופא.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

חיים כץ: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.