ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 52, 2009-07-06 10:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שני בשבוע, י"א בתמוז התשס"ט, 6 ביולי 2009.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2010-2009), התשס"ט-2009, פרק כ"ז הביטוח הלאומי – סעיפים 146(24), 148(יג) – מסירת מידע.

חיים כץ: שוב אני פונה לביטוח הלאומי ומבקש הצגה של פני הדברים.

אסתר דומיניסיני: היועץ המשפטי יציג תכף את הדברים בצורה מפורטת.

אסתר דומיניסיני: אנחנו מבקשים לקבל מרשות המסים אך ורק את המידע שלו אנחנו זקוקים בנושא מבחן הכנסות כדי לקבוע זכאות של אדם לקצבה ושאורה.

אסתר דומיניסיני: אנחנו לא רוצים לקבל שום מידע שאנחנו לא זקוקים לו לצורך קביעת דמי הביטוח שלו.

אסתר דומיניסיני: עורך דין רועי קרת יציג בדיוק את הדברים שאנחנו מבקשים.

אסתר דומיניסיני: נמצא כאן גם סמנכ"ל הגבייה שלנו שאולי ישלים את הדברים על מלאכת הגבייה, באלו קשיים אנחנו נתקלים.

אסתר דומיניסיני: הערת קודם שלא מטפלים מספיק בנושא הגבייה.

אסתר דומיניסיני: הוא ישלים את הדברים.

רועי קרת: נמצאים כאן גם החברים ממשרד המשפטים.

חיים כץ: בהצעת החוק הניסוח הוא די כללי.

חיים כץ: לצורך קבלת גמלאות אם אתה צריך לתת גמלת זקנה אתה צריך את כל חשבונות הבנק שלו?

אסתר דומיניסיני: הגיל המותנה.

חיים כץ: רק בקצבת זקנה – גיל.

אסתר דומיניסיני: אם לא צריך לא נבקש.

חיים כץ: מאיפה אני יודע?

אסתר דומיניסיני: כתוב: "לצורך חיובו של אדם בדמי ביטוח או לצורך קביעת זכאותו של אדם לגמלה שמשלם המוסד".

אורנה גויל: המידע היחיד שיכול להתקבל הוא רק מידע- -

חיים כץ: את יודעת למה אנחנו רגישים?

חיים כץ: אנחנו רגישים מהסיבה שקראנו בדוח מבקר המדינה של מאי 2009 שדיבר על בעיות באבטחת מידע במוסד לביטוח לאומי.

חיים כץ: ואנחנו די רגישים.

חיים כץ: אם מבקר המדינה מדבר על אבטחות מידע בביטוח הלאומי, והאזרחים הופכים להיות כלי משחק וכלי רכילות של הביטוח הלאומי, ופקידי הביטוח הלאומי מעבירים מידע על כל אחד – מה יש לו ומה אין לו – אז זה עושה לנו משהו.

חיים כץ: מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננין.

אסתר דומיניסיני: אנחנו אזרחי מדינת ישראל מעבר להיותנו אנשי הביטוח הלאומי, ואף אחד מאתנו לא רוצה - - - נוסח "האח הגדול" של אורוול שכולם ידעו על כולם.

חיים כץ: זה בדיוק ג'ורג' אורוול, 1984, "האח הגדול" – קבלת מידע חופשי, איך שרוצים וממי שרוצים.

אסתר דומיניסיני: זה לא חופשי.

משה (מוץ) מטלון: זה לא מתבצע בפועל?

משה (מוץ) מטלון: אתם בטוחים במה שאתם אומרים פה?

קריאות: חלק כן.

אסתר דומיניסיני: כמו שאמרתי, זה רק לצרכים- -

משה (מוץ) מטלון: אני שאלתי אם זה מתבצע היום.

אסתר דומיניסיני: אנחנו מקבלים היום חלק מרשות המסים.

אסתר דומיניסיני: היום כשפקיד צריך לקבוע זכאות הוא מקבל מבן אדם את כל תלושי המשכורת.

אסתר דומיניסיני: יש כאן גם עניין של התייעלות.

אסתר דומיניסיני: הוא צריך להקליט כל תלוש.

אסתר דומיניסיני: יש פה חוסר יעילות, אנחנו מטרטרים את האזרחים.

חיים כץ: אם אתם מקבלים את הנתונים האלה מהמדינה למה אתם צריכים ללכת לחוק הראשון שדנו בו היום ב-9:00?

חיים כץ: יש לכם המידע בחוק הזה, למה אתם חוזרים ל-9:00?

רועי קרת: אדוני, אין קשר בין הנתונים שאנחנו מבקשים פה שהם רק נתונים על הכנסות ורק לצורך קביעת גובה גמלה.

חיים כץ: ושם זה לא הכנסות?

רועי קרת: כמעט בכלל אין שם הכנסות.

רחל אדטו: למה?

רחל אדטו: כתוב.

חיים כץ: אתה רוצה שנחזור לשעה 9:00?

רחל אדטו: כתוב: "- - -את הכנסותיו".

חיים כץ: חובת עדכון פרטים 83א: "הזכאי לגמלה יודיע בכתב למוסד בתוך 30 יום על כל שינוי שחל במצבו ובהכנסותיו".

חיים כץ: אז אם יש לך הכנסות, למה אתה חוזר פה להכנסות?

רועי קרת: אדוני, לחוק שלפניך אין משמעות עד שלא יותקנו תקנות שנותנות לו את המשמעות.

רועי קרת: כדי ליישם אותו חייבים להתקין לו תקנות.

רועי קרת: התוכן של החוק יהיה בתקנות, ומה יהיה כתוב בהן?

רועי קרת: יהיה כתוב שמי שדיווח שאין לו רכב, ויש בבעלותו רכב- -

חיים כץ: ואתם תכתבו שהתקנות יעברו לאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ועד אז החוק לא ייכנס לתוקפו?

רועי קרת: בוודאי, זה מצריך אישור של הכנסת- -

חיים כץ: ועדת העבודה והרווחה והבריאות, ועד אז החוק לא ייכנס לתוקפו.

רועי קרת: אדוני, ועדת חוקה, חוק ומשפט – כי מדובר בתיקון של חוק ותקנות שבסמכות שר המשפטים.

רועי קרת: אבל זה לא ייעשה לפני שהכנסת תפקח על זה ותגיד את דברה.

רחל אדטו: זה לא נקרא לפקח, אני נגד.

שמרית שקד: התקנות זה רק לעניין גובה הקנסות, העבירות הפליליות כבר קבועות בחוק.

חיים כץ: או-קיי, עכשיו אנחנו חוזרים לדיון של 10:00.

רועי קרת: לקבל מידע על הכנסה, כפי שמדובר כאן, לצורך ייעול ההליך, לא רלוונטי לגבי מה שדיברנו עליו קודם.

חיים כץ: יש עונשים בחוק למי שיפרסם את זה, חוץ מדין משמעתי?

חיים כץ: יודיעו שחבר הכנסת חיים כץ קיבל משכורת של 34 אלף שקל- -

רועי קרת: יש.

רחל אדטו: - - -

חיים כץ: לא היית בפתיח.

חיים כץ: בפתיח דיברתי על דוח מבקר המדינה ממאי 2009 שבו דובר על בעיות אבטחת מידע בביטוח הלאומי.

חיים כץ: הייתה זליגה של אבטחת מידע כי הייתה רכילות בביטוח לאומי ודיברו על כל אחד ואחד והדליפו נתונים.

רחל אדטו: אתה עושה את הפתיח בשבילי על עניין בעלות נכסים ועל בעלות על אחזקת מניות, וזה בדיוק למה שהתכוונתי להגיע.

רחל אדטו: את הקשר בין הדברים אני יודעת, אבל רוצים לדעת את סך הנכסים.

חיים כץ: מה הקשר בין אדם שהגיע לגיל זקנה וצריך לקבל קצבת זקנה, ויש לו מניות של "ישראמקו".

רחל אדטו: יש לו בית שהוא קנה לפני 30 שנה, וכדומה, וזה קל.

רחל אדטו: למה זה קל?

רחל אדטו: למה הוא צריך לדווח על זה?

רחל אדטו: למה הוא צריך לדווח לאח הגדול?

אסתר דומיניסיני: אולי כדאי להכיר את החוק לפני שאומרים "למה צריך לדווח על זה"?

חיים כץ: מנכ"לית הביטוח הלאומי, גברת אסתר דומיניסיני.

אסתר דומיניסיני: אדם בגיל זקנה לא חייב לתת לנו שום נתון על הכנסות.

אסתר דומיניסיני: הוא מקבל מאתנו את המעטפה האוטומטית כי אין שם שום תנאים – כולם זכאים.

אסתר דומיניסיני: זה לא משנה גם אם הוא שרי אריסון – היא זכאית לקצבת זקנה בגיל המוחלט.

אסתר דומיניסיני: היות שהשאלה שלך התייחסה לגיל זקנה בין גיל 67 לגיל 70, שזה הגיל המותנה היכולת לקבל קצבה מותנית בקיום הכנסות מעבודה.

אסתר דומיניסיני: אז זה מורד מסכום הקצבה שמגיע לו.

אסתר דומיניסיני: לשם כך אנחנו צריכים לדעת למה הוא צריך.

אסתר דומיניסיני: אנחנו צריכים את זה לקצבאות אחרות ששם יש, על-פי חוק, מבחני הכנסות.

אסתר דומיניסיני: זה לא מכיוון שפקיד בביטוח הלאומי רוצה לקבל מידע.

אסתר דומיניסיני: כולם תחת חוק הגנת הפרטיות, וכל מה שקבוע בחוק שצריך להגן על פרטיותו של אדם חל על הפקיד של המשרד לביטוח לאומי, ובנוסף לכך חל עליו הדין המשמעתי.

אסתר דומיניסיני: אם הוא עבר עבירה- -

חיים כץ: לא משמעתי.

חיים כץ: זאת עבירה פלילית, כמו שאתם לוקחים את מי שהעלים הכנסות.

אסתר דומיניסיני: כמובן.

חיים כץ: אני לא יודע, זה לא כתוב.

חיים כץ: כתוב "דין משמעתי".

קריאות: - - -

רן מלמד: על כל גמלה תבקשי על כל אחד?

קריאות: - - -

אסתר דומיניסיני: אולי הסמנכ"ל יסביר משהו בנושא גבייה?

רחל אדטו: רק שאלת הבהרה.

רחל אדטו: את אמרת שמי שמבקש משהו מעבר לגמלת זקנה, משהו שצריך להיות על-פי מבחן הכנסה, צריך לדווח על מניות, חברה ממשלתית, בית וכדומה – על סמך מה זה נטען היום?

רחל אדטו: זאת לא הייתה שאלה מובנית במסגרת מבחן ההכנסות?

רחל אדטו: על סמך מה עשיתם את זה עד היום?

אסתר דומיניסיני: היום אדם חייב לדווח על הכול, לא שינינו את כמות הנתונים שהוא צריך לספק לנו.

אסתר דומיניסיני: זה לא השתנה בחוק.

אסתר דומיניסיני: אבל לדוגמה, אם אדם בא לתבוע גמלה שיש לה מבחן הכנסות, והוא צריך להוכיח אלו הכנסות יש לו, הוא הולך לבנק ומבקש את דף החשבון של החודש הנוכחי.

אסתר דומיניסיני: הרי אתם מבינים שדף החשבון של חודש מסוים לא מייצג שום דבר על ההכנסות של הבן אדם.

משה (מוץ) מטלון: תלוי מה אתם מבקשים שם.

אסתר דומיניסיני: אז תבקשו.

משה (מוץ) מטלון: תבקשו שנה.

אסתר דומיניסיני: רגע אחד, זה לא חבורת רשעים שרוצה לגרום נזק לכולם.

אסתר דומיניסיני: אנחנו רוצים להגיע לחקר האמת, כדי שנדע מה בדיוק הכנסתו של אדם כדי לקבוע את זכויותיו, ואנחנו רוצים לעשות את זה הכי טוב והכי יעיל.

חיים כץ: אני יכול לתת לך דוגמה מהחיים?

רחל אדטו: אבל לא ענו לי על השאלה – מה היה עד היום במסגרת מבחן ההכנסות?

רחל אדטו: לא שאלתם אם יש בית ברשותי, אם אני מחזיקה חברות?

רחל אדטו: שאלתם את כל זה.

אסתר דומיניסיני: שאלנו, והאדם לא דיווח לנו.

רחל אדטו: זאת בעיה שלו.

אסתר דומיניסיני: מה זה בעיה שלו?

רחל אדטו: זאת בעיה שלו כי הוא מרמה.

אסתר דומיניסיני: הוא קיבל קצבה שלא מגיעה לו.

משה (מוץ) מטלון: אדוני, אני מבקש רשות דיבור.

חיים כץ: לפני שאני נותן לך רשות דיבור אני רוצה לומר כמה דברים: אתם מנסים לעזור, אבל בחקר האמת אנחנו כולם מכירים מצבים מהחיים.

חיים כץ: חמותי, עליה השלום, הייתה מקבלת קצבה מגרמניה בשילינגים אוסטריים כל חודש.

חיים כץ: הייתם הופכים לה את זה למרקים, והייתם אומרים, לה איך את מקבלת קצבה, אין לך כלום, ואת מקבלת כל כך הרבה מרקים.

חיים כץ: אבל זה היה שילינגים אוסטריים.

חיים כץ: אז כל פעם היו מתכתבים.

חיים כץ: מאחר שאני הייתי צריך לכתוב, כל פעם הייתי הולך לבנק, מביא את הפתק, אומר להם שזה שילינגים אוסטריים, וזה שווה בסך-הכול 160 שקל, ואם זה היה מרקים זה היה שווה 6,000 שקל.

חיים כץ: אז היא הייתה מקבלת 160 שקל, והייתי מעביר לכם, ואתם הייתם כותבים.

חיים כץ: אם זה היה פעם אחת זה היה מספיק, מילא.

חיים כץ: אבל זה חזר על עצמו כל חודשיים-שלושה ומבקשים ממנה קנסות.

אסתר דומיניסיני: זה דווקא יפסיק את זה כי ברגע שנקבל את מבחן ההכנסות שלה מרשות המסים אנחנו לא צריכים לפנות אליה, היא לא צריכה להביא לנו כלום.

חיים כץ: אבל היא לא מקבלת את זה מרשות המסים, זה מהבנק.

חיים כץ: זה לא נוגע לרשות המסים.

אילן גילאון: יש פה מידע שמרוכז במקום אחד, והם רוצים את המידע גם אצלם.

רחל אדטו: אני לא קיבלתי תשובה מה קרה עד היום.

רחל אדטו: היו"ר חיים כץ: גם אני חושב שהם צריכים לקבל מידע, אבל לא כל האנשים.

אסתר דומיניסיני: לנושא גבייה אנחנו מבקשים שיציג סמנכ"ל גבייה.

אסתר דומיניסיני: כי אתם הערתם בדיון הקודם שלא מטפלים בנושא גבייה.

אסתר דומיניסיני: אחת המטרות בתיקון לחוק הוא בנושא גבייה.

חיים כץ: בבקשה.

יגאל ברזני: אני סמנכ"ל ביטוח וגבייה במוסד לביטוח לאומי.

יגאל ברזני: בערך מ-300 אלף עצמאים אנחנו גובים את דמי הביטוח שלהם.

יגאל ברזני: כל השומות מגיעות ממס ההכנסה.

יגאל ברזני: לביטוח לאומי אין מערכת שומה, וגם בחוק כתוב שהשומות שנקבעות במס הכנסה ומתקבלות במס ההכנסה, הן הבסיס לתשלום דמי ביטוח.

יגאל ברזני: לכן כשאנשים מגישים את הדוחות האישיים שלהם למס ההכנסה, הדוחות האלה מתקבלים על-ידי ביטוח לאומי, ואז אנחנו קובעים את בסיס ההכנסה ומגישים לאנשים את החשבון.

יגאל ברזני: ככה זה עובד עם עצמאים.

יגאל ברזני: כשאנחנו מקבלים ממס הכנסה, אנחנו מקבלים רק חלק מנתוני ההכנסה וחלק אנחנו לא מקבלים.

קריאה: למה?

יגאל ברזני: כי ככה זה.

אילן גילאון: זה גם מה שהם מקבלים.

אילן גילאון: יגאל ברזני: כשאפשרו בחוק, מס ההכנסה פירש את זה בצורה מצומצמת, קיבלנו רק חלק מהנתונים, ולא היו לנו מספיק נתונים.

אילן גילאון: לדוגמה, בן אדם שהפסיד 200 אלף שקל בשנה מסוימת, ביטוח לאומי משלם את המינימום.

אילן גילאון: שנה אחרי כן, אם הוא הרוויח 500 אלף שקל, למס הכנסה מותר לקזז 200, והוא משלם שם 300.

אילן גילאון: כך הוא רושם בדוח למס הכנסה, ובביטוח הלאומי הוא צריך לשלם לפי בסיס של 500.

חיים כץ: כמה כאלה יש?

חיים כץ: כמה כאלה שמבקשים ממך קצבה ומרוויחים חצי מיליון שקל בשנה?

יגאל ברזני: מאות מיליונים.

חיים כץ: מאות מיליונים של אנשים?

חיים כץ: יגאל ברזני: מאות מיליונים של סכומים.

חיים כץ: כמה אנשים?

יגאל ברזני: אני לא יודע כמה אנשים כי אני לא יודע את הנתון.

רחל אדטו: אבל אתם מקבלים את הדוח ומתקנים אותו אחר-כך.

יגאל ברזני: אנחנו מקבלים דוח של נטו.

רחל אדטו: אבל אתם מקבלים את הדוח, ואחרי שנה אולי מגיעה הודעה על תיקון.

יגאל ברזני: לא.

רחל אדטו: כן.

רחל אדטו: אל תגיד "לא".

רחל אדטו: זה מידע אישי.

חיים כץ: אנחנו הורגים אותם עם הידע האישי.

חיים כץ: אנחנו יודעים יותר מדי, יש לנו בעיה שאנחנו יודעים יותר מדי.

יגאל ברזני: אני אתן דוגמה נוספת:

יגאל ברזני: אנחנו מבקשים בחוק שהנתונים על חברות משפחתיות ועל הכנסות של חברות משפחתיות, יגיעו לביטוח לאומי.

יגאל ברזני: כי בחוק כתוב שההכנסות של חברות משפחתיות הן הבסיס גם לתשלום דמי ביטוח.

יגאל ברזני: היום, על פי החוק, אנחנו לא יכולים לקבל את הנתון.

יגאל ברזני: בשנה שעברה עבר החוק שהכנסות מחברות משפחתיות הן הבסיס לתשלום דמי ביטוח; כדי לקבוע את הבסיס אנחנו צריכים שני נתונים: את נתון ההכנסה ואת הנתון של בעלי המניות.

יגאל ברזני: למה?

יגאל ברזני: כי במס הכנסה משלמים את הסכום האחד.

יגאל ברזני: אם יש ארבעה בעלי מניות, לכל אחד יש רבע מהמניות.

חיים כץ: לזה בא החוק הזה?

יגאל ברזני: כן.

חיים כץ: רק לזה?

יגאל ברזני: כן.

חיים כץ: לא לקצבאות, לא לכלום?

אסתר דומיניסיני: גם וגם.

חיים כץ: אני יודע.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, אני פשוט לא מבין, מה הבעיה של מס הכנסה לתת את זה?

אסתר דומיניסיני: מס הכנסה מסכים; חברי הכנסת - -

יגאל ברזני: אני רוצה להסביר.

יגאל ברזני: חברה שהרוויחה ב-2008 400 אלף שקל- -

חיים כץ: אני רוצה להעיר הערת ביניים שאולי תועיל.

חיים כץ: לדעתי, הצעת החוק הזאת היא מאוד מרחיבה וכוללנית.

חיים כץ: היינו יכולים לעשות 10 דקות הפסקה.

חיים כץ: אנחנו בעד שתקבלו את המידע.

חיים כץ: גם בהצעה הקודמת אמרנו שאנחנו נגד רמאים.

חיים כץ: כולם הסכימו בזה.

חיים כץ: לא היה אחד בחדר הזה שאמר שהוא מגבה רמאות וגניבה.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת מאוד רחבה.

חיים כץ: יש פה ספקטרום של אנשים שאתם מבקשים מהם – אולי תשבו ותגידו שאתם לא רוצים מאנשים בגיל זקנה, אנחנו לא רוצים סיעודי, וכדומה.

חיים כץ: אדם סיעודי שיושב במוסד גריאטרי צריך להתעסק בהכנסות?

חיים כץ: אנחנו רוצים לעזור לכם פה בעניין.

חיים כץ: אז אם אתם יכולים תתכנסו רבע שעה ולראות איך אתם מצמצמים את כל הדרישות הגדולות האלה לדברים שאתם צריכים באמת.

חיים כץ: אנחנו רוצים לעזור לכם.

אורנה גויל: אדוני היושב ראש, המוסד לביטוח לאומי הוא תאגיד שהוקם מכוח חוק, ויש לו שתי מטרות מרכזיות בחוק:

אורנה גויל: האחת היא לגבות דמי ביטוח והשנייה, לשלם גמלאות.

אורנה גויל: את כל המידע שאנחנו רוצים- -

חיים כץ: אני חוזר לדוח מבקר המדינה.

חיים כץ: מידע שלכם דלף, הפך לרכילות, דיברתם בין קבוצות- -

אורנה גויל: אז יש על זה עונש.

אורנה גויל: יש איסור מכוח חוק הגנת הפרטיות שיכול אפילו להשתכלל בסופו של דבר- - -

חיים כץ: אנחנו לא רוצים לתת לכם אפשרות של כל כך הרבה מידע שאתם לא צריכים.

אורנה גויל: אבל ביקשנו רק למה שאנחנו צריכים.

אורנה גויל: אנחנו הגבלנו את עצמנו יחד עם משרד המשפטים רק לדברים שאנחנו חייבים לבצע, על-פי חוק.

רחל אדטו: זה לא כתוב.

אורנה גויל: - - -

חיים כץ: אני רוצה שתקשיבי.

חיים כץ: אנחנו רוצים לעזור.

חיים כץ: בדרך שלך לא תגיעי לשום מקום.

חיים כץ: תעשו הפסקה, שבו עם היועצת המשפטית של הוועדה יחד.

אילן גילאון: היא אמרה שזה הסדר: לגבות מסים ולשלם קצבאות.

אילן גילאון: אם לא תהפכו את הסדר, אני גם בעוד חצי שעה לא ארצה לעזור לכם.

משה (מוץ) מטלון: נכון.

חיים כץ: אני מציע שתעשו 15 דקות הפסקה.

חיים כץ: שבו עם היועצת המשפטית שלנו, תראו איך אתם מצמצמים את הפערים.

משה (מוץ) מטלון: לא נתת לי רשות דיבור.

חיים כץ: כשנחדש את הישיבה אני אתן לך.

חיים כץ: אני לא אמנע ממך את רשות הדיבור.

חיים כץ: אני לא אסיים את הישיבה עד שתגיד את דבריך.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו עושים הפסקה.

חיים כץ: (15 דקות הפסקה)

חיים כץ: שלום.

חיים כץ: אני מחדש את הישיבה האחרונה שהופסקה.

חיים כץ: אני הבטחתי לחבר הכנסת מוץ מטלון שתהיה לו זכות דיבור.

חיים כץ: יחד עם זאת מאחר שאנחנו מחדשים ולא מחדשים, אנחנו נותנים ליועצים המשפטיים לשבת עם היועצים המשפטיים של הביטוח הלאומי ולפרט את דרישותיהם מאחר שהוועדה לא רוצה שאף אחד מהאזרחים יגנוב.

חיים כץ: יחד עם זה היא לא רוצה לתת כוח בלתי סביר לביטוח הלאומי.

חיים כץ: כמו שעשו בקצבאות ילדים ופירטו, אנחנו רוצים שיפרטו את הדרישות.

חיים כץ: לכן אנחנו מפסיקים את דיוני הוועדה.

חיים כץ: הזכות שלך לדבר נשמרת כשיחדשו את הדיון כי יותר חשוב שתדבר כשמחדשים מאשר לפני ההפסקה.

חיים כץ: אבל אני אתן לך את הזכות לבחור.

משה (מוץ) מטלון: בגילי המתקדם אני אזכור מה רציתי להגיד.

חיים כץ: תאמין לי, אם אתה לא תזכור אז בגילי המתקדם יותר הזיכרון שלי בכלל על הפנים.

חיים כץ: אנחנו מסיימים.

חיים כץ: גם את הדיון של 9:00 לא סיימנו.

חיים כץ: יש לנו עוד יום דיונים ארוך, ואנחנו נחדש את הפעילות.

חיים כץ: אנחנו מסיימים את הישיבה הזאת.

משה (מוץ) מטלון: רק משפט, לא כחלק מהדברים שרציתי לומר.

משה (מוץ) מטלון: בפועל הדברים נעשים היום גם מכיוון הביטוח הלאומי, גם מכיוון משרד הביטחון שבו אני מכיר את המערכת שם טוב יותר.

משה (מוץ) מטלון: זה עובר בין כל הגופים האלה, בין אם זה אגף שיקום או ביטוח לאומי ומס הכנסה.

משה (מוץ) מטלון: עוברת אינפורמציה, נכנסים למאגרי מידע.

משה (מוץ) מטלון: לשאלתי, קודם בתחילת הדיון שאלתי אם היום זה נעשה ואמר האדון המכובד – לא, ואמרה הגברת פה – באופן חלקי, כן.

משה (מוץ) מטלון: זאת אומרת שמשהו גם בתשובה שהיא לא אחידה מעוררת תהיות.

משה (מוץ) מטלון: אני שומר את זכות הדיבור שלי כפי שביקשת לאחר כך, אבל היה לי חשוב לומר את הדברים לפרוטוקול.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: בדברים אלה של חבר הכנסת מוץ מטלון אנחנו נועלים את הישיבה.

חיים כץ: דיוני הוועדה יתחדשו היום בשעה 12:00.

חיים כץ: אנחנו נמשיך את חוק ההסדרים.

חיים כץ: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.