ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 33, 2009-07-02 12:00

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 20099 ו-2010), התשס"ט-2009, פרק ל"ד, סעיף 256 – דירקטורים מקרב העובדים.

ענבל רונן: על החקיקה אחראי משרד האוצר.

דוד רותם: מי שמייצג את החקיקה זה בדרך כלל משרד המשפטים כי הוא זה שמגיש את החוק.

ענבל רונן: זה חוק ההתייעלות.

דוד רותם: גם חוק ההתייעלות הוגש על ידי משרד המשפטים.

גונן גומלסקי: בהתאם לחוק החברות הממשלתיות מתמנים בחברות ממשלתיות גדולות, מעל מאה עובדים שאינם בנק, גם שני דירקטורים שנקבעו בהליך בחירות שמתקיים בחברה וזה מוסדר בתקנות.

גונן גומלסקי: כתוצאה של הליך הבחירות הזה מועברים שמות שישה מועמדים שקיבלו את מירב הקולות לשרים והשרים בוחרים מביניהם שני מועמדים לכהונת דירקטור בחברה ממשלתית.

גונן גומלסקי: צריך להדגיש שאלה דירקטורים מטעם המדינה אבל החריג בעצם לחוק החברות הממשלתיות הוא שהם צריכים להיות עובדי החברה.

גונן גומלסקי: שמות שני המועמדים מועברים לבדיקה של ועדה לבדיקת מינויים ואם הם מאושרים, הם מועברים לחתימת השרים.

גונן גומלסקי: השרים חותמים על כתבי המינוי והם מתמנים לתפקיד.

גונן גומלסקי: הצעת החוק באה לקבוע, בלי להתערב בשיקול דעת השרים בבחירה, מועדים בהם השרים צריכים בשלב ראשון להציע את שני המועמדים לוועדה לבדיקת מינויים ובשלב השני, לאחר קבלת אישור של הוועדה, למנות או להחליט לא למנות את המועמדים שאושרו.

גונן גומלסקי: את זה באה לקבוע הצעת החוק.

דוד רותם: מה הבעיה?

דוד רותם: למה צריך לתקן את החוק?

גונן גומלסקי: הבעיה שהתעוררה היא שעברו תקופות ארוכות מאז ההסתדרות או ארגון העובדים היציג – בדרך כלל זאת ההסתדרות הכללית – העבירה לשרים את רשימת ששת הנבחרים ועברה תקופה ארוכה והשרים לא הציעו שני מועמדים לבדיקת הוועדה.

דוד רותם: זה קורה גם בדירקטורים שלא מטעם העובדים.

דוד רותם: אנחנו הרי מכירים חברות שפועלות הרבה זמן בלי דירקטורים.

גונן גומלסקי: אם אני לוקח את זה ביחס למספר המועמדים – כי בכל זאת מדובר בשני עובדים במספר מסוים של חברות - הבעיה היא הרבה יותר חריפה מבחינה עובדתית.

גונן גומלסקי: היא הרבה יותר חריפה ביחס לדירקטורים מקרב העובדים כי קיימת בעיה.

גונן גומלסקי: קצת קשה להפנים את שיתוף העובדים בדירקטוריון ואולי הצעת החוק הזאת, שקובעת מועדים וקובעת לוחות זמנים מאוד מוגדרים תעזור בכך כדי שהתהליך יתייעל וייעשה יותר מסודר.

דוד רותם: אני מוכרח לומר שאני קצת תמה על הצעת החוק הזאת.

דוד רותם: אנחנו מדברים על שרים בממשלת ישראל.

דוד רותם: למה צריך בחוק לקבוע להם זמנים ומועדים?

דוד רותם: אי אפשר לקבוע בהחלטת ממשלה ששרים יפעלו תוך זמן כזה וכזה?

דוד רותם: הרי השרים צריכים לפעול תוך זמן סביר בכל דבר.

גונן גומלסקי: אני מסכים אתך.

דוד רותם: יש כאן מצב ששרים לא עובדים לפי הוראות אנשי האוצר?

דוד רותם: זה דבר שאני לא מבין אותו.

דוד רותם: בא אלינו משרד האוצר ואומר שזה לא קורה בזמן ולכן נכריח אותם בחוק

אמיר בשה: אם יורשה לי, לצערנו הרב כמעט כל הליך בחירות של דירקטורים מקרב העובדים, שזה הליך שמעוגן בתקנון ומתבצע בשיתוף ארגון העובדים היציג, כאשר עובדים בוחרים בנציגיהם, מהרגע שזה מגיע אל השרים, לצערנו הרב זה נתקע.

אמיר בשה: בג"ץ אמר את דברו מספר פעמים לגבי העניין הזה.

אמיר בשה: ההסתדרות, ארגון העובדים היציג, בלית ברירה נאלץ להגיש עתירה לבית המשפט העליון ביושבו כבג"ץ בבקשה להורות לשרים למנות וגם זה לא כל כך עוזר לנו.

דוד רותם: אתה רוצה לומר לי שלא רק שלא שומעים בקול פקידי האוצר, גם לא שומעים בקול הבג"ץ?

אמיר בשה: לא.

אמיר בשה: כאשר יש מספר פסקי דין של בג"ץ שאומר שיש חובה סטטוטורית למנות את הדירקטורים מקרב העובדים, גם זה, על אף שכל השרים והעוזרים שלהם מודעים לפסיקה הזאת, זה לא עוזר לנו.

אמיר בשה: לכן ובלית ברירה נדרש תיקון החקיקה כאמור שקוצב לשרים את פרק הזמן המאוד סביר מבלי לפגוע להם בשיקול הדעת כמובן.

יוחנן פלסנר: החוק הזה הוא במסגרת עסקת החבילה?

אמיר בשה: כן.

ענבל רונן: זה במסגרת עסקת החבילה או פורום שולחן עגול.

ענבל רונן: זה מקובל גם עלינו במשרד האוצר.

ענבל רונן: גם אנחנו ערים לתופעה.

ענבל רונן: תלוי ועומד הליך בקשר לחברת חשמל.

ענבל רונן: אנחנו יודעים כמובן שהוועדה איננה מחויבת בהסכמות או בסיכומים שהתקבלו בפורום שולחן עגול, אבל זה מקובל גם על כל משרדי הממשלה הרלוונטיים להצעת החקיקה הזאת.

ענבל רונן: זה נעשה בהתאם לבקשה של ההסתדרות ואנחנו ערים לכך יש בעיה אמיתית בנושא הזה.

ענבל רונן: לגבי האכסניה אולי יש שאלה, אבל קיימת בעיה אמיתית ובעניין הזה אנחנו רואים עין בעין עם חברינו מההסתדרות.

יוחנן פלסנר: הדירקטורים האחרים שאמורים להיות ממונים, גם כלפיהם זה חל או שזה רק משהו מיוחד לחברים מההסתדרות?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: זה לעובדים.

דוד רותם: תכף נשמע את עורכת-הדין שפניץ שתסביר לנו את הבעייתיות.

דוד רותם: בוא נאמר שגם דירקטורים אחרים לא ממונים בזמן.

יוחנן פלסנר: ודאי.

יוחנן פלסנר: לכן השאלה למה לעשות את זה רק במקרה הזה.

דוד רותם: אם אתה שואל אותי, לא היה צריך לעשות את זה בחקיקה.

דוד רותם: אילו הייתי חושב על זה מראש, הייתי מבקש את מזכיר הממשלה להיות כאן כדי שיסביר לי כי אני לא מבין.

דוד רותם: שרים לא מקיימים את החוק במדינת ישראל?

דוד רותם: זה מאוד מפריע לי.

דוד רותם: אני צריך בחקיקה לקבוע לשרים?

אמיר בשה: עניין החקיקה הוסכם על כל הגורמים שנוגעים בעניין בעת ניסוח הצעת החוק.

אמיר בשה: זה שזה צריך לבוא לידי ביטוי בחקיקה ולא בהחלטת ממשלה או בתקנות מוסכם על כל הגורמים שניסחו את הצעת החוק הזאת.

אמיר בשה: העניין עלה במסגרת השיח.

דוד רותם: יש רק בעיה אחת והיא שזה עוד לא מוסכם עלי.

אמיר בשה: זה בוודאי.

דוד רותם: זה שזה מוסכם עליכם ועל משרד האוצר, על הקואליציה ועל האופוזיציה ועל כל המפלגות זה באמת לא כל כך מזיז לי.

אמיר בשה: אני מכבד את אדוני ואת הוועדה הנכבדה.

אמיר בשה: גם הנוסח שקיבלתי חמש דקות לפני הישיבה הוא לא הנוסח עליו דיברנו.

דוד רותם: אבל הוא מקובל עליכם.

אמיר בשה: עיקרו בוודאי מקובל עלינו.

אמיר בשה: אני רוצה לציין שמדובר בהליך בחירות.

אמיר בשה: כלומר, מי שבוחר את נציגי העובדים, לא ממנה, אלה העובדים עצמם ויוצא שלאחר שנה, שנתיים ושלוש לאחר תום הבחירות, האיש ממונה.

דוד רותם: זה בסדר, אבל תכף נשמע מעורכת-הדין שפניץ כמה זה קורה לדירקטורים שהם לא מקרב העובדים.

טנה שפניץ: אני כאן כיושבת-ראש הוועדה ואני רוצה להצטמצם לנושא, אבל החברים מרשות החברות וממשרד האוצר יוכלו בטח לתת את הנתונים היותר מדויקים.

טנה שפניץ: מה שאני יכולה לומר זה שאנחנו כוועדה, כאשר אנחנו דנים בדירקטורים – במנכ"ל וביושב-ראש – אנחנו בוחנים את כל ההרכב של הדירקטוריון וצרכים כאלה ואחרים שחבל על הזמן לפרט.

טנה שפניץ: במסגרת זאת אני יכולה לומר שיש חוסר רציני בדירקטורים, ביושבי-ראש וגם במנכ"לים.

טנה שפניץ: זה לא בא להוריד מהנקודה של דירקטור מקרב העובדים שיש לו עוד נקודה נוספת והחברים הציגו את זה.

טנה שפניץ: יש משהו ייחודי מכל הבחינות לדירקטור מקרב העובדים.

טנה שפניץ: אני לא יודעת כמה הוועדה רוצה להיכנס לזה, אבל אין ספק שקיימת תופעה כללית של חוסר בדירקטורים ואנחנו רואים את זה.

טנה שפניץ: החברים עם המבט היותר כללי, בטח יוכלו להתייחס.

יוחנן פלסנר: הצעת החקיקה הזאת לא נותנת פתרון מערכתי אלא היא מתייחסת להיבט מאוד מסוים.

דוד רותם: רק לדירקטורים של עובדים.

טנה שפניץ: בהחלט.

יוחנן פלסנר: הגברת הציגה כאן בעיה מערכתית.

דוד רותם: אנחנו נגיע לבעיה המערכתית.

דוד רותם: עורכת-הדין שפניץ, כשאת אומרת חסרים דירקטורים, חסרים דירקטורים שמוגשים לוועדה שלכם או שהם בעלי כשירויות?

דוד רותם: היום אנחנו יודעים שמי שקשור פוליטית לאחד השרים הממנים צריך מומחיות מיוחדת כדי להתמנות.

דוד רותם: מכיוון ש-99 חוזים מאזרחי המדינה איכשהו קשורים למערכת הפוליטית, האם האנשים לא מוגשים אליכם?

טנה שפניץ: אני מדברת על כך שאין.

טנה שפניץ: אם כבר הגיע לוועדה, אני לא סופרת את זה כאילו אין.

טנה שפניץ: לפעמים יש לנו שאלות, לפעמים אין לנו שאלות, פה ושם יש כאלה שאין להם כישורים מיוחדים או יש להם כישורים מיוחדים.

טנה שפניץ: אני מדברת על התופעה שלא מגיעים לוועדה.

טנה שפניץ: יש גם תופעה, אבל אין לי נתונים מספריים, שהוועדה חושבת שמישהו כשיר ואחר כך הוא לא מתמנה, אבל יכול להיות שיתגלה גם מידע נוסף.

טנה שפניץ: כל הדברים האלה, אני באמת לא מצויה בהם.

טנה שפניץ: מה שאני יכולה לומר, מידיעה אישית, שכאשר אנחנו בוחנים הרכבים, וכמובן אחרי הבחירות – כאשר לפני הבחירות כבר עצרנו חלק, כלומר, היו מינויים אבל מאוד בקפידה ומאז הבחירות אנחנו רואים שהמינויים לא ממש התחדשו בקצב – בוודאי שיש מחסור.

חיים ראובן זהבי: אני ממונה על תחום הדירקטורים בהסתדרות ועל כל הליך הבחירה.

חיים ראובן זהבי: התביעה שלנו לעגן את הנושא בחקיקה לא הייתה באה לעולם לו הדברים היו מוסדרים.

חיים ראובן זהבי: עובדים מקיימים מערכת בחירות, הולכים לבחירות, מקיימים מערכת בחירות על פי התקנות שנמשכת כשלושה חודשים, אחרי שנבחרים מחכים שנה ושנתיים וזה מאבד את כל הערך הדמוקרטי של כל העניין.

חיים ראובן זהבי: בדרך כלל אנחנו נאלצים בעתירות לבג"ץ או באיומים בעתירה לבג"ץ על מנת שהשרים יקיימו את חובתם.

חיים ראובן זהבי: גם ההצעה כפי שהיא מוגשת כאן היום איננה לרוחנו.

חיים ראובן זהבי: הבעיה היא שהשרים היו צריכים למלא את תפקידם, אבל הם לא מילאו אותם.

חיים ראובן זהבי: מה יקרה במקרה הזה?

חיים ראובן זהבי: גם אנחנו חושבים שצריך לתת לעסק הזה פתרון כי בכל אופן העובדים הלכו לבחירות ואמרו את דעתם.

חיים ראובן זהבי: נכון שהרבה פעמים קורה שהשרים מבטלים את דעתם של העובדים וממנים שלא בהתאם לתוצאת הבחירות, אבל משהו נעשה.

חיים ראובן זהבי: בינתיים מה שקורה הוא שמתקיימות בחירות, אחרי שנתיים-שלוש זה מאבד מערכו כאשר בסך הכל מדובר בתקופת כהונה של שלוש שנים.

חיים ראובן זהבי: זאת אומרת, במקום לקיים כל שלוש שנים בחירות כסדרן, אם השרים לא ממנים, יוצא שמקיימים בחירות פעם בחמש שנים, פעם בארבע שנים, פעם בשש שנים, וזה מאבד מערכו.

חיים ראובן זהבי: אני חושב שלצערי אנחנו נזקקים למחוקק כדי שהשרים ידעו שבנושא הזה יש יראה של המחוקק שבמידה שהם לא יקיימו את חובתם, יעשה את זה החוק.

דוד רותם: האם יש הוראות לגבי בחירת נשים?

חיים ראובן זהבי: בוודאי.

חיים ראובן זהבי: יש העדפה מתקנת.

דוד רותם: לא שאלתי על העדפה מתקנת.

דוד רותם: כאשר הולכים לבחירות בחברה מסוימת, האם חייבות להיבחר גם נשים?

חיים ראובן זהבי: לא חייבות.

חיים ראובן זהבי: יש לנו נשים שנבחרו לדירקטוריון.

אמיר בשה: בפרקטיקה תמיד ניתנת עדיפות לנשים.

חיים ראובן זהבי: אכן, בפרקטיקה ניתנת עדיפות.

דוד רותם: מה פירוש בפרקטיקה ניתנת?

חיים ראובן זהבי: השרים רשאים לעשות העדפה מתקנת בין המועמדים.

דוד רותם: נבחרו שישה ואף אחד מהם לא אישה.

דוד רותם: זה יכול להיות?

חיים ראובן זהבי: כן.

דוד רותם: אז יכול להיות שתבוא ועדת שפניץ ותתייחס לזה?

אמיר בשה: רק לשרים יש שיקול דעת לבחור מבין ששת הנבחרים הראשונים מקרב העובדים.

דוד רותם: שאלתי שאלה אבל אתם לא מקשיבים כי אתם כבר נותנים לי את התשובה שלכם אותה שמעתי.

דוד רותם: נבחרו שישה עובדים ואף אחד מהם לא אישה.

דוד רותם: בדירקטוריונים צריכות להיות נשים.

דוד רותם: זה מגיע לוועדת שפניץ ואומרת ועדת שפניץ שבדירקטוריון הזה יש כבר חמישה גברים ואתם רוצים להוסיף עוד שניים, כך שזה יהיה דירקטוריון של שבעה גברים ולכן יש בעיה.

יוחנן פלסנר: זה דירקטוריון שמממש את רוחו של הרב הצבאי הראשי.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, כאן זה לא קדימה אלא כאן אלה דברים רציניים.

יוחנן פלסנר: זה ישראל ביתנו?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: כאן זה ישראל ביתנו ולכן הדברים כאן הם רציניים ובלי בדיחות.

אמיר בשה: אם אישה לא העמידה את עצמה לבחירה.

דוד רותם: העמידה ולא נבחרה.

דוד רותם: שמעת על האפשרות הזאת?

אמיר בשה: כן, שמענו.

דוד רותם: אנחנו יודעים שיש אישה שהעמידה את עצמה להיות מועמדת לראשות הממשלה, אבל היא ראש האופוזיציה.

דוד רותם: זה קורה במשפחות הכי טובות.

יוחנן פלסנר: אבל אין כאן בדיחות.

דוד רותם: זאת לא בדיחה.

דוד רותם: זה דבר רציני מאוד.

אמיר בשה: להבדיל אלף אלפי הבדלות, לבחירות לוועד עובדים בהתאם לתקנון ועדי עובדים, אם אישה לא נבחרה, זה משהו אחר.

דוד רותם: אבל לא עשיתם את זה בדירקטוריון.

אמיר בשה: בדירקטוריון ישב המחוקק ב-1975 ומתקין התקנות.

חיים ראובן זהבי: אני יכול להקצין.

חיים ראובן זהבי: אני יכול להראות לך במקומות עבודה כאשר יש אחוז ניכר של נשים ולו הנשים היו בוחרים בנשים, לא הייתה בעיה.

חיים ראובן זהבי: אני יכול לקחת את חברת דואר ישראל, לו כל הנשים היו מצביעות למועמדת אישה, הייתה אישה.

חיים ראובן זהבי: במקרה הזה, בדואר ישראל, דווקא בחרו אישה, אבל אני יכול לתת לך כדוגמה חברות אחרות שם מגישות נשים ומרביתן נשים אבל נשים לא בוחרות נשים או שמדרגות אותן בדירוג נמוך.

אמיר בשה: יש לציין שמכהנות נשים בדירקטורים מקרב העובדים גם בנמל אשדוד וגם בחיפה.

אמיר בשה: אני לא חושב שזאת הבעיה.

אמיר בשה: יש לנו בעיות אחרות, אבל לא זאת הבעיה.

השאלה היא אם בעצם אתם כן מנסים ליישם את החוק בהעדפה מתקנת.

חיים ראובן זהבי: אנחנו לא יכולים להתערב בבחירות.

חיים ראובן זהבי: בחירות הן בחירות.

חיים ראובן זהבי: אנחנו לא רוצים להתערב.

חיים ראובן זהבי: אנחנו משתדלים לארגן את הבחירות.

אם נשים לא מגישות מועמדות, אני מבין, אבל כאן מדובר במעקבים שאנחנו עשינו בכנסת כבר כמה וכמה פעמים, גם במגזר של נשים, יש לנו ועדת חקירה פרלמנטרית לגבי המגזר הערבי, שגם שם גילינו שכמה וכמה פעמים הייתם אמורים כן להכניס אותם והם לא הוכנסו.

חיים ראובן זהבי: אני מסכים אתך במאה אחוזים אבל כאן מדובר בבחירות.

חיים ראובן זהבי: יש שיקול דעת לשר.

חיים ראובן זהבי: לעובדים יש בסך הכל שני נציגים.

חיים ראובן זהבי: בדרך כלל כאשר נבחרת אישה, השר ממנה אותה, אבל יש כאן שיקול דעת לשרים.

חיים ראובן זהבי: השרים יכולים להחליט מבין המועמדים.

חיים ראובן זהבי: דווקא אלה שעמדו לבחירה, אנשים בהליך דמוקרטי בחרו את המועמדים שלהם, ולא מדובר בקבוצה גדולה אלא מדובר בשני נציגים בלבד שמגיע לעובדים בדירקטוריון.

חיים ראובן זהבי: אם נבחרת אישה, אין שום בעיה.

חיים ראובן זהבי: יש לנו כמה דוגמאות שנבחרה אישה במקום יותר נמוך אבל הקפיצו אותה.

איך החוק קובע את הסוגיה הזאת?

סיגל קוגוט: החוק מחייב שבדירקטוריון יהיה ייצוג הולם.

סיגל קוגוט: הוא לא נוקב במספר.

סיגל קוגוט: זה עניין יחסי.

סיגל קוגוט: זה נכון שבבחירות לא מתערבים.

סיגל קוגוט: לכן גם הוועדה בכנסת הקודמת לייצוג הולם לנשים במפלגות, גם לא הייתה בעד זה והיא לא רצתה להתערב בתוך בחירות פנימיות בתוך ארגון.

סיגל קוגוט: הארגון בוחר בחירות פנימיות ואחר כך בכל הדירקטוריון צריך גם ייצוג הולם לכל מיני סקטורים.

סיגל קוגוט: זה נכון שבג"ץ קבע שלא חייבים לקחת דווקא את מספר 1 ו-2.

סיגל קוגוט: הם צריכים לתת שישה נציגים ומותר לשר, אם הוא רואה שמספר 5 נגיד היא אישה, לומר שבגלל שבכל הדירקטוריון הוא צריך ייצוג הולם, הוא לא ייקח את מספר 1 ו-2 למרות שהעובדים נתנו להם יותר קולות אלא הוא ייקח מועמד עם קולות פחותים אבל כך הוא גם מסמן וי.

סיגל קוגוט: זה אחרי הבחירות.

סיגל קוגוט: לשר יש אפשרות תמרון.

לכן עושים חקיקה כדי שבחקיקה כן רוצים שתהיה אישה אפילו שלא נבחרה אישה.

חיים ראובן זהבי: אתה מאבד את רצון הבוחר.

חיים ראובן זהבי: החוק היום אומר שבוחרים והעובדים שהולכים לקלפי, הם מחליטים לדרג ומדרגים מי שהוא במקום הראשון, במקום השני, במקום השלישי וכולי.

חיים ראובן זהבי: לא מעט פעמים קרה שנשים הוקפצו ואנחנו לא יצאנו נגד זה.

חיים ראובן זהבי: אני רק יכול לומר לך שאלה שנבחרו מאוד מתקוממים.

חיים ראובן זהבי: הם אומרים שקיבלו את האמון אבל קפצו מעליהם כי יש אישה.

זה הוויכוח כאשר עושים העדפה מתקנת.

תמיד זה בא על חשבון מישהו אחר.

אני מבין שאתם אומרים שבבחירות אתם לא מתערבים.

חיים ראובן זהבי: אנחנו לא מתערבים בהליך הבחירות.

חיים ראובן זהבי: אנחנו מוודאים שהבחירות מתנהלות כסדרן, על פי התקנות, יש תקנות לבחירת נציג ואנחנו לא מתערבים בבחירות.

אמיר בשה: מי שממנה מתוך הנבחרים אלה הם השרים, להם יש את מלוא שיקול הדעת לבחור מכל השישה את מי שהם מוצאים לנכון בלי קשר למה שהבוחר עצמו קבע.

אדוני היושב-ראש, הם אומרים שבשלב הבחירות הם לא מתערבים.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: אנחנו יודעים שבחירות הן תמיד עצמאיות.

דוד רותם: זה בסדר.

דוד רותם: גם בוועדי עובדים.

טנה שפניץ: מה שאני רואה זה שיש גופים שהם משותפים, ואלה בעיקר קרנות השתלמות נדמה לי, להסתדרות ולממשלה.

טנה שפניץ: שם גם אנחנו לא מתערבים.

טנה שפניץ: אני דואגת לחלק של הממשלה כי החוק חל על השרים אבל שם אני חושבת שכן היה רצוי שיהיו יותר נשים מההסתדרות.

טנה שפניץ: עד כמה שאני אומרת את זה במבט שטחי, מבלי שבדקתי כי לא התכוונתי להעלות את זה, אין ייצוג גדול לנשים.

טנה שפניץ: אולי שם תראו.

טנה שפניץ: שם לא מדובר בבחירות אלא מדובר במינוי ויש לכם את מלוא שיקול הדעת.

דוד רותם: נתחיל לקרוא את החוק.

יוחנן פלסנר: הסתייגויות מגישים עכשיו?

דוד רותם: על כל סעיף שיש לך הסתייגות.

דוד רותם: אתה רוצה שנרשום לך הסתייגות דיבור או אתה רוצה הסתייגות מהותית?

דוד רותם: אין בעיה.

יוחנן פלסנר: אם אני רוצה הסתייגות על כל החוק?

סיגל קוגוט: במקרה הזה אתה יכול, כי זה חלק מחוק ההסדרים.

יוחנן פלסנר: אם אני רוצה לבטל את כל החוק, לפני שאנחנו מגיעים אליו.

סיגל קוגוט: אתה אומר שסעיף זה וזה, בטל.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על כל החוק,על סעיף 256.

יוחנן פלסנר: בשם כל חברי האופוזיציה, שיש לי את החתימות שלהם, אני רוצה לבטל את סעיף 256.

יוחנן פלסנר: זה בשם כל האופוזיציה.

דוד רותם: תביא מכתב.

יוחנן פלסנר: יש לי.

דוד רותם: יש לך בכתב?

יוחנן פלסנר: כן.

יוחנן פלסנר: כולל אחמד טיבי.

דוד רותם: אחרי שנסיים את ההקראה, אתה תאמר לנו מה ההסתייגות שלכם.

יוחנן פלסנר: יש לי גם לגבי הסעיפים השונים.

דוד רותם: תאמר את ההסתייגות לגבי כל סעיף וסעיף.

יוחנן פלסנר: אבל גם לגבי כל החוק.

דוד רותם: בסוף אתה תאמר שאתה מבקש שסעיף 256 בטל.

דוד רותם: אחר כך יש לך גם לחילופין.

סיגל קוגוט: לחילופין, צריך לפי הנוסח הזה.

דוד רותם: קודם כל, אנחנו נרשום את ההסתייגות הראשונה שלכם שסעיף 256 בטל.

יוחנן פלסנר: יימחק.

דוד רותם: אתה יכול לנמק לנו למה צריך לבטל אותו?

יוחנן פלסנר: נראה לי שזה די ברור.

יוחנן פלסנר: אני אשמח לנמק.

דוד רותם: אני רוצה שההסתדרות תבין מה סיעת קדימה עושה לה.

יוחנן פלסנר: אני לא מייצג כאן לא את ההסתדרות אלא אני מייצג את האופוזיציה.

יוחנן פלסנר: אני חושב שעלה כאן

יוחנן פלסנר: בדיון שיש כאן בעיה מערכתית שנדרש לתת לה טיפול מערכתי והטיפול שניתן כאן הוא טיפול מאוד נקודתי ומאוד ספציפי, רק לסקטור ספציפי של דירקטורים.

יוחנן פלסנר: אני חושב שזה לא נכון לנו כחברי כנסת וככנסת לראות בעיה מערכתית, להבין שהיא מערכתית ולטפל רק בפלח מאוד ייחודי שלה, דבר שיכול להגביר את חוסר האיזון.

דוד רותם: גם את העולם בראו בשישה ימים ולא ביום אחד.

יוחנן פלסנר: אם אתה אומר לי שתוך שישה ימים תוכל לפתור את הבעיה המערכתית, אני הולך אתך.

דוד רותם: עם כל הכבוד, לאלוהים לקח שישה ימים לברוא את העולם.

יוחנן פלסנר: את העולם הזה אבל לא את חוק החברות הממשלתיות.

דוד רותם: לנו זה ייקח קצת יותר משישה ימים.

דוד רותם: אבל יש לפחות יתרון חלקי לבעיה מערכתית.

יוחנן פלסנר: לא, אני חושב שזה מוטעה ולא רציני.

דוד רותם: אתה אומר שלא צריך לפתור את חצי הבעיה אלא או את הכל או כלום.

יוחנן פלסנר: ודאי כדי ליצור מערכת שלמה שכוללת את מלוא האיזונים.

יוחנן פלסנר: ממצב של אנומליה אחת נגיע לאנומליה שנייה.

דוד רותם: על ההסתייגות הזאת נצביע כבר עכשיו כדי שהוא יוכל אחר כך להסתייג מכל סעיף וסעיף.

יוחנן פלסנר: אולי שכנעתי את חבריי.

דוד רותם: בודאי, שכנעת את כולם.

יוחנן פלסנר: מספיק לשכנע רק אחד ואז אנחנו בתיקו.

דוד רותם: ואז נופלת ההסתייגות.

דוד רותם: אותי שכנעת.

דוד רותם: עכשיו אתה רוצה להצביע?

דוד רותם: אנחנו נצביע בסוף על הכל ביחד.

סיגל קוגוט: 256.

סיגל קוגוט: תיקון חוק החברות הממשלתיות.

סיגל קוגוט: בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, אחרי סעיף 18ג יבוא: "18ד קציבת מועדים למינוי דירקטור מקרב העובדים (א) התקיימו בחירות לקביעת נציג נבחר, יעביר ארגון העובדים היציג את תוצאות הבחירות הסופיות לשרים ולרשות.

סיגל קוגוט: לאחר העברת התוצאות כאמור יקבלו השרים והרשות לידיהם את המידע הנדרש.

סיגל קוגוט: (ב) התקבל כל המידע הנדרש, יעבירו השרים לבדיקת הוועדה לבדיקת מינויים, בתוך 60 ימים ממועד קבלתו את עניינו של נציג נבחר, אחד או יותר, המועמד לכהונת דירקטור מקרב עובדי החברה (בסעיף זה –מועמד).

סיגל קוגוט: (ג) אישרה הוועדה לבדיקת מינויים את המועמדות לפי סעיף קטן (ב), יקבלו השרים החלטה לפי סעיף 18 בתוך 30 ימים ממועד מתן האישור כאמור, אלא אם כן מצאו, בתוך תקופת 30 הימים כאמור, אי אין למנות את המועמד.

סיגל קוגוט: ואולם נדרש בירור נוסף לגבי המועמד בשל בחינת הוועדה לבדיקת מינויים או בשל מידע שקיבלו השרים או הרשות לאחר שהעבירו את בדיקתו של נציג נבחר לוועדה לבדיקת מינויים (או לאחר אישורה), תימנה התקופה כאמור ממועד קבלת המידע הנדרש.

סיגל קוגוט: (ה) בסעיף זה - "ארגון העובדים היציג" – הארגון שעמו נמנה המספר הגדול ביותר של עובדים מאורגנים בחברה.

סיגל קוגוט: ""המידע הנדרש" – כל מידע הנדרש מהנציגים הנבחרים, מהחברה או מארגון העובדים היציג, או מכל גורם אחר, לצורך הבאת עניינו של מועמד לבדיקת הוועדה לבדיקת מינויים או לצורך השלמת המינוי לפי סעיף 18, לפי העניין.

סיגל קוגוט: "נציג נבחר" – נציג שנבחר מקרב עובדי החברה המוצע להתמנות כדירקטור, בהתאם להוראות סעיף 17(ג)(3)".

סיגל קוגוט: 256א תיקון חוק החברות הממשלתיות – הוראות מעבר הוראות סעיף 18ד לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, כנוסחו בסעיף 256 לחוק זה, יחולו גם לעניין הליך מינוי דירקטור מקרב העובדים שהחל לפני תחילתו של חוק זה, ובלבד שאם התקבל כל המידע הנדרש או אישרה הוועדה לבדיקת מינויים את המועמדות לפני תחילתו של חוק זה, יימנו התקופות האמורות באותו סעיף החל מיום תחילתו של חוק זה.

סיגל קוגוט: גונן, איזה תאריך אתה רוצה לתחילה?

גונן גומלסקי: מתי צפוי להתפרסם החוק?

סיגל קוגוט: הוא עובר באמצע יולי.

גונן גומלסקי: אם מדובר בסוף יולי, נגיד 1 בספטמבר.

טנה שפניץ: סיגל, מבחינת הנוסח.

טנה שפניץ: אני לא חושבת שהוועדה שלנו מאשרת.

טנה שפניץ: היא מוצאת ככשיר.

טנה שפניץ: אנחנו לא מאשרים.

סיגל קוגוט: אני אבדוק את זה.

סיגל קוגוט: ראיתי בחוק החברות שכתוב אישור, אבל אני אבדוק.

טנה שפניץ: כתוב שהיא בודקת את תנאי הכשירות.

סיגל קוגוט: אני אבדוק את הנוסח.

כמה מועמדים כאלה בדרך כלל מצטברים?

טנה שפניץ: אני לא יודעת.

טנה שפניץ: תשאלו כמה חברות בכלל יש עם מעל מאה עובדים.

חיים ראובן זהבי: יש לנו נציגות כיום ב-15 חברות.

יוחנן פלסנר: 15 חברות ממשלתיות.

חיים ראובן זהבי: כן.

יוחנן פלסנר: 15 חברות, שני דירקטורים.

חיים ראובן זהבי: אבל יש לנו בעיה של שני מקומות שבדירקטור השני עוד לא מונה, אחד נמצא בהליך משפטי.

יוחנן פלסנר: בכמה חברות לא ממונים כרגע?

טנה שפניץ: לדעתי יש 25 חברות מעל 100 עובדים.

חיים ראובן זהבי: בדקתי את הסטטוס שלהן, אם הן חברות ממשלתיות או חברות מעורבות.

אנחנו מדברים בערך על 20 או 25 חברות.

טנה שפניץ: כן, זה סדר הגודל.

טנה שפניץ: בכל אחת יכולים להיות שני דירקטורים.

יוחנן פלסנר: אבל כמה מהם לא מונו?

חיים ראובן זהבי: ישנם כאלה שעדיין לא מונו ונמצאים בהליכי מינוי.

חיים ראובן זהבי: יש לנו ברכבת, התקיימו בחירות לפני חמישה חודשים ועדיין לא מונו.

חיים ראובן זהבי: יש לנו עדיין בעיות בחברת שחם, חברת בת של מקורות.

דוד רותם: ברכבת, אני מבין שאם ימנו שני דירקטורים מטעם העובדים, הם יוכלו לקבל את כל ההחלטות ויהיה להם רוב בדירקטוריון.

חיים ראובן זהבי: בהחלט יש בעיה עם מספר הדירקטורים.

יוחנן פלסנר: מדובר בסופו של דבר, להבנתי, בממש מקרים אחדים ובודדים שהחוק הזה אמור להיות תקף לגביהם.

דוד רותם: לא מקרים אחדים בודדים.

יוחנן פלסנר: סך כל הסיפור הוא 30-40 דירקטורים אבל רובם ממונים בפועל.

חיים ראובן זהבי: תסתכל על זה על פני תקופה.

יוחנן פלסנר: אלה שבפועל שמעוכב המינוי שלהם, לדעתי מדובר במקרים בודדים.

דוד רותם: נכון, אבל מה שקורה זה שעד שמינו את אלה עד היום, לקח ארבע שנים.

אמיר בשה: אדוני היושב-ראש, כמעט כל הליך בחירות, כל הליך של מינוי, הוא מורכב והוא לוקח יותר מתשעה ירחים.

חוץ מקדימה, כולם מערערים על הבחירות.

דוד רותם: אם כן, זאת ההסתייגות הראשונה שלך.

דוד רותם: מה עוד יש לך?

יוחנן פלסנר: אני חושב שבמקום חוק, אפשר לאמץ את שיטות המינויים של ש"ס.

דוד רותם: שיטת המינויים של ש"ס, אתה מתכוון השיטה בה הממשלה הקודמת הייתה ממנה את שריה לפי הוראות ש"ס.

יוחנן פלסנר: לא.

יוחנן פלסנר: השיטה בה ישראל ביתנו נכנעת טוטלית לכל הדרישות של ש"ס.

יוחנן פלסנר: אתה לא היית אתמול במליאה.

דוד רותם: כן, אנחנו נכנעים לכל דרישות ש"ס מסיבה אחת פשוטה, כי החשש שלנו שאם לא ניכנע לדרישות ש"ס, הממשלה תיפול ואז נצטרך להקים קואליציה עם קדימה.

יוחנן פלסנר: נכון.

יוחנן פלסנר: ואז?

דוד רותם: יום כיפור כזה אל תפיל עלינו.

אדרבה, הערעורים המשפטיים בטח גם בקרב אלה שהעדיפו אחד על פני השני.

אני מנחש את זה לפי ההסבר הקודם.

הקפיצו אנשים אחד מעבר לשני.

טנה שפניץ: אבל זאת לא הקפצה.

אני לא מדבר על העדפה מתקנת.

טנה שפניץ: הפסיקה אומרת במפורש, וזאת גם התיאוריה, שדירקטור מקרב העובדים הוא ככל דירקטור והוא צריך לפעול לטובת החברה.

טנה שפניץ: ולכן, אם השר, כמובן בתום לב, מתרשם שמספר 3 יוכל לתרום יותר לחברה מאשר מספר 1, הפסיקה אומרת שזה לגיטימי שהוא יבחר במספר 3 כשיקול הדעת שלו במינוי.

דוד רותם: איזה עוד הסתייגויות יש לך?

סיגל קוגוט: מה אתה מציע לתקן?

יוחנן פלסנר: סעיף (א) הוא טכני.

יוחנן פלסנר: סעיף (ב), אני אתן את ההצעה – 120 במקום 60 ואני גם אסביר אותה.

דוד רותם: אתה רוצה 120?

יוחנן פלסנר: כן.

סיגל קוגוט: למה?

יוחנן פלסנר: אני אסביר את הרציונל.

דוד רותם: כי פה אתה יכול לשכנע אותי.

דוד רותם: אתה רוצה לעזור לעובדים או אתה רוצה לפגוע בעובדים?

דוד רותם: אתה בעצם מבין שאתה נותן לשרים במקום חודשיים לשחק עם זה, ארבעה חודשים.

דוד רותם: בקיצור, אתה לא רוצה דירקטורים מטעם העובדים.

דוד רותם: אני רק רוצה שהדברים יהיו ברורים.

יוחנן פלסנר: לא, אני רוצה דירקטורים מטעם העובדים אבל אני מסתכל על התהליך.

יוחנן פלסנר: לכאורה, אם אני רוצה סתם להקשות כאן, אני יכול להוריד, אבל אני חושב שמבחינת התהליך, אנחנו רואים שיש כאן תהליך שלוקח זמן ושוקלים את כל השיקולים, ומסתכלים לאו דווקא על הדירקטורים האלה.

דוד רותם: אתה לא קראת את סעיף (ב).

דוד רותם: סעיף (ב) הוא המועד להעביר את זה לוועדה של עורכת-הדין שפניץ.

דוד רותם: זה טכנית.

יוחנן פלסנר: טכנית אין סיבה לעכב.

יוחנן פלסנר: אני הייתי מוריד את זה.

זה גם (ג) וגם (ד).

יוחנן פלסנר: טכנית, אתה צודק, אני מקבל את דבריך.

יוחנן פלסנר: טכנית, אני מוריד ל-45.

דוד רותם: למה לך להוריד ל-45?

יוחנן פלסנר: למה שא יעשו את זה יותר מהר?

יוחנן פלסנר: אם זה רק טכני.

דוד רותם: כי צריך לבדוק את הדברים.

יוחנן פלסנר: אתה אומר לי שזה רק טכני.

דוד רותם: גם 45 ימים זה יותר מדיי.

דוד רותם: אני מציע לך להציע 30, כי אתה משחק אן-דין-דינו.

דוד רותם: אתה לא מתייחס לזה ברצינות.

יוחנן פלסנר: לא נכון.

דוד רותם: יוחנן, אני מצטער, אתה לא מתייחס לזה ברצינות.

דוד רותם: אתה קודם מציע 120, עכשיו אתה מציע 45.

יוחנן פלסנר: בסעיף הזה מדובר על העברה טכנית או לשיקול דעת של המינוי.

דוד רותם: לא, זה לא המינוי.

דוד רותם: יש בחירות, השרים מקבלים את התוצאות, צריכים כאן את שני השרים והם צריכים להעביר את ההחלטה שלהם לוועדה של עורכת-הדין שפניץ.

יוחנן פלסנר: זאת החלטה שלהם או לכל המועמדים שעברו רק לקבל אישור?

דוד רותם: אלה לא כל המועמדים.

יוחנן פלסנר: הם מעבירים רק את מי שהם מעונינים בו?

חיים ראובן זהבי: אותם שניים שבוחרים מתוך השישה.

אמיר בשה: הם מעבירים את אותם שניים.

דוד רותם: הם מקבלים שישה והם מעבירים שניים.

יוחנן פלסנר: אם כן, אני חוזר לעמדתי הראשונה.

דוד רותם: אתה רוצה 120 ימים?

יוחנן פלסנר: כן.

חיים ראובן זהבי: למה להקשות?

יוחנן פלסנר: אני לא מקשה.

חיים ראובן זהבי: אתה לא מבין שאנשים הלכו להליך דמוקרטי, הלכו לבחירות, ואתה למעשה מעקר את תוצאות הבחירות.

דוד רותם: יוחנן, אתה טועה כאן ואני אסביר לך למה.

דוד רותם: כאשר אתה נותן לשרים 120 ימים במקום 60 ימים, אתה נותן להם לשחק ואתה הרי לא רוצה שהם ישחקו.

דוד רותם: לכן באו ואמרו להם 60 ימים.

דוד רותם: אתה לא רוצה לתת לשרים יותר מדיי זמן.

דוד רותם: 60 הימים זה הזמן שבו הם בוחרים את השניים בשיתוף פעולה ומעבירים הלאה.

דוד רותם: אם אתה מחזיר את זה ל-120 ימים, אתה נותן להם ארבעה חודשים לשחק.

120 ועוד 120.

יוחנן פלסנר: אתה הרי מחיל את זה היום רק לגבי נציגי העובדים בדירקטוריון.

יוחנן פלסנר: מה עם יתר הנציגים?

דוד רותם: הם לא בחוק הזה.

דוד רותם: זה חוק אחר.

יוחנן פלסנר: אני רוצה שתהיה כאן הרמוניה.

דוד רותם: לכן הצעת לבטל.

יוחנן פלסנר: לכן דיברתי על כל העניין המערכתי.

יוחנן פלסנר: עוד לא פתרנו את העניין המערכתי ולכן אני אומר שאי אפשר לעשות.

סיגל קוגוט: זאת הסתייגות אמיתית, הוא רוצה הכל או לא כלום וזה בסדר.

דוד רותם: זה ארבע דקות של דיבור.

סיגל קוגוט: לא, ועדת הכנסת קובעת דיבור בלי קשר להסתייגות.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אני מציע שתשיל את מעטה הציניות.

סיגל קוגוט: שאלת שאלה נכונה לגבי מה יקרה עם אחרים.

סיגל קוגוט: איזושהי השפעה כן תהיה לזה כי זאת אמת מידה לסבירות.

סיגל קוגוט: זאת אמת מידה לסבירות אפילו אם זה כתוב עכשיו על העובדים.

סיגל קוגוט: אני לא חולקת על האחרים בהערה שלך.

סיגל קוגוט: בחוק לא כתובים התאריכים, אלה אמות מידה של סבירות, ובוודאי שגם שם יש בעיה.

חיים ראובן זהבי: זאת נקודה כואבת לנו והיא כואבת לנו מאוד מאוד.

סיגל קוגוט: ברור שגם שם יש בעיה.

יוחנן פלסנר: אני מבין שאתה מייצג סקטור ספציפי, אבל התפקיד שלנו הוא לא כזה.

חיים ראובן זהבי: אני לא מייצג סקטור ספציפי.

חיים ראובן זהבי: יש בעיה והבעיה הזאת לא הייתה מגיעה לעולם לו הדברים היו מסודרים.

חיים ראובן זהבי: הבעיה היא שנאלצנו לבקש את התערבות המחוקק.

יוחנן פלסנר: צריך לעשות משהו שהוא מאוזן.

סיגל קוגוט: מערכתית אתה צודק שיש בעיה והגברת שפניץ יכולה להרחיב בזה.

סיגל קוגוט: תהיה פה איזושהי השפעה עקיפה על הסבירות אבל בתוך ההסדר שאתה אומר לספור את הימים, אני רק רוצה שתשים לב שאת ה-60 ימים סופרים מהיום שהגיע כל המידע הרלוונטי.

סיגל קוגוט: יש הגדרה מה זה המידע הרלוונטי.

סיגל קוגוט: ברגע שהשר מקבל את ששת הנציגים האלה, הוא מבקש עליהם מידע רלוונטי.

סיגל קוגוט: זה לוקח זמן.

סיגל קוגוט: זה לא רק טפסים שהם ממלאים.

סיגל קוגוט: הוא יכול לבקש כל מיני – השכלה, המלצות וכולי.

סיגל קוגוט: הוא אוסף עליהם מידע.

סיגל קוגוט: זה לא נספר.

סיגל קוגוט: מהרגע שהוא עצמו אומר שכל המידע הרלוונטי הגיע אליו, הוא קורא את הניירות, נותנים לו 60 ימים.

סיגל קוגוט: כלומר, לפני ה-60 ימים יש לו זמן לאסוף מידע.

יוחנן פלסנר: אמרנו שיש כמה דירקטורים נוספים באוויר.

דוד רותם: אף אחד לא יכול לומר לך משום שיש בכל חברה.

יוחנן פלסנר: כאן בסופו של דבר מדובר בבעיה של אחדים.

יוחנן פלסנר: אנחנו מדברים על כלל הבעיה של עשרות או מאות של עיכובים ודברים כאלה.

דוד רותם: מתי היו הבחירות הכלליות?

דוד רותם: בפברואר.

דוד רותם: בוא נאמר שבדצמבר-ינואר-פברואר-מרץ, עד הקמת הממשלה, מינו דירקטורים כי אתם ניסיתם לסתום את האפשרויות ולתקוע את הדירקטורים שלכם אבל לא הצלחתם לגמרי כי לקח לכם ארבע שנים ואי אפשר בשלושה חודשים האחרונים למנות.

טנה שפניץ: אני לא רוצה להיכנס לרוח הציניות, אם מישהו קורא את הפרוטוקול, בתקופה הזאת היו הגבלות מאוד רציניות ויש הנחיית יועץ משפטי לממשלה.

טנה שפניץ: מונו בעיקר עובדי מדינה שאנחנו לא רואים את הזיהוי הפוליטי שלהם ואנשים במקרים דחופים, מקרי חירום, חוסר קוורום, מקרים כאלה, אנשים ללא זיקה פוליטית.

יוחנן פלסנר: חבל שהעובדות מקלקלות תזה יפה.

דוד רותם: בחירום.

דוד רותם: באיזה חברות מונו?

טנה שפניץ: אני לא זוכרת אבל זה בדרך כלל או שהיה חסר קוורום ואי אפשר היה להפעיל.

דוד רותם: אבל אם חסר קוורום, יודעים את זה בדרך כלל שנה קודם.

דוד רותם: שנה קודם לא מינו ואני גם יכול להסביר לכם למה לא מינו.

יוחנן פלסנר: בוא ננסה רגע להבין את הבעיה המערכתית.

דוד רותם: אתה עוד לא יודע מה הבעיה המערכתית?

דוד רותם: הבעיה המערכתית היא מאוד פשוטה.

יוחנן פלסנר: את אמרת שבעצם הקביעה הזאת אנחנו נקבע איזושהי נורמה שתיתן מספר לגבי הסבירות.

יוחנן פלסנר: עכשיו שכנע אותי היושב-ראש שאם המספר לגבי הסבירות יהיה קטן, אנחנו עלולים לפגוע באיכות המינויים.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: לכן הם לא יעשו את זה תוך 60 ימים, אבל יגידו להם.

יוחנן פלסנר: אבל אמרה היועצת המשפטית.

דוד רותם: היא לא היועצת המשפטית שלי אלא שלך.

דוד רותם: אני לא צריך יועצת משפטית.

יוחנן פלסנר: אני מתייחס להיבט המערכתי.

יוחנן פלסנר: אני מכיר את המורכבות.

דוד רותם: אל תשכח, כאשר אתה מדבר כאן על 60 ימים, אל תשכח שזה אחרי מערכת בחירות של הוועד כאשר עושים בחירות בין העובדים.

יוחנן פלסנר: יש לי את מלוא הכבוד לציבור העובדים ולבחירות, אבל אני עכשיו מסתכל על החברות ועל הבעיה המערכתית.

דוד רותם: אם אתה שואל אותי, זה יפגע כאשר הם תוך חמישה-שישה חודשים יצטרכו להחליט במקרים אחרים.

דוד רותם: אתה לא יכול לקבוע להם את זה בחוק כי זה יגרום לנזקים.

דוד רותם: אתה רוצה להסתייג, בסדר.

יוחנן פלסנר: אני רוצה לנמק.

דוד רותם: מה ההסתייגות שלך בסעיף (ב)?

יוחנן פלסנר: ב-(ב), מבחינת מספר.

יוחנן פלסנר: אחרי ששמעתי את כל הדברים, אני קצת ארד, בכל זאת כדי להראות איזושהי פתיחות לדיאלוג, מ-120 ל-90 או 100.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: אתה רוצה 90.

יוחנן פלסנר: את רוצה גם לכתוב את הנימוק של ההסתייגות?

סיגל קוגוט: לא, לא צריך.

סיגל קוגוט: נימקת בעל פה.

סיגל קוגוט: זה מספיק.

דוד רותם: בסעיף (ג) מה אתה רוצה?

סיגל קוגוט: (ג) זה משהו אחר.

סיגל קוגוט: כאן צריך פחות שיקול דעת כי כבר הם העבירו את השמות לוועדה והוועדה אישרה את השמות.

סיגל קוגוט: עכשיו נותנים 30 ימים להשלים את המינוי.

יוחנן פלסנר: ההפך, דווקא כאן הייתי מקצר, ברגע שזה רק טכני.

יוחנן פלסנר: מה שמטריד אותי זה שלב שיקול הדעת.

יריב לוין: אתה צריך 30 ימים להשלים את הדיל הכולל.

דוד רותם: 30 יום מיום מתן האישור.

דוד רותם: זאת אומרת, האישור ניתן על ידי הוועדה.

יוחנן פלסנר: כאן אני חושב שצריך לבוא לקראת ולקצר את זה ל-15 ימים.

דוד רותם: ממתי?

דוד רותם: ממתן האישור או מקבלת ההודעה?

יוחנן פלסנר: בדיוק לפי התנאים.

דוד רותם: בסדר, אתה רוצה 15 ימים.

יריב לוין: אתה מבין שזה לא סביר.

יוחנן פלסנר: 15 ימים כדי להנפיק את הסטמפה?

יוחנן פלסנר: מה הבעיה?

דוד רותם: מה אדוני מציע בסעיף (ד)?

דוד רותם: שוב יש שם 30 ימים.

גונן גומלסקי: קיבלנו את המסמך הזה רגע לפני הישיבה ואני מבקש הבהרה, כאשר נדרש בירור נוסף, מדוע אמורה רשות החברות לקבל את המידע?

גונן גומלסקי: הרי במצב העניינים הזה, בפרקטיקה, זה או ועדה לבדיקת מינויים שאמורה לקבל מידע נוסף או השרים עצמם.

גונן גומלסקי: רשות החברות כבר לא במשחק.

סיגל קוגוט: אני הבנתי שכל הזמן רשות החברות במשחק.

סיגל קוגוט: זה או או.

סיגל קוגוט: כתבנו או או.

סיגל קוגוט: לפעמים היא מכינה את התיק וכמו שמלכתחילה היא במשחק.

דוד רותם: לא קרה כלום.

דוד רותם: אני יודע שהולכים למנות מישהו דירקטור ושלחתי לרשות מכתב.

דוד רותם: אתה רוצה שהיא תתעלם ממנו?

סיגל קוגוט: זה לא יעכב בזמן.

גונן גומלסקי: אבל לי יש בעיה עם העמדה של רשות החברות אל מול הוועדה לבדיקת מינויים.

גונן גומלסקי: כלומר, לא ברורים לי השחקנים בשלב זה.

סיגל קוגוט: למה?

סיגל קוגוט: מידע שקיבלו השרים או הרשות לאחר מכן.

דוד רותם: הם קיבלו מידע אחרי ההחלטה.

דוד רותם: העובדים בחרו חמישה אנשים, השרים בחרו שניים והעבירו לוועדה, ואז נודע לי שהעבירו את שמו של מישהו, שלחתי מכתב לרשות ואמרתי שהאיש הזה יש לו תיק פלילי בארצות-הברית.

יריב לוין: נפתחה כנגדו חקירה.

סיגל קוגוט: אני מזכירה לך שזה לא שינוי אמיתי מהקונספציה של מה שאנחנו קיבלנו כי אם תראה את ההגדרה שאתם הגדרתם, אני קצת שיניתי את זה, של מידע נדרש, זה ביטוי שמופיע בכל הסעיפים, זה מידע שגם הרשות רשאית.

סיגל קוגוט: לא שיניתי את הקונספציה.

יוחנן פלסנר: בסעיף (ד) במקום בתוך 30 יום ממועד החלטת הוועדה, יבוא בתוך פרק זמן סביר.

יוחנן פלסנר: מקובלת עלי הטרמינולוגיה של היועצת המשפטית של הוועדה.

חיים ראובן זהבי: אז יחזרו ל-120 ימים כמו שאתה ביקשת.

יוחנן פלסנר: כאן זה מקרה שכבר יש בו בעיה ומורכבות.

יוחנן פלסנר: לכן אני לא רוצה ללחוץ לקבל את ההחלטה.

דוד רותם: יש עוד משהו?

יוחנן פלסנר: לא.

יוחנן פלסנר: מוצו זכויותיי כמיעוט.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: אנחנו עכשיו נצביע.

אמיר בשה: יש לי עוד הבהרה ליועצת המשפטית לגבי שינוי בהגדרה מידע נדרש.

אמיר בשה: אנחנו כתבנו מועד קבלת המידע הנדרש.

סיגל קוגוט: אבל אנחנו את המועד הכנסנו בתוך הסעיפים ולכן לא הגדרנו מועד.

סיגל קוגוט: הגדרנו מה זה מידע ואת המועד, זאת לא הגדרה מועד.

סיגל קוגוט: מועד זאת הוראה אופרטיבית שצריכה להופיע בסעיף ולא בתוך ההגדרה.

אמיר בשה: עוד הערה כדי שנבין.

דוד רותם: לא נעים לי לומר, אבל אתה לא צריך להבין כי אתם לא חלק מהמשחק.

דוד רותם: אתם בשולחן העגול אולי משחקים, אבל כאן אתם לא חלק מהמשחק.

ענבל רונן: אצלנו במשרד האוצר השולחן העגול הוא מרובע.

ענבל רונן: פעם ראשונה ששולחים שולחן עגול, זה כאן.

אמיר בשה: אני רוצה להבין מגבירתי או מכל גורם אחר לגבי התוספת.

סיגל קוגוט: כי אתם כתבתם לרבות.

סיגל קוגוט: גם לרבות זה מכל דבר אחר.

סיגל קוגוט: מידע יכול להגיע גם מהציבור והוא לא חייב להגיע רק מהמועמד.

סיגל קוגוט: במקום לכתוב לרבות, שאין לזה שיעור, כתבנו את זה.

סיגל קוגוט: שוב, זה עניין של נוסח.

סיגל קוגוט: זאת יותר קונספציה.

סיגל קוגוט: מידע יכול לבוא, ובדרך כלל הוא בידיעת המועמד והוא זה שמספק אותו, אבל הוא יכול לבוא גם מגורמים חיצוניים.

בשלוש השורות האחרונות של המידע הנדרש, אולי אפשר לחשוב על ניסוח יותר יפה.

מועמד לבדיקת הוועדה לבדיקה.

צריך לחשוב על ניסוח.

סיגל קוגוט: בסדר.

סיגל קוגוט: אני אסתכל על זה עם נסחית החוק.

סיגל קוגוט: אולי לבחינת המועמד.

דוד רותם: אנחנו מצביעים קודם על ההסתייגויות או קודם על החוק?

סיגל קוגוט: על ההסתייגות.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות למחוק את סעיף 256?

דוד רותם: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה

סיגל קוגוט: אבל תגיש לי את זה בכתב.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף (ב).

דוד רותם: ההצעה היא במקום 90 ימים, 60 ימים.

דוד רותם: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

דוד רותם: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה

דוד רותם: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לסעיף (ג) – במקום 30, 15.

דוד רותם: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה

דוד רותם: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לסעיף (ד) – במקום 30 יום, מציעים המסתייגים לומר בתוך פרק זמן סביר.

דוד רותם: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה

דוד רותם: אנחנו מצביעים על כל הסעיף.

דוד רותם: ה צ ב ע ה אושר