ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 65, 2009-06-23 14:30

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009, פרק י"א: העברת האחריות ליפול רפואי בנפגעי תאונות דרכים לקופות חולים.

רביב סובל: זה נושא שנדון ארוכות בכנסת לפני כשנה וחודשיים ואף אושר בוועדה בקריאה שנייה ושלישית.

קריאה: ב-31 במרץ 2008.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, אתה הצבעת בעד?

רביב סובל: בעוונותיו.

חיים אורון: אני חושב שכן.

רביב סובל: אני אציג את הסוגיה.

רביב סובל: היום האחריות לטיפול הרפואי באנשים שנפגעו בתאונת דרכים מוטלת על חברת הביטוח על אף שלחברות הביטוח אין מומחיות בהפעלת שירותי בריאות.

רביב סובל: בפועל הטיפולים ניתנים על ידי קופות החולים ובתי החולים הציבוריים, דבר שמחייב מערכת התחשבנות מאוד מאוד מורכבת בין חברות הביטוח לבין מערכת הבריאות הציבורית בשאלה מה ניתן, האם היה נדרש, לא היה נדרש.

רביב סובל: כאן זה פותח את הפתח לחבר הכנסת אורון שרוצה להתנגד.

רביב סובל: להבדיל מהפעם הקודמת בה אמרנו שהנושא הזה ימומן ישירות מתקציב המדינה, אנחנו מציעים שהמימון של העברת האחריות הזאת יבוצע באמצעות היטל שייגבה מחברות הביטוח, כאחוז מהפוליסה של ביטוי החובה.

אמנון כהן: עכשיו זה יושת עליך.

רביב סובל: פשוט יוצרים מנגנון אחיד לגבייה של התשלום הזה מחברות הביטוח ומעבירים אותו למערכת הציבורית.

חיים אורון: והוא כולו עובר לקופות החולים?

רביב סובל: כן.

חיים אורון: גם אם הוא ישתנה משנה לשנה, זה סכום שעובר?

חיים אורון: זה סכום נקוב?

רביב סובל: זה סכום נקוב.

חיים אורון: כמה כסף?

רביב סובל: יש מה שנקבע בחוק, שהסכום המדויק ייקבע על ידי שר האוצר ושר הבריאות.

רביב סובל: אנחנו עוד בתהליך ובדיונים אל מול חברות הביטוח.

חיים אורון: אז היה מדובר על כמה עשרות מיליוני שקלים שאם הם היו, היו פותרים את הבעיה שנוצרה אז.

רביב סובל: מעבר לסכום של המערכת היום, מדובר על תוספת והגדלה גם של התעריפים בהיקף של 80 מיליון שקלים על מנת להתאים את התעריפים אחרי כן למציאות העכשווית, אבל זה סכום שאנחנו לא מצפים לדרוש מחברות הביטוח.

רביב סובל: מחברות הביטוח אנחנו מצפים לדרוש את ההוצאה הנוכחית.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, למה הייתם אז בעד?

משה גפני: מה הייתה הסיבה לכך?

חיים אורון: היו כאן דיונים מאוד ארוכים והיו מחלוקות.

חיים אורון: אני מודה שאני התנדנדתי אבל בסוף חשבתי שצריך לאשר את זה.

חיים אורון: הטענה הנגדית הייתה – וסביבה היה הוויכוח – לגבי תוספת מקורות שתלך למטרה הנכונה, והופיעו כאן מנהלי בתי חולים שטענו שבסופו של דבר השיקום באמצעות חברות הביטוח הוא יותר נדיב מאשר הוא באמצעות קופות החולים.

חיים אורון: הושמעה טענה שזה לא נכון.

חיים אורון: כלומר, כל אחד ייצג את הצד שלו.

אמיל וינשל: בסך הכל אין לנו התנגדות לנושא הזה כי אם מדובר בהעברת האחריות באופן מלא מאתנו לקופות החולים, מבחינתנו זה בסדר.

אמיל וינשל: השאלה שנשאלת היא האם באמת מעבירים את כל האחריות והטיפולים הרפואיים לקופות החולים, וממה שאנחנו מבינים מעבירים רק חלק מהטיפולים לקופות החולים.

אמיל וינשל: כלומר, אם הבעיה היא באמת בעיה של התחשבנות, לא פותרים את בעיית ההתחשבנות כי חלק מהטיפולים יקבלו בקופות החולים.

משה גפני: זה נכון מה שהוא אומר?

רביב סובל: אני אתייחס לזה.

רביב סובל: היה חסר משפט שיאמר שההעברה היא על התוספת השנייה לחוק, קרי, כל הדברים שבאחריות קופות החולים.

רביב סובל: הוא שואל לגבי טיפולים פסיכיאטריים.

אמיל וינשל: כאשר מדברים על העברת התוספת השנייה, לא להעביר את התוספת השלישית, זה אומר שטיפולים מסוימים כמו למשל אם אדם מקבל פיסיותרפיה, עד 12 טיפולים הוא יקבל במסגרת הקופה, ואם הוא צריך יותר, הוא ילך לחברת הביטוח ואז חברת הביטוח צריכה לשלם בכל מקרה לקופה.

אמיל וינשל: קרי, הבעיה של ההתחשבנות נשארת.

שי חרמש: הוא יצטרך לרוץ בין שניהם?

אמיל וינשל: כן.

אמיל וינשל: מה שיקרה זה מצב שעכשיו קופות החולים יקבלו את הכסף מראש ואז יכול להיות שלהן יהיה אינטרס לקצץ בטיפולים ושאת ההשלמה יקבל האזרח מחברת הביטוח.

אמיל וינשל: בכל מקרה, התחשבנות תהיה.

אמיל וינשל: לכן השאלה היא האם הבעיה היא התחשבנות או האם הבעיה היא כסף.

אמנון כהן: אני מבין שבסוף האזרח נפגע.

חיים אורון: החריץ בין התוספת השנייה לשלישית היה בכל מערכת הבריאות.

יוסף הלוי: היום זה לא מורגש.

חיים אורון: לא מורגש בקטע שלכם.

יוסף הלוי: היום זה לא מורגש גם מבחינת הנפגע כי הוא מקבל.

נסים אוחנה: אני מנהל בית חולים רעות.

נסים אוחנה: גם בשנה שעברה הבעתי את דעתי בעניין ואני רוצה לומר לכם שמה שאני עומד לומר כאן, בעצם משקף גם דעה של מנהלי בתי חולים אחרים שגם הביעו את דעתם בכתב ליושב-ראש ולחברי כנסת אחרים וגם את הדעה של ההסתדרות הרפואית.

קריאה: תגיד שאתה בית חולים שיקומי.

נסים אוחנה: אני בית חולים רעות שהוא בית חולים שיקומי.

נסים אוחנה: חשבתי שאנשים יודעים זאת.

נסים אוחנה: אני לא רוצה לדבר על הנושא של הטיפול הרפואי כי אני חושב שכאן הנושא הזה הוצג היטב.

נסים אוחנה: הטיפול הרפואי בסופו של דבר הולך לרדת לרמה של סל הבריאות ובנוסף המטופל יצטרך להתרוצץ בין חברות הביטוח לבין קופות החולים כדי לקבל את ההשלמות.

נסים אוחנה: יש כאן נושא יותר מהותי.

נסים אוחנה: בוועדת הכספים מדברים על נושא משאבים.

נסים אוחנה: המשאבים לקופות החולים הולכים ומקוצצים משנה לשנה וזאת עובדה.

נסים אוחנה: משנה לשנה המשאבים האלה נשחקים ביחס לצרכים.

נסים אוחנה: מה שאנחנו הולכים לעשות עכשיו זה לקחת מקור חיצוני והוא מקור חיצוני לסל הבריאות.

נסים אוחנה: רבותיי, הנושא הזה הוא מקור חיצוני לסל הבריאות, הוא תוספת עליו.

נסים אוחנה: מה שאנחנו הולכים לעשות זה לקחת אותו, להכניס אותו פנימה לתוך סל הבריאות והוא יישחק אתו ביחד.

נסים אוחנה: יותר מזה, הוא יישחק אתו גם בגלל סדרי העדיפויות של הקופות.

נסים אוחנה: אני רוצה לומר בעניין הזה שיש פתרונות אחרים.

נסים אוחנה: ברור שיש בעיה של התחשבנות אבל יש פתרונות אחרים.

נסים אוחנה: לדוגמה, תיקון של סעיף 22 לחוק, איך תהיה ההתחשבנות בין קופות החולים לחברות הביטוח על פי תעריפים מוסכמים.

נסים אוחנה: גם בנושא הזה שנאמר כאן לגבי התעריפים, צריך לדעת איך מתבצעים התעריפים כאן על מנת שבאמת הם יקרו.

נסים אוחנה: מה שיקרה בנוסף זה שגם הפרמיה תעלה כיוון שזה ישמש כמכשיר נוסף להעלות את ההשתתפות העצמית של המטופל.

רחל אדטו: במקרה הזה אני חושבת שיש כאן שני צדדים לסיפור הזה.

רחל אדטו: זה נכון שמבחינה אדמיניסטרטיבית יהיה יותר קל אם הקופות תיקחנה את האחריות לטיפול.

רחל אדטו: פצוע יגיע לבית חולים, והוא ישר יקבל את הטיפול כחבר קופת חולים ולא יצטרך לרוץ למשטרה להביא אישור על תאונת דרכים ולעשות את ההתחשבנות בין בית החולים לבין החברה.

רחל אדטו: אדמיניסטרטיבית זה נכון.

רחל אדטו: לגבי הטיפול.

רחל אדטו: אני בהחלט צופה שתהיה בעיה לגבי איכות הטיפול בפצועים.

רחל אדטו: זה לא לגבי תקופת האשפוז, כי האשפוז בבית החולים הוא היינו הך ולא משנה מי משלם עבורו אלא לגבי המשך המעקב.

רחל אדטו: היום למשל בקופות החולים, הוזכר קודם שיש מספר מוגבל של טיפולים פיסיותרפיים.

רחל אדטו: אם כן, אני מדברת כרגע על איכות הדוגמה ומביאה כדוגמה את הנושא הפיסיותרפי.

רחל אדטו: נכון שכרגע בקופות החולים יש מספר מוגבל של טיפולים פיסיותרפיים.

רחל אדטו: לגבי מי שהוא פצוע תאונת דרכים, הוא לא מוגבל במספרי.

רחל אדטו: אם הוא יגיע לבית החולים ויצטרך את הטיפול במסגרת קופת החולים, אם הוא הגביל את עצמו במסגרת קופת החולים, לא יעזור שהוא פצוע תאונת דרכים או שהוא נפל ונחבל במשחק כדורגל ולכן הוא צריך את הפיסיותרפיה, אלא הוא יקבל את אותם מספרים.

רחל אדטו: הוא יקבל את ה-10 או ה-12 טיפולים הפיסיותרפיים, והיום הוא לא מקבל.

רחל אדטו: כלומר, גם השיקום על חשבון קופת החולים הוא קשה יותר, גם הטיפולים הפיסיותרפיים וכל מה שצריך יותר מסובכים כאשר זה יהיה על חשבון הקופה.

רחל אדטו: אני חרדה שלמרות השיפור האדמיניסטרטיבי, גם בגבייה, איכות הטיפול תרד.

משה גפני: זה שאת חרדה, זה בסדר, אבל לגבי החוק עצמו.

חיים אורון: גם לזה יש טיפול, אבל הוא בתוספת השלישית.

משה גפני: את לא תומכת בחוק הזה?

משה גפני: מקצועית.

רחל אדטו: מקצועית אני חושבת שצריך לעשות את ההגבלה וכן לזהות.

רחל אדטו: להעביר את הטיפול לאחריות קופת החולים אבל לזהות את אותם אלה שצריכים את המשך הטיפול בקופת החולים, היה והם נפגעו בתאונת דרכים ועליהם לתת את ההכרה של נפגעי תאונת דרכים.

משה גפני: תרשי לי לשאול אותך.

משה גפני: יש דבר במדינת ישראל שהשירות הוא טוב.

משה גפני: השירות של נפגעי תאונות דרכים הוא שירות טוב.

רחל אדטו: בהחלט.

משה גפני: הלוואי שאף אחד לא יזדקק לזה, אבל הוא שירות טוב.

משה גפני: יש הרבה בירוקרטיה בעיקר במערכת הבריאות.

משה גפני: יש את הטיפול בנפגעי תאונות הדרכים והטיפול הוא טוב.

משה גפני: זאת אומרת, המציאות היא שאם מישהו נפגע בתאונת דרכים, המצב מבחינת הנפגע ומבחינת משפחתו הוא לא סימפטי, אם לנקוט בלשון המעטה.

משה גפני: אם מעבירים את זה לקופות, הרי זה לא יהיה יותר טוב.

משה גפני: מה שירוויחו מזה זה את ההתחשבנות מלמעלה ולא האזרח הקטן הנפגע ייהנה מזה אלא מי שייהנה מזה תהיה אותה התחשבנות.

רחל אדטו: התשובה היא שאין לי הסבר מצוין לומר לך למה אני לא נלחמת כל עוד נפשי בי נגד החוק הזה.

רחל אדטו: אין לי תשובה טובה.

רחל אדטו: בניגוד לדברים אחרים שברור לי לחלוטין שהיה צריך למחוק אותם על הסף, כאן אין לי תשובה נחרצת לומר למה לא לקבל את התיקון הזה.

רחל אדטו: אני רק אומרת שאיכות הטיפול, להערכתי תיפגע במקרה הזה.

רחל אדטו: איכות הטיפול תיפגע אבל לא תיפגע האדמיניסטרציה.

אמיל וינשל: וזה שזה יכול לעלות לציבור יותר כסף?

אמיל וינשל: , לא מטריד אתכם?

משה גפני: למה?

אמיל וינשל: הם כבר אמרו שהולכים להעלות ב-80 מיליון שקלים את המקורות.

אמיל וינשל: מאיפה יגיע הסכום הזה?

אמיל וינשל: יחייבו את זה בפרמיית ביטוח החובה, ומי ישלם על זה?

רביב סובל: לא.

משה גפני: אני כבר מבולבל לגמרי.

משה גפני: אתה בעד או נגד?

אמיל וינשל: אני בעד.

משה גפני: אתה בעד להעביר את זה לקופות החולים?

חיים אורון: לא.

חיים אורון: אותי מטריד מאוד למה הם נגד.

משה גפני: אתה בעד או נגד הצעת האוצר להעביר את הטיפול בנפגעי תאונות הדרכים לקופות החולים?

אמיל וינשל: בתנאים מסוימים, כן.

אמיל וינשל: ראשית, שיעברו כל הטיפולים, ושנית, שהתקציב שיועבר ישקף את העלות האמיתית בפועל ולא יותר.

חיים אורון: יש כאן שלושה מספרים.

חיים אורון: יש מספר אחד שאומר כמה מוציאות עכשיו חברות הביטוח על נפגעי תאונות דרכים ונניח זה סדר גודל של 400 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני צודק?

אמיל וינשל: לא.

אמיל וינשל: יש ויכוח על העניין.

אמיל וינשל: 200 מיליון.

אמיל וינשל: לפי החשבונות שלנו.

קריאה: הם לא משלמים את החובות וזאת בדיוק הבעיה.

30083: המספר שנקבת בו, משקף בהחלט את סדר הגודל.

30083: זה מעל 400 מיליון שקלים.

אמיל וינשל: קחו אדם מקצועי שיבדוק את זה.

חיים אורון: אני אומר ליושב-ראש, יש כאן 400 מיליון שקלים או סכום דומה, יש פה 30 או 40 מיליון שקלים שאין מחלוקת על כך שאלה הוצאות אדמיניסטרטיביות של הקופות, ויש כאן, אם אני מבין את העברית נכון, עוד סכום דומה שהאוצר אומר שאם זה קורה, נשים לתוך הסיפור.

חיים אורון: זאת אומרת, יכול להיות שהעניין הזה ייגמר ב-500 מיליון שקלים.

חיים אורון: זה הרבה כסף.

חיים אורון: שימו לב, הסעיף הקודם שאני מקווה שנמחק אותו הוא 300 מיליון שקלים והסעיף הזה הוא 400-500 מיליון.

חיים אורון: ביחס הוא 500 מיליון שקלים.

חיים אורון: זה מה ששכנע אותי למרות שאני יודע שמנהל בית החולים אמר שיש בעיה עם התוספת השלישית במספר תשלומי הפיסיותרפיה, אבל מצד שני אני יודע שהמרכיב השיקומי בנושא הזה הוא פחות מ-10 אחוזים מההוצאה.

חיים אורון: השאלה אם אנחנו נותנים תשובה, ואני יודע שזאת תשובה לא מלאה.

חיים אורון: אני יוצא לישיבת האופוזיציה להתארגן לתקציב המדינה.

משה גפני: אבל המרד נגמר.

חיים אורון: לא, זה המשך המרד אבל בתנאים אחרים.

רביב סובל: היום יש קו חסר ענקי בין חברות הביטוח לבין קופות החולים.

רביב סובל: אנחנו לא מסוגלים לפתור אותו עד הסוף ואנחנו פותרים 98 אחוזים ממנו.

רביב סובל: אני חושב שגם לפתור 98 אחוזים ממנו, זה עדיין יותר טוב מכלום.

רביב סובל: גם היום, אם מבוטח יקבל בקופה איקס טיפולי פיסיותרפיה והוא רוצה יותר בגלל שהוא נפגע תאונת דרכים, מריצים אותו לחברת הביטוח ואומרים לו להביא אישור מהחברה, כך שמתחילה מערכת של התחשבנות.

משה גפני: מה אתם מרוויחים מזה?

משה גפני: זה הנושא החשוב ביותר.

רביב סובל: כאמור, בסופו של יום השירות משתפר.

משה גפני: זה שהשירות משתפר, זה בסדר.

משה גפני: אני חושב הפוך, אבל זה לא רלוונטי.

משה גפני: מה אתם מרוויחים מהחוק הזה?

משה גפני: אתם כאוצר.

משה גפני: אנחנו כמדינה, מה אנחנו מרוויחים?

משה גפני: את שיפור השירות, עזוב.

רביב סובל: צריך להביא לכאן את חשב משרד הבריאות והוא יספר לך כמה אנרגיה הוא מוציא בשביל להוציא מהחברים האלה שלושה שקלים.

משה גפני: בסדר, זאת אנרגיה ועל זה הוא מקבל משכורת.

רביב סובל: כן, אבל מסתבר שהוא לא כל כך מצליח.

רביב סובל: הוא יספר לך מה היקף החובות האבודים או החובות בבירור.

משה גפני: אוצר המדינה מפסיד מהמצב הזה?

רביב סובל: ודאי.

משה גפני: כמה?

רביב סובל: אני לא רוצה לזרוק כאן מספרים, אבל יש עשרות רבות של מיליוני שקלים שהם חובות של חברות הביטוח לבתי החולים הממשלתיים

משה גפני: יש כאן מישהו ממשרד הבריאות?

טוביה חורב: כן.

טוביה חורב: אני סמנכ"ל פיקוח על קופות החולים.

טוביה חורב: כתוצאה מההתחשבנות בין חברות הביטוח לקופות החולים וגם בין בתי החולים, המערכת מפסידה כסף.

טוביה חורב: זאת אומרת, אנחנו מסבסדים את הטיפולים האלה.

משה גפני: כמה כסף?

טוביה חורב: זה מגיע גם למאות מיליוני שקלים.

טוביה חורב: זה לא 400 מיליון שקלים אלא פחות, אבל אנחנו מסבסדים את זה.

טוביה חורב: הסכום יכול להגיע למעל 100 מיליון.

טוביה חורב: חברות הביטוח לא משלמות.

אמיל וינשל: הן משלמות גם משלמות.

רחל אדטו: האם הפרמיה תרד?

רחל אדטו: יש צפי שהפרמיה תרד?

רביב סובל: יש גם חסכון מינהלי בצד של חברות הביטוח.

אמיל וינשל: איך?

אמיל וינשל: יש הרבה התחשבנות.

רביב סובל: זה מוריד לך 989 אחוזים מההתחשבנות.

דניאל בן-סימון: אנחנו נגד הצעת החוק.

דניאל בן-סימון: בית החולים הדסה מתנגד להצעת החוק.

משה גפני: למה?

משה גפני: הם טוענים שיש התחשבנות של מאות מיליוני שקלים.

דניאל בן-סימון: אני אסביר בקצרה את העמדה שלנו.

משה גפני: לא יהיה למדינה כסף לעזור לכם בתוכנית ההבראה.

דניאל בן-סימון: בית החולים הדסה מתנגד להעברת האחריות לטיפול בנפגעי תאונות דרכים לקופות החולים, כפי שזה מוצע היום במתכונת הנוכחית במסגרת חוק ההסדרים.

רחל אדטו: זה מחוץ לקפינג.

רביב סובל: זה בנפרד.

רביב סובל: זה קפינג נוסף ונפרד.

ישעיהו ז'ילונקה: מכבי בעד הצעת החוק.

ישעיהו ז'ילונקה: אנחנו בהחלט בעד וזה מסיבה מאוד מאוד פשוטה.

ישעיהו ז'ילונקה: המערכת הציבורית בסופו של דבר מפסידה הרבה מאוד כסף מהמצב הנוכחי שהוא כמעט בלתי אפשרי.

ישעיהו ז'ילונקה: חוסר ההסדרה של הנושא והתפר הזה שנוצר – וכאן הזכירו את הדברים המינוריים שהם באמת בטלים בשישים בתוך כל הכאוס שקיים היום – יוצר מצב שניבנו מערכות גדולות מאוד, גם בקופות וגם בבתי החולים, ושמענו בדיון בשנה שעברה מנהלי בתי חולים שדווקא דיברו בעד המהלך הזה, מהסיבה שחלקים גדולים מהכסף בסופו של דבר לא נגבים.

ישעיהו ז'ילונקה: אנחנו בקופה מוציאים על הגבייה הזאת סדר גודל של שליש מהמחזור שאנחנו גובים על כל יצירת ההתחשבנות, מתן האישורים, והרף הולך וגדל.

ישעיהו ז'ילונקה: פעם היה את חברת אבנר שהייתה מרכזת את כל הדברים האלה ואת כל הכללים, אבל היום כל חברת ביטוח באה עם הרעיונות שלה לגבי מה היא רוצה שאנחנו נוכיח שהייתה תאונת דרכים, שהמבוטח הוא שלה, שהטיפול קשור בתאונת הדרכים, רוצים כבר את הממצאים הרפואיים ורוצים עוד מסמכים ועוד מסמכים.

ישעיהו ז'ילונקה: מנגנון שלם של עשרות אנשים שאנחנו מממנים אותו, בסופו של דבר הסל מממן אותו, בגלל המציאות הזאת.

קריאה: מה המחזור השנתי שאתם משלמים?

ישעיהו ז'ילונקה: אנחנו גובים סדר גודל של 35 מיליון שקלים שזה רק בקהילה כי בתי החולים מתחשבים בגדול ישירות ואנחנו מוציאים על זה כ-10 מיליון שקלים.

משה גפני: העמדה של כל הקופות דומה או שווה?

קריאה: אנחנו תומכים נלהבים.

יניב קורן: אנחנו תומכים.

30083: המהות של הצעת החוק הזאת היא בעצם להדיר את אחריות קופות החולים.

30083: זאת אומרת, קופות החולים בעצם לוקחות את הסיכון וזה מצב שאנחנו לא כל כך מתלהבים לקחת אותו.

30083: אם כולנו באים ואומרים לך שאנחנו תומכים, אמנם לא בהתלהבות, זה בגלל כמה דברים.

30083: ראשית, השירות טוב כי אנחנו נותנים את השירות ואנחנו נמשיך לתת את השירות.

30083: בסך הכל חברות הביטוח הם גורם משלם ולא גורם נותן שירות.

קריאה: מדברים על השיקום.

30083: גם כאן אני מקבל את ההערה שלך והעלינו את זה ואכן יש התחייבות לתקן את הקפ בהתאם לסיפור בפועל.

רחל אדטו: להחריג את זה.

30083: בדיוק, בהתאם לסיפור בפועל ולא לפי הסדרי הבחירה, דבר שפותר את הבעיה.

משה גפני: היות שאתה כבר אורח קבוע בוועדה, אני מרשה לעצמי לשאול אותך שאלה.

משה גפני: יש טענה שמסתובבת כל הזמן והטענה הזאת אומרת שאני מבוטח בקופת חולים מסוימת ואתם צריכים לתת לי שירות.

משה גפני: השירות שאתם נותנים לי הולך ופוחת בשנים האחרונות, ואתם גם התלוננתם בפניי על זה.

30083: אמת.

משה גפני: ולבי אתכם.

משה גפני: אני נכנס היום למרפאה של קופת חולים, אני צריך לשלם על תרופות, דבר שפעם לא היה.

משה גפני: כל שנה יש פחות שירות.

משה גפני: ביקשתי גם ממכם וגם מקופות אחרות – אנשים פונים אלי – בקשר לתרופה מסוימת ואתם עונים לי שלא שזה לא בסל אלא זה לא במתווה.

משה גפני: מדובר על פיקוח נפש.

משה גפני: מדובר במבוטחים שלכם שאתם אוהבים אותם, הם מבוטחים אצלכם ואתם לא רוצים שהם יעברו לקופה אחרת.

משה גפני: אני מדבר אליך אבל אני מתכוון לכל הקופות.

30083: הצעת החוק פתרה את הבעיה הזאת.

30083: היא הגדירה שרק מה שנמצא בתוספת השנייה חל על קופות החולים.

30083: דרך אגב, זה לא משנה את המצב שקיים היום.

משה גפני: יכול להיות שאחרי כן הטיפול גם יעלה כסף?

משה גפני: כמו שהעליתם את מחיר התרופות?

קריאה: הכל יכול להיות.

משה גפני: בחוק כתוב שלא.

קריאה: דרך פרמיית החובה זה יקרה.

משה גפני: אתם יכולים להתחייב גם שבחוק ההסדרים הבא זה לא ישונה מה שיש עכשיו כאן?

קריאה: הם התחייבו על הרבה דברים בשנה שעברה.

30083: עוד נקודה אחת שהיא חשובה מאוד.

30083: ראינו כאן בחילופי הדברים את עיקר הבעיה.

30083: זוכר נכון חבר הכנסת, האוצר ריכז את המספרים שהקופות חייבו את חברות הביטוח.

30083: חייבו בשנת 2006 וזה עמד על סדר גודל של מעל 400 מיליון שקלים, קופות ובתי החולים, בשנת 2006 והאוצר ריכז את המספרים כי אין לנו את היכולת לראות את כל הדברים האלו.

30083: חברות הביטוח, על דעת עצמן, החליטו שהן משלמות חצי מהסכום הזה וכאן מתחילה להיווצר הבעיה.

30083: אנחנו מסכימים לחוק הזה מתוך כוונה שזה יוסדר.

רחל אדטו: השאלה אם אי אפשר לתקן את ההצעה הזאת ולומר שני דברים שיכולים לתת מענה, גם איכות הטיפול וגם הנושא שהועלה על ידי בית החולים הדסה.

משה גפני: רואים שאת רופאה וחברת כנסת חדשה.

רחל אדטו: ומנהלת בית חולים במשך 15 שנים שמבינה את כל הצרות האלה.

משה גפני: כל מה שנאמר כאן, אני מבין שלא ישונה.

משה גפני: אני לא מדבר על התחייבות.

משה גפני: הבעיה היא שעם השנים יתחיל לרדת השירות הזה.

רביב סובל: לנו אין שום כוונה להגיע בשנה הבאה, בעוד שנתיים או בעוד שלוש ולעשות שינויים, אבל אני לא יכול להתחייב.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הבעיה האמיתית היא שברגע שזה נכנס למסלול הזה, המסלול הזה לא הוכיח את עצמו.

משה גפני: הוא פשוט לא הוכיח את עצמו.

משה גפני: המסלול של קופות החולים.

רביב סובל: למה הוא לא הוכיח את עצמו?

משה גפני: מכיוון שמשנה לשנה השירות שניתן למבוטחים פוחת, התשלום שהם צריכים לשלם עולה.

משה גפני: אני הייתי בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, את כל החששות האלה העליתי כאשר זה נדון.

רביב סובל: לא.

רביב סובל: אני לא חושב שמישהו יכול לומר שבעשור האחרון איכות שירותי הבריאות הידרדרה.

משה גפני: לא משלמים יותר על השירותים?

רביב סובל: לעומת מה שהיה כאן לפני חוק ביטוח בריאות ממלכתי?

משה גפני: לא, לעומת מה שהיה לפני חמש שנים.

30083: הם גדלו.

רביב סובל: במה הם גדלו?

30083: יש לך את ההצמדה.

משה גפני: איזה הצמדה?

משה גפני: לתרופות?

קריאה: להפך, בכללית הם ירדו.

רביב סובל: אין מה לעשות, יש הצמדה.

משה בר סימן-טוב: למעלה מ-90 אחוזים מהשירותים שניתנים היום למבוטחי קופות החולים, ניתנים דרך בתי החולים ודרך קופות החולים.

משה בר סימן-טוב: הדברים שאומרים על סטנדרט השירות זה בשוליים כי השירותים ממילא ניתנים על ידי קופות החולים.

ישעיהו ז'ילונקה: הבעיה של השחיקה של סל הבריאות הכללי, של ה-28 מיליארד שקלים, היא בעיה ידועה והיא בעיה אחרת.

ישעיהו ז'ילונקה: אנחנו מדברים כאן על קטע שהוא 400-500 מיליון שקלים שהוא חונק את המערכת.

משה גפני: אני חבר כנסת ותיק ולפי דעתי התהליך לא נעשה טוב יותר אלא הוא פחות טוב.

משה גפני: אנחנו מכניסים אותו למסלול.

משה גפני: כל הדיון, מה שהאוצר מביא בחוק ומה שאתם תומכים בו, זה בגלל ההתחשבנות שיש בין קופות החולים לחברות הביטוח, כאשר המדינה נכנסת לתוך העניין הזה, אבל בתוך המכלול של השירות לנפגע, לאזרח, החוק הזה לא מועיל כלום אלא הוא מרע.

אמיל וינשל: אם בסופו של דבר יתברר שזה עולה יותר, איך זה ימומן?

אמיל וינשל: אנחנו יודעים שקיים מנגנון של התאמת פרמיות הסיכון באמצעות ביטוחי החובה.

אמיל וינשל: אם העלות הכוללת תגדל, הדבר הזה יקבל ביטוי בפרמיית ביטוח החובה וראוי לומר את זה.

אמיל וינשל: פרמיית ביטוח חובה היא פרמיית ביטוח חובה.

קריאה: זה לא עולה יותר.

אמיל וינשל: יש לנו את הנתונים ואנחנו מוכנים שיבדקו אותם.

קריאה: מדובר בנתונים של החיוב ולא של התשלום.

אמיל וינשל: לגבי הנושא של הבקרות של כל חברה וחברה בנפרד.

אמיל וינשל: ראוי לומר סביב השולחן הזה שיש אישור של הממונה על ההגבלים העסקיים, בהמשך לתהליך בג"צי, בו נתנו אישור לכל חברות הביטוח לעשות בקרה משותפת, מה שאמור בסופו של דבר להקל בכל תהליך הבקרה.

משה גפני: גבירתי היועצת המשפטית של הוועדה, אנא הקריאי את החוק.

נועה בן-שבת: פרק י"א, העברת האחריות לטיפול רפואי בנפגעי תאונות דרכים לקופות החולים

נועה בן-שבת: בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002) התשס"ב-2002, בפרק זה, חוק ההסדרים לשנת 2002 –

נועה בן-שבת: (א) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא: "שירות לנפגע תאונת דרכים – שירות הניתן לנפגע תאונת דרכים לפי כל דין בשל פגיעתו כאמור שאינו שירות אמבולטורי שמחירי הופחת ואינו שירות מוחרג ובלבד שהנפגע זכאי לשירות האמור מקופת החולים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

נועה בן-שבת: ההגדרה של תאונת דרכים, אנחנו לא בטוחים עדיין שהיא נחוצה.

נועה בן-שבת: אני מבקשת מהוועדה להסמיך אותנו לראות אם ההגדרה הזאת נחוצה ואם צריך להוסיף אותה.

נועה בן-שבת: משרד האוצר חושב שאם אנחנו מגדירים את הגדרת תאונת הדרכים, אולי אנחנו מוציאים מישהו או משהו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הוועדה מסמיכה אתכם לנסח.

נועה בן-שבת: (ב) בסעיף קטן (ב3) -

נועה בן-שבת: (2) אחרי פסקת משנה (א) יבוא:

נועה בן-שבת: (2) בסעיף 12(ה)(א)(2), בסופו יבוא -

משה בר סימן-טוב: אמרנו שזה יוכפל ביחס שייקבע על ידי השרים.

נועה בן-שבת: הנוסח כאן מציע לדבר על הכפלה בין תקרת הצריכה הפרטנית של קופת חולים ובית החולים לבין סך הצריכה הפרטניות החלקיות של כל קופות החולים באותו בית חולים.

נועה בן-שבת: משרד האוצר רוצה בעצם להסמיך את שרי האוצר והבריאות לקבוע בצו את אופן החלוקה של סך בדיקות הצריכה לפי יחס חלוקה אזורי או יחס חלוקה אחר.

משה גפני: ומה את אומרת?

נועה בן-שבת: אני חושבת שיש אפשרות לקבוע את הנוסחה.

נועה בן-שבת: הם אומרים שהנוסחה בחוק נקבעת באופן אחיד, היא לא נותנת ביטוי לצרכים המיוחדים.

נועה בן-שבת: הם אומרים שיכול להיות בית חולים שאין בו ביטוי לכל קופות החולים.

נועה בן-שבת: זאת אומרת, נותן שירות לקופת חולים אחת ויחס הצריכה הזה או היחס הזה שנקבע כאן לא נותן ביטוי לבית חולים כזה, לא נותן מענה לבית חולים כזה.

משה גפני: אתם מסכימים לזה?

נועה בן-שבת: זאת הצעה שלהם.

רביב סובל: זאת הצעה שלנו.

רביב סובל: בנוסח המקורי היה כתוב שהדבר הזה יתחלק בהתאם לחלוקה של ה-קפ הנוכחי.

רביב סובל: כיוון שהחלוקה של ה-קפ הנוכחי מושפעת מהסכמים – אם קופת חולים מסוימת מעדיפה לעבוד עם הדסה יותר ופחות עם שערי צדק – לא חשבנו שזה נכון בגלל שתאונות הדרכים, שמתחלקות באופן אקראי.

רחל אדטו: יש לי הסתייגות.

משה גפני: תכף נשמע את ההסתייגות שלך.

משה גפני: אם אתם עומדים על כך שהשרים יקבעו את זה ולא לקבוע את זה בחוק, זה יהיה באישור ועדת הכספים.

רביב סובל: נדבר על זה.

רחל אדטו: ההסתייגות שלי היא לגבי שיטת ה-קפ.

משה גפני: אל תוציאו אותנו לגמרי מהעניין.

משה גפני: מה איכפת לכם שזה ייקבע בחוק?

רביב סובל: זה יוצר עוד מורכבות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: עוד נדבר.

רחל אדטו: קודם אמרתי שיש לי שתי הסתייגויות כאשר האחת היא לגבי נושא ה-קפ שצריך להחריג את תאונות הדרכים.

משה גפני: הם אומרים שהחריגו.

רביב סובל: לא.

רחל אדטו: הן לא מוחרגות באופן מוחלט.

רביב סובל: יש קפ נפרד לנושא של תאונות הדרכים.

רחל אדטו: הם עושים עכשיו קפ מיוחד לתאונות הדרכים ואני מחריגה את זה.

רחל אדטו: כך הם מרעים את מצבם של בתי החולים, ברגע שהם עושים להם קפ כזה.

רביב סובל: לא, אנחנו לא מרעים אבל יש יתרונות ויש חסרונות.

רביב סובל: מצד אחד הם מקבלים את כל הכסף בלי בעיות גבייה, ומהצד השני יש סכום מוגבל.

נועה בן-שבת: את אומרת שהם מוחרגים מה-קפ וה-קפ נשאר כפי שהוא.

רחל אדטו: אני אומרת שאנחנו מרעים את המצב של בתי החולים.

רחל אדטו: אם היום בית החולים מקבל את מלוא הסכום מחברת הביטוח בלי שום הגבלה, הוא מקבל את מלוא הסכום, גם כאשר זה יעבור לקופות החולים, לא צריך להכניס את זה למסגרת קפ אזורי, חלקי וכדומה אלא המצב קיים כרגע מבחינת בית החולים ולא רוצים להרע את מצבו.

משה גפני: אלה שתי ההסתייגות שלך.

רחל אדטו: הסתייגות אחת הייתה על נושא ה-קפ והשנייה לזהות את החולה אחרי תאונת דרכים מבחינת איכות הטיפול שלו .

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תגישי את שתי ההסתייגויות ואנחנו בעזרת השם נצביע עליהן.

נועה בן-שבת: 38.

נועה בן-שבת: תיקון פקודת ביטוח רכב מנועי

נועה בן-שבת: בסעיף (3), אחרי סעיף קטן (ד) יבוא:

נועה בן-שבת: בסעיף קטן זה, תושב, כהגדרתו בסעיף (2) לחוק ביטוח בריאות התשנ"ד-1994, למעט תושב שאינו זכאי לשירותי בריאות בתקופת המתנה לפי סעיף 58 לחוק האמור ולמעט חייל שחוק ביטוח בריאות ממלכתי התשנ"ד-1994 אינו חל עליו לפי סעיף 55 לחוק האמור.

יוסף הלוי: הערה לנוסח.

יוסף הלוי: אנחנו, חברות הביטוח, הבנו שהאוצר מקבל את בקשתנו – ואנחנו מבינים שזאת גם עמדת האוצר – שגם ההשתתפויות העצמיות שיש לתרופות, האגרה שהנפגע משלם לרופא כשהוא מבקש את הטיפול, גם זה עובר לקופות כדי שלא נתחיל להתחשבן כל פעם על ה-20 שקלים, על ה-15 שקלים, ואני מבין שהאוצר מסכים לכך.

יוסף הלוי: לכן אני מבקש לתקן את הסעיף בהתאם.

רביב סובל: יש מספר תיקונים שצריך להשלים את הניסוח שלהם.

משה גפני: מה שעורך-דין הלוי אמר מקובל עליכם?

רביב סובל: כן.

משה גפני: אז תצטרכו לשבת.

רביב סובל: יש תיקונים קטנים בנוסח.

נועה בן-שבת: זה תיקון מהותי.

נועה בן-שבת: השאלה היא אם הוועדה מחליטה לגבי ההשתתפות העצמית, כאשדר קופת החולים מסמנת – כמו שהציעה חברת הכנסת אדטו – את אותו אדם, היא יודעת שהוא נפגע תאונת דרכים, היא יודעת שבאמת הטיפול ניתן בקשר לתאונת הדרכים ולכן היא יודעת לפטור אותו מהשתתפות עצמית.

נועה בן-שבת: זאת אפשרות אחת.

נועה בן-שבת: האפשרות השנייה אומרת שאם הוא משלם השתתפות עצמית כמו כל מבוטח אחר בקופת חולים, ועם אותן קבלות על ההשתתפות העצמית שהוא שילם הוא חוזר לחברת הביטוח ומתחשבן אתה כמו שהוא מתחשבן אתה על השירותים הנוספים.

נועה בן-שבת: הוא יצטרך להוכיח לקופת חולים שהוא נפגע תאונת דרכים ושיש קשר סיבתי בין הטיפול.

יוסף הלוי: הוא מקבל את הטיפול בקופת חולים והיא יודעת על כך.

נועה בן-שבת: קופת החולים שואלת האם היא מקבלת החזר על התשלום הזה של ההשתתפות העצמית.

קריאה: זה חלק מההתחשבנות.

רביב סובל: זה ממילא לא היה חלק מהתחשיבים.

משה גפני: אחרי החוק הזה כדאי לא להיפגע בתאונת דרכים.

רביב סובל: תמיד לא כדאי להיפגע.

נועה בן-שבת: 39.

נועה בן-שבת: תיקון חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים.

נועה בן-שבת: (1) בסעיף (2), אחרי סעיף קטן (ב) יבוא:

נועה בן-שבת: אנחנו נוריד את "למעט לעניין תשלום השתתפות עצמית", בהמשך להחלטת הועדה עכשיו.

נועה בן-שבת: (2) בסעיף (5)(ב)(1), בסופו יבוא "ולגבי נפגע שהוא תושב, למעט הוצאות בשל שירותי בריאות הכלולים בתוספת השנייה לחוק ביטוח בריאות או בצו לפי סעיף (8)(ז) לחוק האמור.

נועה בן-שבת: לעניין זה, תושב, כהגדרתו בסעיף (2)(ב)(1).

נועה בן-שבת: (4) אחרי סעיף 12(ג) יבוא:

נועה בן-שבת: (א) בסעיף זה ובסעיף 12(ה), עלות אספקת השירותים, עלות אספקת השירותים הרפואיים לנפגעי תאונות דרכים הניתנים בידי קופות החולים.

רביב סובל: על זה במירכאות היה אותו דיון בו נדרשה הכרעה, אם זה 400 או 300 או 200 מיליון שקלים.

נועה בן-שבת: זאת הקביעה שאתם תקבעו.

נועה בן-שבת: (ג) עלות אספקת השירותים תתעדכן מדי שנה בדרך שבה מתעדכנת עלות סל שירותי הבריאות לפי הוראות סעיף 9(ב) לחוק ביטוח בריאות.

נועה בן-שבת: שר האוצר יפרסם בהודעה ברשומות מדי שנה ובסמוך למועד העדכון את עלות אספקת השירותים.

נועה בן-שבת: (א) לצורך מימון אספקת השירותים יעביר מבטח לקרן עד ה-10 בכל חודש שיעור שיקבע שר האוצר לגביו בצו לדמי הביטוח שגבה אותו מבטח בחודש הקודם בעד כל הפוליסות שהוציא לפי פקודת הביטוח.

נועה בן-שבת: בסעיף קטן זה, דמי ביטוח, סך כל התשלומים הנגבים ממבוטח בענף ביטוח רכב מנועי, למעט התוספת למימון הקרן לפי סעיף 15.

נועה בן-שבת: (ב) עד סוף חודש מרץ של כל שנה ימציא מבטח לשר האוצר ולקרן אישור של רואה חשבון על העברת מלוא הסכומים לפי סעיף קטן (א) בשל השנה שקדמה לה.

נועה בן-שבת: לעניין סעיף זה מידע, למעט מידע כהגדרתו בסעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות התשמ"א-1981.

נועה בן-שבת: (ה) שר האוצר רשאי לקבוע הוראות בכל הנוגע לביצוע של סעיף זה.

נועה בן-שבת: (א) הקרן תעביר למוסד לביטוח לאומי את הסכומים שקיבלה לפי סעיף 12(ה) מיד לאחר קבלתם אצלה.

נועה בן-שבת: (ג) שר האוצר רשאי לקבוע הוראות בכל הנוגע לביצועו של סעיף זה.

נועה בן-שבת: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי התשנ"ד-1994 בסעיף 13(א)(1), בסופו יבוא: "וכן סכומים שהעבירה הקרן למוסד לביטוח לאומי לפי סעיף 12(ו)(א) לחוק פיצויים ונפגעי תאונות דרכים התשל"ה-1975.

נועה בן-שבת: בפסקה זו, קרן, הקרן שהוקמה לפי סעיף 10 לחוק האמור.

משה גפני: בסדר.

נועה בן-שבת: זה עוד תיקון שיידרש כאן.

קריאה: בגין השירותים שהוא קיבל בגין היותו נפגע תאונה.

נועה בן-שבת: 41.

נועה בן-שבת: תחילה ותחולה

משה גפני: אפשר להתארגן לזה?

רביב סובל: כן.

רביב סובל: השירותים ממילא ניתנים על ידי קופות החולים.

משה גפני: מה עם קופות החולים?

קריאה: כן.

קריאה: מוכנים.

נועה בן-שבת: לגבי הנושא של ביטוח רכב מנועי, סעיף קטן (ב), אנחנו מחקנו בהתחלה את סעיף 3(ה) לפקודת ביטוח רכב מנועי כי השאלה הייתה האם זה חל לפי תאונת הדרכים או שזה חל לפי הפוליסה.

נועה בן-שבת: סעיף קטן (ב) חל לפי מועד תאונת הדרכים וסעיף קטן (ג) חל לפי מועד הפוליסה.

נועה בן-שבת: השאלה היא האם התחולה היא מתאונת הדרכים שאירעה לאחר ה-1 בינואר 2010 או התחולה היא לפי פוליסה שהוצאה לאחר אותו מועד.

נועה פרסטר: אנחנו יכולים רק לפי תאונת דרכים, גם אם הפוליסה נכרתה קודם.

נועה בן-שבת: אתם אומרים שלמרות שהסעיף מדבר על כך שהפוליסה לא כוללת כיסוי, אתה בעצם מתערב בפוליסה למרות שהיא נחתמה לפני אותו מועד, יקראו אותה אחרת לצורך אותה תאונת דרכים שאירעה מה-1 בינואר 2010.

נועה פרסטר: רק לפי המועד של התאונה.

משה גפני: מה העמדה שלך?

נועה בן-שבת: סעיף 3(ה) בעצם מדבר על הפוליסה ומה היא כוללת ומה היא לא כוללת.

נועה בן-שבת: חשבתי שמן הראוי שזה יחול לפי מועד חתימת הפוליסה.

יוסף הלוי: זה לא הגיוני.

יוסף הלוי: ב-20 בינואר מגיע מישהו לבית החולים, אז עכשיו נתחיל לבדוק האם זה אחד שבוטח קודם או אחד שבוטח אחר כך.

יוסף הלוי: אם רוצים ליישר את המערכת ושהמעבר יהיה יותר קל, זה צריך להיות לפי מועד התאונה.

יוסף הלוי: גם חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים תמיד חל לפי מועד התאונה.

רועי קרת: אני מהמוסד לביטוח לאומי ולא ידענו על הדיון שיתקיים כאן היום.

טמיר כהן: ידעתם ואפילו אישרו השתתפות.

טמיר כהן: אולי אתה לא ידעת, אבל המוסד לביטוח לאומי ידע.

משה גפני: המוסד לביטוח לאומי הוזמן והוא גם שלח שמות.

רועי קרת: לדיון הקודם.

רועי קרת: לא לדיון הזה.

משה גפני: לא, גם לדיון הזה.

משה גפני: המוסד לביטוח לאומי הוזמן.

משה גפני: יכול להיות הייתה תקלה באמצע.

רועי קרת: יכול להיות.

טמיר כהן: אצלם.

משה גפני: יכול להיות שאצלכם, יכול להיות שאצלנו.

רועי קרת: יכול להיות שאצלי.

רועי קרת: אני הופתעתי לשמוע על הדיון.

משה גפני: האם יש לכם דבר מהותי בחוק הזה?

רועי קרת: כן, בהחלט.

רועי קרת: לפחות לכאורה.

רועי קרת: אני עומד לבקש דבר פשוט.

רועי קרת: אני מבין שכרגע אין הצבעות ואני מבקש שהוועדה תתחשב במסמך המפורט שאנחנו נמציא לה כיוון שיש כאן דבר קטן שאני לא יודע אם הוא הוזכר.

רועי קרת: למוסד לביטוח לאומי יש זכות שיבוב כנגד חברות הביטוח בתאונות דרכים שהן גם תאונות עבודה.

רועי קרת: זכות השיבוב הזאת, לפחות לכאורה, נעלמת בתיקון הנוכחי ואף אחד לא מדבר על זה ואף אחד לא מדבר על הכסף שמבחינת המבוטחים נעלם.

רביב סובל: פעם ראשונה שאני שומע את הטענה.

רועי קרת: אני מדבר על תאונת דרכים שהיא גם תאונת עבודה.

אמיל וינשל: אתה מדבר על ההוצאות הרפואיות?

רועי קרת: בוודאי.

אמיל וינשל: אתה הולך לקופות החולים ולא אלינו.

רועי קרת: זה לא כתוב בחוק שאני הולך לקופות החולים.

יוסף הלוי: אם מדברים על הוצאות רפואיות, ברור שאם אנחנו מעבירים את האחריות, היא עוברת.

אמיל וינשל: אתה לא יכול לבוא אלינו.

אמיל וינשל: לך לקופות החולים.

רועי קרת: אני יכול להסביר.

משה גפני: אתם במוסד לביטוח לאומי מכירים את החוק הזה?

משה גפני: הוא כבר מונח כאן כמה ימים.

רועי קרת: זה דבר שאני צריך לבדוק אותו.

רועי קרת: אני קיבלתי את הבקשה - ובמקרה הייתי כאן כי הייתי בוועדת העבודה והרווחה בעניינים אחרים – להיכנס ולומר את הדברים לפני חמש דקות.

רועי קרת: החברים מהאוצר מכירים את הקשר בין זכות השיבוב של המוסד לבין הטיפולים הרפואיים ויש שם איזושהי בעיה שלא הובהרה וצריך להבהיר אותה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא הולך לעשות חקיקה חפוזה ולכן אני מבקש ממך לבוא בדברים עם האוצר.

משה גפני: אם תבואו על סיפוק

משה גפני: כם ותאמרו שמבחינת המוסד לביטוח לאומי זה בסדר, אז בסדר.

משה גפני: אם אתה תגיע למסקנה שזה לא בסדר מבחינת הטענה שאתה מעלה, תאמר לי, תאמר למנהל הוועדה.

משה גפני: אנחנו לא נצביע היום גם בגלל הטענה שלך אבל לא רק.

רועי קרת: תודה רבה.

נועה בן-שבת: (ב) סעיף 3(ה) לפקודת ביטוח רכב מנועי כנוסחו בסעיף 38(1) לחוק זה, בסעיפים 2(ב)(1) ו-5(ב)(1) לחוק הפיצויים כנוסחם בסעיף 39(1) עד(3) לחוק זה, יחולו על תאונות דרכים שאירעו ביום ט"ו בטבת התש"ע (1 בינואר 2010) ואילך.

נועה בן-שבת: לעניין זה, תאונת דרכים, כהגדרתה בחוק הפיצויים.

נועה בן-שבת: אדוני, הייתה קודם אי בהירות לגבי מה הוועדה מצפה מהנוסח לגבי הנושא הקודם של התקרות הפרטניות, תקרות הצריכה הפרטניות.

נועה בן-שבת: הוועדה אומרת שאנחנו נלך לפי נוסח האוצר שאומר שהחישוב יהיה מחולק בין בדיקות הצריכה הפרטניות לפי יחס חלוקה אזורי או יחס חלוקה אחר כפי שיקבעו שר האוצר ושר הבריאות בצו, והשאלה אם זה יהיה באישור ועדת הכספים או לא באישור ועדת הכספים.

משה גפני: באישור ועדת הכספים אלא אם כן הם ישכנעו אותי שזה מיותר.

משה גפני: הם צריכים לשכנע אותי בחוק הזה לגבי עוד כמה דברים עד ההצבעה.