ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 31, 2009-06-22 12:00

זבולון אורלב: ברוכים הבאים.

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: על סדר היום הצעה לסדר היום בפרוצדורה של דיון מהיר שיזם חבר הכנסת חיים אמסלם, ועניינה: סגירת בית ספר התיכון "פסגה", בית הספר הדתי היחיד בלוד.

זבולון אורלב: אגב, זה תיכון "שקדיאל"?

קריאות: כן.

זבולון אורלב: למה הפכו אותו מ"שקדיאל" ל"פסגה"?

קריאה: בעלות אחרת.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לחבר הכנסת אמסלם, שאני מכתיר אותו "יקיר החינוך הממלכתי דתי".

חיים אמסלם: אני תמיד רגיל לומר: "חבר אני לכל אשר יראוך".

חיים אמסלם: זה לא מעניין אותי ממלכתי דתי או רשמי שאינו מוכר.

חיים אמסלם: זה לא משנה לי.

חיים אמסלם: במקום שיש צורך בחינוך דתי אני נרתם.

שמואל בורקש: חבר הכנסת אמסלם, כולנו עמדנו יחד לרגלי הר סיני.

חיים אמסלם: אני מסכים איתך.

חיים אמסלם: אין לי הרבה מה להאריך בדברי הקדמה, אבל אני נזעק בשל סגירת בית הספר הדתי היחיד בלוד.

חיים אמסלם: אני שומע שעקב קשיים כלכליים וחובות שאליהם נקלע בית הספר – אני לא יודע עד כמה בית ספר צריך להיקלע למצב כזה עד כדי כך שזה גורם לסגירתו, אבל בכל אופן זה דבר בלתי נסבל.

חיים אמסלם: יחד עם זה אני שומע שיש אלטרנטיבות.

חיים אמסלם: ברור שהיינו רוצים לראות את בית הספר במתכונתו המקורית ממשיך ומתפקד כהוגן, אבל אם יש הצעה אחרת שהיא רצינית וישימה באופן מידי הבה נשמע.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מי הבעלות על בית הספר, העירייה?

קריאות: עיריית לוד.

שמואל בורקש: יושב ראש הוועדה הקרואה נמצא, הוא רק יצא לרגע.

שמואל בורקש: הוא צריך להתייחס לדברים של חבר הכנסת אמסלם.

קריאה: זה רק כמה חודשים, לא כל הזמן.

זבולון אורלב: בית הספר הוא עירוני?

שמואל בורקש: היום בית הספר הוא עירוני.

ציונה כסיף: אני ראש מנהל החינוך, ואני יכולה להגיב.

זבולון אורלב: מה שמך?

ציונה כסיף: ציונה כסיף.

זבולון אורלב: את יכולה לתת נתונים על בית הספר?

זבולון אורלב: כמה תלמידים?

ציונה כסיף: יוני יכול לתת נתונים יותר מדויקים.

יוני אורון: 283.

זבולון אורלב: אתה מנהל בית הספר, יוני?

יוני אורון: כן.

זבולון אורלב: 283 תלמידים מ-ז' עד י"ב?

זבולון אורלב: יוני אורון: מ-ט' עד י"ב.

זבולון אורלב: כתשע כיתות?

יוני אורון: 11 כיתות.

זבולון אורלב: בינתיים חזר תת אלוף במילואים אילן הררי, יושב ראש הוועדה הממונה על עיריית לוד.

זבולון אורלב: אני רק צריך להסביר לנוכחים שלפי תקנון הכנסת, יש אפשרות לכל חבר כנסת לכפות על ועדה דיון בעניין מסוים בפרוצדורה שנקראת "דיון מהיר".

זבולון אורלב: כלומר, חבר הכנסת מגיש בקשה ביום ראשון ליושב ראש הכנסת, וביום שני דנה בכך ועדת הכנסת, ומאשרת או לא מאשרת שהוועדה הנוגעת בדבר צריכה לקיים על כך דיון מהיר, כלומר תוך שבוע עד עשרה ימים.

זבולון אורלב: זאת הפרוצדורה שנקט חבר הכנסת חיים אמסלם שהוא חבר קבוע, יעיל ופורה בוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: הוא פנה ליושב ראש וביקש שהוועדה תקיים על כך דיון, ומתוקף זה הדיון הזה מתקיים, ומסקנות הדיון הזה יונחו ויפורסמו על שולחן כל חברי הכנסת.

זבולון אורלב: מר הררי, בבקשה – על מה ולמה נסגר בית ספר התיכון "פסגה"?

אילן הררי: שלום לכולם.

אילן הררי: אני יושב ראש הוועדה הממונה בעיר לוד זה שנתיים וחודשיים.

אילן הררי: אנחנו נדרשנו לנושא בית ספר "פסגה" בחצי השנה האחרונה.

אילן הררי: ברורות לי ולנו משמעויותיה של סגירת בית הספר.

אילן הררי: גם לנו וגם לי הנושא מאוד כבד, אנחנו לא עושים את זה בצורה פשוטה.

אילן הררי: בית ספר "פסגה" מונה כיום בסוף שנת הלימודים תשס"ט 283 תלמידים.

אילן הררי: עד 1 בספטמבר האחרון הוא היה באיגוד ערים לחינוך.

זבולון אורלב: רמלה-לוד.

אילן הררי: נכון.

אילן הררי: באיגוד ערים לחינוך רמלה-לוד היו ארבעה בתי ספר.

אילן הררי: בתוקף תפקידי כראש עיריית לוד הייתי גם יושב ראש איגוד הערים לחינוך, וכשהתחלתי את תפקידי התחלנו להניע את הנושא של איגוד ערים לחינוך שלא היה פעיל מספיק בשנים הקודמות.

אילן הררי: לקראת שנת הלימודים האחרונה, בסוף אוגוסט, שר הפנים דאז החליט לסגור את איגוד ערים לחינוך.

אילן הררי: הייתה ועדת חקירה שבראשה עמד ראש עיריית אשקלון לשעבר, חבר הכנסת לשעבר אלי דיין.

זבולון אורלב: ועדת חקירה למה?

אילן הררי: לשאלה האם לפרק את איגוד ערים לחינוך.

זבולון אורלב: חשבתי איחוד רמלה-לוד.

זבולון אורלב: גם שם עמד ראש עירייה, אבל ראש עיריית טירת הכרמל.

אילן הררי: ועדת החקירה שחקרה את הנושא, על-פי בקשתו של ראש עיריית רמלה הוציאה דוח, והמלצנו לקבל תחת אחריותנו את כל בתי הספר ולטפל בכל הנושא.

אילן הררי: מנכ"ל משרד הפנים דאז החליט לסגור את בתי הספר ולסגור את איגוד ערים לחינוך.

אילן הררי: שלושה בתי ספר העביר לעיר רמלה משיקולים גיאוגרפיים.

אילן הררי: מבית ספר "פסגה" נמצאים כאן מנהל בית הספר, המורים וועד ההורים, ואנחנו בקשר עם כולם ומכבדים את כולם, אף על פי שאני מבין שאנחנו פה בדיון כואב.

אילן הררי: החליטו להעביר את בית הספר הזה, כמובן גם על-פי בקשתנו, לעיר לוד.

אילן הררי: בית הספר הזה עבר אלינו, לצערי הרב, עם גירעון של 1.5 מיליון שקל בעבר.

אילן הררי: אנחנו קיבלנו הבטחות והתחייבויות ממשרד הפנים וממשרד החינוך על כל נושא 1.5 מיליון של העבר, ויש על זה תכתובת והרבה מאוד דיונים בעניין, ואנחנו יכולים להראות גם סיכומי דיונים עם מנכ"ל משרד הפנים, שרת החינוך ומנכ"לית משרד החינוך.

אילן הררי: לצערי הרב, בפועל עדיין לא קיבלנו את כל הסכומים אשר הובטחו לנו בגין העבר, ולצערנו, בית הספר יצר עוד גירעון של כ-1 מיליון שקל.

אילן הררי: אני יושב ראש ועדה קרואה – סוחבים על גבנו עוד גירעונות עבר של 162 מיליון שקל.

אילן הררי: במצב הנוכחי אני ראיתי שאנחנו לא יכולים לשאת על עצמנו את הגירעון הנוסף הזה.

זבולון אורלב: למה יש גירעון שוטף של 1 מיליון שקל?

אילן הררי: אחר-כך אפשר לבדוק את זה.

אילן הררי: הנתונים שלי מדויקים, אבל נמצא פה גם מנהל בית הספר, ואפשר לדבר גם על העניין הזה.

אילן הררי: בפניי עמדו שתי אפשרויות: סגירת בית הספר או לבדוק בעלות אחרת או רשת אחרת – עמל או אורט – ולחבר את בית הספר לאחת הרשתות.

אילן הררי: ניהלנו דיונים כי יש בלוד בית ספר עמל ובית ספר אורט.

אילן הררי: ניהלנו מספר פגישות עם הרשתות, ולשמחתי, הצלחנו בפגישות עם מנכ"ל אורט והגברת אסנת שנמצאת פה שמנהלת המרכז של אורט הצמוד לביתה ספר "הפסגה".

אילן הררי: בית ספר אורט קיים ועובד, והוא בית ספר חזק.

אילן הררי: לאחר שפנינו למנכ"ל אורט רשת אורט הסכימה לקבל אחריות גם על בית הספר הזה עם הבטחה לשמר את הצביון הדתי שבו גם בעתיד.

זבולון אורלב: יש לפחות 10 בתי ספר אורט שהם תיכוניים דתיים.

זבולון אורלב: בית ספר אורט בבית שאן קיבל אפילו את פרס החינוך של החינוך הממלכתי דתי אתמול.

אילן הררי: אנחנו הלכנו לכיוון הזה שיהיה מסלול דתי שימשיך לעבוד.

אילן הררי: נכון להיום בבוקר מתוך 283 תלמידים נרשמו כבר 150 תלמידים בבית הספר הזה.

זבולון אורלב: כלומר יש כבר הסכם בין העירייה לבין רשת אורט?

אילן הררי: יש הבנות בינינו לבין אורט- -

זבולון אורלב: אני שואל אם יש הסכם, אז גברת כסיף עושה עם הראש "כן", ואתה אומר שיש הבנות.

אילן הררי: עדיין אין הסכם חתום.

אילן הררי: יש טיוטת הסכם שאנחנו עובדים עליו בין רשת אורט לבינינו, ויש דיון מתוכנן ב-28 בחודש.

אילן הררי: יש גם לחיצת יד ביני לבין מנכ"ל אורט מר צבי פלג על ההבנות הקיימות, ואנחנו בהחלט מתכוונים לחתום על הסכם.

זבולון אורלב: האם יש קשר עם הפיקוח הממלכתי דתי במחוז?

אילן הררי: הפיקוח הממלכתי דתי היה אתנו בכל הדיונים; הוא לא תמיד אהב את הכיוון הסופי שלנו, כי אין ספק שאנחנו נדרשים לסגור את סמל המוסד הדתי.

אילן הררי: אנחנו לא יכולים שבית ספר אחד, שיכיל את שני בתי הספר – ואנחנו גם פותחים ממש בימים אלה "אשכול פיס" שעמד 12 שנים, והיה סגור בשאיפה להקים קריית חינוך- -

זבולון אורלב: מה הקשר לסמל מוסד?

זבולון אורלב: לא ברור לי.

זבולון אורלב: גם בבית שאן יש באותו קמפוס שני בתי ספר, כל אחד עם הסמל שלו.

זבולון אורלב: מה מסתתר מאחורי זה?

קריאות: בדיוק.

זבולון אורלב: אם אתה לא יודע, אולי מנהלת אגף החינוך מבינה את העניין.

אילן הררי: אני מבין את העניין.

אילן הררי: אם אסנת תרצה להתייחס, בבקשה.

אילן הררי: הסיכום שלנו עם מנכ"ל אורט- -

זבולון אורלב: זאת הייתה בקשה של רשת אורט שזה ייעשה במוסד אחד?

אילן הררי: כן.

אילן הררי: לא הייתה בקשה, חס ושלום, לסגור את סמל המוסד הדתי, אבל שיהיה סמל מוסד אחד חיובי.

זבולון אורלב: אני מתאר לעצמי שייסגר סמל המוסד הדתי, לא יסגרו את סמל המוסד השני.

אילן הררי: ברור.

אילן הררי: אני אומר את זה פה על השולחן.

אילן הררי: היה על זה דיון, ובסוף בצער- -

זבולון אורלב: זאת לא הייתה בקשת העירייה לסגור סמל מוסד.

אילן הררי: חס ושלום.

אילן הררי: לא הייתה בקשה של אף אחד.

אילן הררי: אבל מול האופציות שהיו בפנינו- -

זבולון אורלב: מי הציע לסגור סמל מוסד?

זבולון אורלב: מי שם את זה על השולחן?

זבולון אורלב: מה זה משנה?

זבולון אורלב: אם הכספים של שני סמלי המוסד זורמים ממשרד החינוך לקופה אחת באורט אז מה זה משנה?

זבולון אורלב: אורט יודעת מה היא מקבלת בגין זה ובגין זה.

חיים אמסלם: זה יכול לגרום למצב בלתי הפיך.

קריאות: בדיוק.

שמואל בורקש: אני אבהיר את מה שמר אילן הררי אומר.

זבולון אורלב: מי שמדבר עכשיו זה מר שמואל בורקש, המפקח הארצי על החינוך העל-יסודי בחינוך הדתי.

זבולון אורלב: אגב, אני חייב התנצלות של המפקחת המחוזית הדתית, גברת שרה נעמן.

זבולון אורלב: מסיבות אישיות שפורטו באוזניי היא איננה יכולה להיות כאן היום, ואני קיבלתי את דבריה.

שמואל בורקש: היא אמרה שהיא גם סומכת עלינו.

זבולון אורלב: גם זה היא אמרה.

שמואל בורקש: אם סוגרים בחינוך הממלכתי דתי בית ספר על-יסודי עם 283 תלמידים אפשר לסגור 60% מהחינוך העל-יסודי הדתי במדינת ישראל.

שמואל בורקש: בית ספר עם 283 תלמידים זה בית ספר מכובד מאוד בחינוך העל-יסודי הדתי כי אנחנו אוכלוסיית מיעוט, מה לעשות?

שמואל בורקש: אני רק אמחיש את זה.

שמואל בורקש: בעיר תל-אביב הגדולה יש ישיבה תיכונית הנקראת "ישיבת בר-אילן".

שמואל בורקש: יש בה 220 תלמידים.

שמואל בורקש: סיפרה לי ראש מנהל החינוך של עיריית תל-אביב שהם באו אל ראש העיר רון חולדאי ואמרו לו שלישיבה יש גירעון של 1 מיליון שקל בשנה, והמליצו לסגור את הישיבה.

שמואל בורקש: שאל מר רון חולדאי את ראש מנהל החינוך בעיריית תל-אביב כמה ישיבות תיכוניות יש בתל-אביב; אמרה לו, אחת; אמר לה: את מעלה בדעתך שאני, רון חולדאי, אסגור ישיבה תיכונית אחת בעיר תל-אביב עם 220 תלמידים?

שמואל בורקש: להעלות על הדעת לסגור מוסד של 283 תלמידים בחינוך העל-יסודי הדתי?

שמואל בורקש: לא שמענו כדבר הזה.

שמואל בורקש: ב-9 ביוני אני שלחתי מכתב למר צבי פלג, מנכ"ל רשת אורט, שאיתם אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

שמואל בורקש: כפי שאמר היושב ראש, יש בתי ספר ברשת אורט של החינוך הדתי.

שמואל בורקש: בתדהמה קיבלנו את הידיעה כי רשת אורט החליטה לשתף פעולה עם מר אילן הררי, יושב ראש הוועדה הקרואה בלוד, כדי לסגור את בית הספר הדתי "פסגה" ולהעביר את התלמידים לבית ספר אורט הכללי.

שמואל בורקש: בפגישתנו עם מר אילן הררי המלצנו בחום לבוא בדברים עם רשת אורט כדי לבחון את האפשרות שהרשת תסכים לקבל את הובלת בית ספר "פסגה": "אבקש להודיעך, כי מנהל החינוך הדתי מתנגד בכל תוקף לסגירתו של בית הספר.

שמואל בורקש: לא ייתכן שהרשת תשתף פעולה נגד החינוך הדתי מבלי לבוא בדברים עמנו".

שמואל בורקש: היום הונח על שולחני מכתב תשובה למכתב הזה שנשלח על-ידי ד"ר שמריהו רוזנר, סמנכ"ל ברשת אורט וראש מנהל חינוך ותפעול.

שמואל בורקש: הוא כותב אליי: "מכתבך למנכ"ל רשת אורט: בהמשך למכתבך אבקש להדגיש כי רשת אורט לא נתבקשה לקלוט את בית הספר "פסגה" בלוד וכן לא הייתה שותפה להחלטה לסוגרו.

שמואל בורקש: רשת אורט נתבקשה לקלוט לבית הספר שלה הקיים בלוד, תלמידים שיהיו מעוניינים, וזאת עשינו".

שמואל בורקש: כלומר הודיעו לציבור ההורים שבית הספר "פסגה" נסגר, ואנחנו, רשת אורט הנכבדת נענינו לבקשת עיריית לוד ואמרנו להורים ולתלמידים שמי שירצה לבוא בשערנו, נקבל אותו בהבנה.

שמואל בורקש: "לא רק שאיננו רואים בכך פעולה נגד החינוך הדתי, אלא להפך – פעולת סיוע" – הם אפילו מסייעים לנו.

שמואל בורקש: אני השבתי היום למנכ"ל רשת אורט את התשובה הבאה: "קיבלתי את תשובתו המיתממת של ד"ר שמריהו רוזנר.

שמואל בורקש: אבקש להדגיש: גברת בוקובזה התבקשה לרכז את הנתיב הדתי באורט הכללי; שנית, ניתנות הבטחות להורים ולתלמידים כי תשמרו את המסגרת החינוכית-דתית בתוך אורט הכללי; אנו מבקשים, ואפילו דורשים, כי תודיעו לעיריית לוד כי אינכם מוכנים לקלוט אפילו תלמיד אחד מבית ספר "פסגה".

שמואל בורקש: אנו מוכנים לבחון יחד עמכם כל הצעה שתאפשר המשך קיום בית ספר "פסגה".

שמואל בורקש: אני מבקש לסכם את דבריי.

שמואל בורקש: לא יעלה על הדעת שמהלך כזה יקרה.

שמואל בורקש: אנחנו ישבנו בפגישות ארוכות עם מר אילן הררי והצוות שלו; נתנו את הסכמתנו לקשירת קשר עם רשת "עמל" שהיום אין לה בית ספר בחינוך הממלכתי דתי, ואמרנו שאנחנו גם מסכימים למהלך הזה.

שמואל בורקש: רשת "עמל", לצערי הרב, לא נענתה, וכאן מה שקורה, דווקא רשת אורט שקשורה אתנו ופועלת איתנו החליטה לעשות מעשה.

שמואל בורקש: אני לא רוצה להשתמש במילה חריפה- -

זבולון אורלב: היא לא התבקשה למשהו אחר.

שמואל בורקש: - - והיא מבקשת לחטוף את התלמידים של בית ספר "פסגה"- -

זבולון אורלב: אני מגן על אורט.

חיים אמסלם: את אולי מגדיר את זה איך שאתה רוצה, אבל יכול להיות שפנו לאורט להציל את המצב, ואורט נענתה ואמרה שהיא מוכנה להציל את המצב בתנאים האלה והאלה.

חיים אמסלם: אני לא חושב שתלונתך על אורט היא הכתובת הנכונה.

חיים אמסלם: היא לא מוצדקת.

שמואל בורקש: השאלה היא שאלה מאוד חשובה.

אסנת לבנה: גם נציגת אורט נמצאת פה.

אסנת לבנה: אני אוכל לענות.

חיים אמסלם: בהחלט, אנחנו נשמע אותך.

אילן הררי: כל המהלך שלנו מאושר במשרד החינוך

שמואל בורקש: ממש לא.

אילן הררי: כל המהלך- -

שמואל בורקש: ממש לא.

שמואל בורקש: אילן, ממש לא.

שמואל בורקש: אני אומר לך את עמדת מנכ"ל משרד החינוך – המשרד מתנגד למהלך הזה.

אילן הררי: אז אני אומר לך- -

קריאה: גם זהבה שלזינגר התנגדה כל הזמן.

אילן הררי: כולם התנגדו, לאף אחד לא היה פתרון.

אילן הררי: ד"ר סולי נתן אישרה- -

חיים אמסלם: אני מבין שיש בעיה.

חיים אמסלם: אבל צריך פתרון שלא רק יטאטא את הבעיה מתחת לשטיח.

שמואל בורקש: אני רוצה להבהיר את הנקודה העקרונית הזאת כי זאת שאלת מפתח.

שמואל בורקש: על-פי החוק במדינת ישראל, מי שאחראי על מערכת החינוך העל-יסודי במדינה – ביסוד החקיקה – זה משרד החינוך והרשות המקומית.

שמואל בורקש: המדינה נתנה לגיטימציה לרשות מקומית לבקש את שירותיה של רשת חינוכית לסייע לה בהובלת החינוך העל-יסודי בעיר.

שמואל בורקש: מאז ומעולם כאשר מתנהל משא ומתן בין הרשות המקומית לבין הרשתות שעובדות בחינוך הדתי, ויש רבות כאלה – וכך עושה רשת אורט כל השנים – עושה את המשא ומתן הזה יחד איתנו, ולא עולה על דעתה להוביל מהלך ברשות מקומית שעלול לפגוע בחינוך הדתי.

שמואל בורקש: לעניות דעתי, זה מקרה ראשון, שאני לא יודע להסביר אותו – כי מנכ"ל רשת אורט לא הסביר לי – שהרשת החליטה לקום ולעשות מעשה יזום: לסגור בית ספר דתי.

שמואל בורקש: לכן אני מאשים אותה.

חיים אמסלם: תודה.

חיים אמסלם: נשמע, בבקשה, את אורט.

אילן הררי: אם יורשה לי לפני כן: אם רשת אורט לא הייתה עושה את המהלך הזה יחד אתנו הילדים האלה היו ברחוב.

אילן הררי: אבל זה לעניות דעתי, יכול להיות שאני טועה.

חיים אמסלם: ייתכן שאם הייתם עומדים על פרמטרים מסוימים שהיו מתואמים עם אנשי החינוך הדתי הייתם יכולים להשיג את הפתרון.

חיים אמסלם: אבל בוא נשמע את רשת אורט.

אסנת לבנה: קודם כול, מכובדי מר בורקש, גם בדבריך יש כבר ביקורת, אז מוטב לומר את העובדות כפי שהן, ואחר-כך- -

שמואל בורקש: רק עם העובדות.

אסנת לבנה: הרשת מכובדת במפורש, ולא צריך להוסיף את זה כי כל אחד יאמר את דברו לעובדות הקיימות.

אסנת לבנה: כפי שנאמר קודם, כל הנושא של בית הספר "פסגה", הגירעונות וכל מה שקשור בזה הוא לא עניינה של הרשת.

אסנת לבנה: הפנייה הייתה מהרשות, לתת מענה ולהציל את הילדים.

אסנת לבנה: זה על סדר היום, ולא האם שאלו או אמרו או הודיעו לפני כן.

אסנת לבנה: רשת אורט לא שינתה את המדיניות שלה באשר לבתי ספר דתיים ואולפנות מכובדות שנמצאות תחת אותה רשת.

אסנת לבנה: מאחר שאנחנו עובדים עם עיריית לוד לא שנה אחת ולא שנתיים אנחנו מקבלים פניות לקבל מערכות אחרות בתוך הרשת – דתיות או ממלכתיות.

אסנת לבנה: הייתה פנייה בימים האחרונים לרגל 60 שנה לרשת אורט, ולו כדי לתת פתרון לילדים, כי אנחנו בהחלט מבינים שיש צרכים של אוכלוסייה בבית ספר ממלכתי דתי.

חיים אמסלם: ולא הייתה דרישה מפורשת לשמר את בית הספר כבית ספר דתי עם כל התכנים שלו, ולהכניס אותו תחת הרשת?

אסנת לבנה: לא, ממש לא.

אסנת לבנה: היה דיון אחד בלבד שבו נאמר שמאחר שלממלכתי-דתי יש המערכת שלו, והרשת אמרה שאף על פי שמדובר ברישום תלמידים היא תכבד את הצביון הדתי ככל שניתן מאחר שהמבנה הוא מבנה של הרשות.

אסנת לבנה: רוב התלמידים יישארו באורח החיים היומיומי שלהם, כולל תפילות ואורח החיים הדתי המחייב, ומקצועות הליבה שיש צורך בהם, לפי תוכנית הממלכתי דתי, יישמרו כדי לא לפגוע בתלמידים שלומדים היום בכיתות י"א, י"ב.

אסנת לבנה: לכן המהלך הזה היה להציל את הילדים ולא להביא אותם למצב שאין להם מסגרות אחרות.

חיים אמסלם: למה לא נבחנה האופציה שהצעתי להשאיר את בית הספר עם תכניו ובמתכונתו תחת הרשת שלכם?

אסנת לבנה: אי אפשר לקיים שתי מערכות תוך כדי.

אסנת לבנה: זה יוצר הרבה מאוד בהתנהלות היומיומית חיים לא קלים.

אסנת לבנה: אם אפשר היה אנחנו האחרונים שהיינו שוללים את זה.

שמואל בורקש: אמר היושב ראש שבבית שאן אנחנו עושים את זה בחצר אחת.

אסנת לבנה: בנפרד.

אסנת לבנה: יש ממלכתי וממלכתי-דתי, וזה שני בתי ספר שונים.

חיים אמסלם: גם פה הם שני בתי ספר נפרדים, סך הכול יש גדר.

אסנת לבנה: אבל ברגע שזה יושב על בסיס גירעוני, אם אתה מנהל שני בתי ספר נפרדים אתה עושה היינו-הך.

זבולון אורלב: תכננתם להשאיר אותו באותו קמפוס שהם נמצאים?

אסנת לבנה: ברוב המקרים כן.

אסנת לבנה: העבודה היא מול השעון כדי לעזור לילדים האלה חד משמעית.

זבולון אורלב: מי הגברת, מוועד ההורים?

מירה מרציאנו: כן.

זבולון אורלב: עוד כמה דקות.

זבולון אורלב: יש לי הרגשה שאני אעשה את מלאכתכם, אולי קצת יותר טוב.

מירה מרציאנו: מאוד נשמח.

זבולון אורלב: אילן, בבקשה.

אילן הררי: אני רוצה רק להוסיף נתון קטן.

אילן הררי: אסנת אמרה שהיה דיון אחד.

אילן הררי: אני רוצה להזכיר שהיו מספר דיונים.

אילן הררי: אנחנו נפגשנו עם מנכ"ל אורט לפני מספר חודשים על העניין, ולא היו מוכנים בכלל לפתור את הבעיה ולחשוב על הנושא.

אילן הררי: יכול להיות שעכשיו כשיצאת כבר פתרת את הבעיה- -

זבולון אורלב: לא, הבעיה לא נפתרה.

אילן הררי: אנחנו ישבנו עם החינוך הדתי – גם אדוני היה בפגישה – על כל מיני אפשרויות איך לפתור את הבעיה, ולא הגענו לעמק השווה.

אילן הררי: בחודש האחרון קיימנו מספר פגישות- -

שמואל בורקש: מר הררי, הגענו לעמק השווה לגבי דבר אחד בהובלתך, שבית ספר "פסגה" בהבטחה שלך, לא ייסגר.

אילן הררי: נכון.

אילן הררי: וכבר הלכנו לכיוון עם בית ספר עמל.

אילן הררי: רשת עמל דרשה מאתנו אפילו לפטר את כל העובדים עד 31 במאי.

אילן הררי: הלכנו לכיוון הזה, ובסופו של דבר כשבאנו לחתום עם רשת עמל על הסכם, הייתה לנו בעיה- -

חיים אמסלם: מר הררי, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

חיים אמסלם: רשת עמל לא הסכימה; לו יצויר שגם אורט לא הייתה מסכימה - -

מירה מרציאנו: לא, רשת עמל הסכימה.

חיים אמסלם: אמרתי, עם עמל זה לא הסתדר.

חיים אמסלם: לו יצויר שגם עם אורט זה לא היה מסתדר, מה היה קורה לבית הספר?

אילן הררי: היינו סוגרים את בית הספר, ולצערי הרב- -

חיים אמסלם: ומפזרים 283 תלמידים לכל רוח?

חנה גולן: זאת אוכלוסייה מעורבת, יש להדגיש.

אילן הררי: - - לצערי הרב, בסוף שנת הלימודים הנוכחית שתסתיים בשבוע הבא לקחנו שני בתי ספר יסודיים חלשים ואיחדנו אותם עם בתי ספר חזקים.

אילן הררי: זאת ההצלחה המרכזית של סוף שנת הלימודים הנוכחית.

אילן הררי: אתם יכולים לשאול את הרב דדון שמייצג פה את המורים, והוא בתא המנהלים של בתי הספר היסודיים.

אילן הררי: הוא יגיד את דעתו, לא אני.

קריאות: מה זה קשור?

אילן הררי: אני מצדיע לרשת אורט למרות כל מה שנאמר פה כי אם הם לא היו הולכים למהלך הייתי נדרש, נאלץ, בגלל הגירעון, אין מה לעשות.

אילן הררי: בסופו של יום כשאני נדרש לגירעון עבר של 160 מיליון שקל על העבר ולגירעון שוטף של בית ספר של 1 מיליון שקל כמעט, אין מה לעשות מבחינתי.

אילן הררי: אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

אילן הררי: אני מודע גם למספר חובות שעדיין לא השלמנו.

אילן הררי: אני מודע להם.

קריאות: מספר?

זבולון אורלב: אי אפשר לנהל ככה דיון.

זבולון אורלב: אני אתחיל לקרוא לסדר ולהוציא.

זבולון אורלב: אנא תאפשרו לכל מי שמדבר, שידבר בחופשיות.

זבולון אורלב: לחברי כנסת מותר קריאות ביניים.

אילן הררי: אני מודע לחובות שעדיין יש לנו ויש לי שאלה חובות שלנו לצוות המורים.

אילן הררי: יש לי פגישה עם מנכ"ל משרד הפנים מחרתיים, ואני מעריך שהנושא הזה ייפתר.

אילן הררי: אני מודע, ואני הכתובת, לא אף אחד אחר.

אילן הררי: אני, אילן, הכתובת לכל החובות האלה, ואני יודע שיש לנו עוד חובות.

אילן הררי: אני מודע להם, ואני אחראי לעניין הזה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני מאוד דואג למורים, הם חוט השדרה של מערכת החינוך, ואני אעשה כל דבר אפשרי כדי שלא תיפגע ציפורן ידו של אף מורה בישראל.

זבולון אורלב: אבל במקרה הזה הדאגה העיקרית שלי היא קודם כול לתלמידים.

זבולון אורלב: מר הררי, עבדנו קשה מאוד במדינת ישראל שהחינוך הממלכתי דתי לא יהיה חינוך ממלכתי דתי לעניים ולא לשיעורים – למחצה, לשליש ולרביע.

זבולון אורלב: החוק הקנה זכות לכל תלמיד במדינת ישראל שחפץ ללמוד במגמה ממלכתית-דתית, ללמוד בחינוך ממלכתי דתי.

זבולון אורלב: אין כזה דבר נתיב דתי בבית ספר ממלכתי.

זבולון אורלב: אין חיה כזאת במדינת ישראל.

זבולון אורלב: זה פשוט נוגד את החוק, זה לא קיים.

זבולון אורלב: אני אשמח שבכל בית ספר אורט ייפתח מסלול לאלה שרוצים ללמוד יותר יהדות, אני רק אברך על זה.

זבולון אורלב: זה לא מחליף חינוך ממלכתי דתי.

זבולון אורלב: זכותו של כל אזרח בעיר שלו לבקש ללמוד בכיתה ח', ט' ו-י' – זה עדיין בגדר חינוך חובה.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם כבר החילו עליך חינוך חובה של י"א-י"ב בעיר שלך, אני לא בטוח.

זבולון אורלב: זה חוק שלי שעכשיו אני בא מהדיון שלו.

זבולון אורלב: אבל זה גם יהיה.

זבולון אורלב: על-פי החוק, קודם כול זכותו ללמוד בחינוך ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: שנית, לפי מיטב הכרתי וידיעתי, החמצתם שלב אחד, והוא מערכת החינוך.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי, לא ניתן לסגור בית ספר במדינת ישראל ללא אישור משרד החינוך.

זבולון אורלב: זה לא קיים.

זבולון אורלב: אגב, מאחר שאנחנו מודעים לכך שאנחנו מיעוט, גם הגענו בהסכם הקואליציוני להסכם שלא ייסגר בית ספר ממלכתי-דתי יחידי ביישוב.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: מכיוון שאנחנו מבינים מה פירוש של סגירה של בית ספר ממלכתי-דתי ביישוב.

זבולון אורלב: פירושו של דבר הוא שזכותו האלמנטרית שלו כאזרח לא תתממש.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין חינוך ממלכתי לממלכתי דתי?

זבולון אורלב: זאת לא הבעיה שבממלכתי-דתי לומדים יותר תורה או לומדים יותר תורה שבעל-פה או מתפללים.

זבולון אורלב: ההבדל בין שתי המגמות האלה הוא שחינוך ממלכתי-דתי במהותו מחנך לאורח חיים דתי בשונה מבית ספר ממלכתי שמלמד.

זבולון אורלב: הוא יכול ללמד אפילו יותר לימודי קודש מאשר בבית ספר ממלכתי דתי, אבל הוא לא מחייב לאורח חיים.

זבולון אורלב: בית ספר ממלכתי דתי, זכותו לקיים אורח חיים ממלכתי דתי.

זבולון אורלב: אגב, לכן המורים עוברים בקרות, ויש בחוק סמכות למועצה בחינוך הממלכתי-דתי להכריז על מורה שאיננו מתאים ללמד בחינוך הממלכתי- דתי.

זבולון אורלב: הזכות הזאת היא זכות בסיסית, שלפחות אני אאבק עליה בכל כוחי.

זבולון אורלב: ידענו מלחמות בשנות ה-50 שהכריחו תלמידים במקום ללמוד בחינוך הממלכתי-דתי למצוא להם כל מיני פתרונות.

זבולון אורלב: לכן העניין הזה הוא מאוד עקרוני.

זבולון אורלב: אני מצטער – ואני אומר את זה גם למנהל החינוך הדתי וגם למורים וגם להורים – שלי נודע על העניין רק בזכותו של חבר הכנסת אמסלם.

זבולון אורלב: אני בכל זאת שוחה קצת בשדה החינוך ושואל את עצמי, רגע, איפה החמצתי?

זבולון אורלב: מה, לא הייתי כאן בארץ?

זבולון אורלב: מה קורה כאן?

זבולון אורלב: למה אף אחד מאתנו, מהמנהיגות הציונית דתית לא יודע על הבעיה הזאת בכלל?

זבולון אורלב: אין לנו שום מושג.

זבולון אורלב: פתאום נודע לנו על הדבר הזה.

זבולון אורלב: אני מודה לך שהבאת לתשומת לבי את הדבר הזה, שהוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: דיברתי עם מנכ"ל רשת אורט.

זבולון אורלב: אם רשת אורט מוכנה לקחת את בית הספר כבית ספר ממלכתי-דתי – ואורט יודעת לנהל בהצטיינות יתרה בית ספר ממלכתי-דתי .

זבולון אורלב: סיפרתי שרק אתמול הייתי בטקס שבו בית ספר אורט בבית שאן קיבל פרס חינוך, והמנכ"ל צבי פלג עמד על הבמה ושמח עם כולם.

זבולון אורלב: היא מקיימת לא רק בית ספר ממלכתי-דתי, היא מקיימת גם ישיבות תיכוניות בטבריה.

זבולון אורלב: זה עבר מתנועת אמונה – תנועת האישה הדתית לאומית – לרשת אורט שהיא במהותה לא רשת דתית, ובטבריה מקיימים מסלול ישיבתי ומסלול אולפני תחת רשת אורט.

זבולון אורלב: צבי פלג הוא פתאום ראש ישיבה.

זבולון אורלב: יש בכל מיני מקומות כאלה.

זבולון אורלב: אלא מה, דיברתי עם צבי פלג, והוא אמר לי שעם 283 ילדים לא יודע לנהל בית ספר.

זבולון אורלב: אני אגב חולק עליו.

זבולון אורלב: אני ניסיתי לשכנע בשיחה קצרה, אבל לא עלה בידי.

זבולון אורלב: הוא אמר לי, מה אתה רוצה ממני?

זבולון אורלב: אני בסך הכול עושה טובה לעיריית לוד.

זבולון אורלב: באה עיריית לוד, אמרה שיש לה תלמידים, אם הוא מוכן לקבל אותם ולתת להם קצת יידיש-קייט, שישמרו איזשהו נתיב דתי, שאני אגב, לא מכיר בו.

זבולון אורלב: זה לא חלופה של חינוך ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: הוא אמר לי, מה אתה רוצה, אני עושה טובה, אם תגיד לי לא לקבל אני לא אקבל, אין לי עניין, לא ביקשתי שום דבר, רק נעניתי לפנייה, וחשבתי שאני עושה טובה.

זבולון אורלב: אם אתה מרגיש שאני לא עושה טובה, אלא רק מפריע, אז לא.

זבולון אורלב: אמרתי שבצורה הזאת זה מפריע כי הוא נותן לגיטימציה לכך שפתאום אין חינוך ממלכתי-דתי, בלי העובדה אם יש לך או אין לך כיפה.

זבולון אורלב: זה לא קשור זה לזה.

זבולון אורלב: יש שתי מגמות חינוך שצריך לעמוד עליהן.

זבולון אורלב: אני מוכן לעזור.

זבולון אורלב: אני לא בא אליך, מר הררי, ואומר לך "זבש"ך" ומתנער מאחריות.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אני אומר דבר ברור.

זבולון אורלב: אני מקבל החלטה חד משמעית – בית הספר הזה לא נסגר.

זבולון אורלב: לא ייסגר בית ספר ממלכתי דתי יחידי ביישוב, זה בלתי מתקבל.

זבולון אורלב: אנחנו נחזור למאבקים של שנות ה-50- -

לבנה ניר: יישר כוח.

זבולון אורלב: בלי "יישר כוח", זה דבר אלמנטרי.

זבולון אורלב: אני לא אומר פה שום דבר ושום חידוש.

זבולון אורלב: אני לא אומר את זה לגבי לוד, אלא לגבי כל מקום בארץ.

זבולון אורלב: זה דבר אלמנטרי.

זבולון אורלב: אני גם לא יודע איפה משרד החינוך נרדם בשמירה.

זבולון אורלב: איפה מנהלת המחוז שמאפשרת סגירת בית ספר יחידי ביישוב?

קריאות: נכון מאוד.

זבולון אורלב: אני יודע שכל סגירת גן ילדים לפעמים יש מהומה שלמה כיוון שמשרד החינוך שאחראי על המיפוי אחראי על המיפוי.

זבולון אורלב: הוא צריך לתת תשובה לך איפה ילמדו התלמידים מהחינוך הממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: יש 280 תלמידים.

זבולון אורלב: את זה אני חייב לעקור ממך – נתיב דתי בבית ספר אורט ממלכתי זה לא חינוך ממלכתי-דתי; בזה לא מתממשת זכותו האזרחית של אזרח לחינוך ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: עכשיו אני מבין למה אין סמל מוסד, כי באמת סוגרים את המוסד.

זבולון אורלב: אין מוסד.

זבולון אורלב: יש מוסד אחד שהוא ממלכתי, שבו עושים טובה – ממלכתי-דתי לעניים.

זבולון אורלב: זה לא מקיים את החוק.

זבולון אורלב: לכן אני גם מבין למה רק 150 תלמידים נרשמו.

זבולון אורלב: לפי דעתי, מטעים אותם, פשוט מטעים אותם.

קריאות: נכון.

זבולון אורלב: לפי דעתי, מטעים אותם.

קריאה: זה היה ככה גם בהרשמה.

זבולון אורלב: מר הררי, תראה את החוק.

זבולון אורלב: החוק מקנה לך זכות ללמוד בחינוך ממלכתי או ממלכתי-דתי, וכל הורה צריך לבחור.

זבולון אורלב: לא מספרים לו סיפורים של נתיבים דתיים בכל מיני מקומות אחרים.

זבולון אורלב: לכן הדבר הזה הוא שגיאה.

זבולון אורלב: אני מציע לפתוח את הדיון.

זבולון אורלב: אני מוכן להתגייס שוב במאמץ לשכנע את מנכ"ל רשת אורט.

זבולון אורלב: הוא אדם ראוי, הוא אדם שאני יכול לחלק לו רק שבחים וגם לרשת אורט.

זבולון אורלב: הוא אמר לי, זבולון, יש בעיה שאתה מדבר איתי ביוני כי החלטנו לפתוח עשרה בתי ספר חדשים, וזאת מעמסה גדולה מאוד עלינו.

זבולון אורלב: אני לא אומר שהוא סתם את הגולל, אבל אנחנו לא נפקיר אותך, לא נגיד לך, לךְ הביתה, תשבור את הראש.

זבולון אורלב: אני גם לא יודע למה יש שם גירעון.

זבולון אורלב: צריכים לעשות שם קיצוצים, יעשו שם קיצוצים, אין כזה דבר.

חיים אמסלם: בשנה אחת הוא צבר גירעון של 1 מיליון שקל?

זבולון אורלב: בית הספר צריך להתנהל בתקציב ידוע.

זבולון אורלב: לכן אני אומר בצורה מאוד נחרצת: ככל שידינו משגת, אני לא שר החינוך – אני מפה כותב מיד מכתב לשר החינוך שלא יסגור בית ספר.

זבולון אורלב: זה גם כתוב בסעיף מתוך ההסכם הקואליציוני.

זבולון אורלב: אתה לא תסגור בית ספר, אין כזה דבר.

זבולון אורלב: לא תישלל זכותם האזרחית.

זבולון אורלב: ארגון המורים, בבקשה.

זבולון אורלב: אם החסרתי משהו, תשלימי אותי.

לבנה ניר: לא, ממש לא.

לבנה ניר: אתה חבר כבוד בארגון המורים.

לבנה ניר: אנחנו מאוד מעריכים את הפעילות שלך וגם של חבר הכנסת אמסלם.

לבנה ניר: ארגון המורים מתנגד בתוקף לסגירת בית הספר הממלכתי-הדתי היחיד בעיר.

לבנה ניר: אנחנו אמרנו את זה לאורך כל השנה.

לבנה ניר: אנחנו ראינו את הפעולות היזומות המכוונות של העירייה ופעלנו נגדם, ולצערנו, תקופה ארוכה היינו בודדים במאבק.

לבנה ניר: הדבר צורם במיוחד לאור פתיחת בית ספר ערבי בעיר – סוגרים דווקא את בית הספר הממלכתי-דתי- -

אילן הררי: מה זה קשור?

קריאה: מה זה קשור?

אילן הררי: מדינה דמוקרטית, מה זה קשור?

זבולון אורלב: יש לי בקשה.

זבולון אורלב: אני הגנתי עליכם, אני צריך להגן גם עליה.

זבולון אורלב: אנחנו פה שומעים בסבלנות, אחרת הדיונים האלה יימשכו.

לבנה ניר: אילן הררי אומר שהוא קיבל בית ספר מאיגוד ערים עם חוב.

לבנה ניר: זה נכון, אבל כשאיגוד ערים פורק בצו שר הפנים שר הפנים דאג לתת כסף לעיריית לוד לכיסוי הגירעון.

לבנה ניר: מיליון שקלים מחכים בקופת העירייה לכיסוי הגירעון.

לבנה ניר: העירייה מתחממת מהריבית של מיליון השקלים ולא מעבירה את זה לחובות המורים ולגירעון.

לבנה ניר: זה אומר שיש גירעון.

לבנה ניר: בטח שיש גירעון, אם לא תשלמו אותו, זה יישאר.

לבנה ניר: אבל אתם קיבלתם מיליון שקלים ממשרד הפנים, קיבלתם עוד חצי מיליון ממשרד החינוך, ולבד מזאת גם רשת מיתרים תורמת בבית הספר, והייתה מוכנה להמשיך להתגייס למען בית ספר בתנאי שהוא יישאר ממלכתי דתי, לא מין פיקציה נתיבית כזאת כמו שאמרת.

משה אלדן: גם קרן רש"י.

לבנה ניר: נכון, גם קרן רש"י מוכנה.

לבנה ניר: זאת אומרת, יש גופים מתערבים שמוכנים לסייע וסייעו במשך כל השנים האחרונות.

לבנה ניר: מיתרים סייעו לבית ספר.

לבנה ניר: לכן הגירעון שמצהירים עליו הוא לא גירעון של 1.5 מיליון כי זה כבר בקופה שלכם, ושנית לא ברור לנו איך הגירעון השוטף הגיע לסכומים כאלה.

לבנה ניר: המורים בצוות הניהולי לא מבינים את זה.

לבנה ניר: הלכנו לבית הדין כדי להוציא צו מניעה נגד הפיטורים הגורפים של המורים.

לבנה ניר: אנחנו מתנגדים לסגירה, ובעד העברה מסודרת לבעלות רשת אורט במסגרת ממלכתית דתית.

לבנה ניר: מגיע לתלמידים ומגיע למורים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ההורים, בבקשה.

מירה מרציאנו: רציתי להעלות נקודה שאולי תפתח דיון מחודש עם רשת עמל.

מירה מרציאנו: קיבלתי דיווחים על כל ההליכים שנעשו עם רשת עמל ועם עיריית לוד דרך אלי מלול שהוא עוזר מנכ"ל רשת עמל.

זבולון אורלב: מי מנכ"ל רשת עמל היום?

אילן הררי: שמעון כהן.

אילן הררי: בעברו היה רואה חשבון.

זבולון אורלב: מי היושב ראש של רשת עמל?

זבולון אורלב: לא יודעים.

אילן הררי: אני יכול להעביר לך טלפון שלו.

זבולון אורלב: אני חייל שלך בעניין הזה.

זבולון אורלב: לא תהיה לבד.

זבולון אורלב: אנחנו נתגייס במלוא משקלנו הציבורי, הפרלמנטרי והפוליטי כדי לעזור לך שלא תישאר לבד.

אילן הררי: מודה לך.

מירה מרציאנו: אפרופו לא להישאר לבד, צריך לשקול שוב את ההתכתבות מול רשת עמל.

מירה מרציאנו: אני יודעת בוודאות גם מהודעות SMS עכשיו שרשת עמל מעוניינת לשמור על סמל מוסד דתי.

מירה מרציאנו: קיבלתי גם תשובה עכשיו ב-SMS שהם מוכנים להיכנס שוב לתמונה אם יוצע להם.

זבולון אורלב: עם מי את מתכתבת, עם שמעון?

מירה מרציאנו: עם אלי מלול.

זבולון אורלב: מיהו?

מירה מרציאנו: הוא העוזר של שמעון כהן, מנכ"ל רשת עמל.

זבולון אורלב: אחרי שתגמרי לדבר, תלכי לחדר התייעצויות, תשיגי לי אותו בטלפון, אני רוצה לדבר איתו בטלפון.

אילן הררי: אני כבר אתן לך את הטלפון של המנכ"ל.

זבולון אורלב: הוא בקי בעניין?

אילן הררי: ודאי, רק עשרה דיונים קיימנו איתו.

זבולון אורלב: העוזר שלי ישיג לי אותו בטלפון.

מירה מרציאנו: מה שהכשיל את כל המהלך הזה עם רשת עמל זה התחייבות שהם ביקשו מעיריית לוד לחובות עבר של העירייה כלפי העובדים או כל חוב שיצוץ בשלב מאוחר יותר.

מירה מרציאנו: העירייה סירבה לקחת את האחריות הזאת.

מירה מרציאנו: כאן נפלו הדברים.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: ראומה יצחקי, בבקשה.

ראומה יצחקי: אני מייצגת את המורים.

ראומה יצחקי: אני חייבת לומר שהעירייה התנהלה באופן מוחלט שלא בתום לב כלפי המורים מתחילת השנה וכך גם כלפי בית הספר.

ראומה יצחקי: לבנה הזכירה את הכספים, שהעירייה קיבלה, והם מתחממים שם.

ראומה יצחקי: יתרה מזאת, הם חייבים לנו עדיין משכורות מן הקיץ הקודם; ממרס 2008 לא העבירו בעבורנו שום דבר – לא קרנות פנסיה, לא קרנות השתלמות, שום דבר שקשור לזכויות שלנו.

ראומה יצחקי: אנחנו לא מבינים לאן הלך הכסף שמשרד הפנים נתן להם, מה הם עשו עם הכסף שמשרד הפנים נתן להם.

ראומה יצחקי: יש כאן הרבה דברים שנעשו ממש שלא בתום לב, ובסוף לקינוח הם גם פיטרו את כולנו בערב שבועות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני לא אומר "תודה רבה" על זה שפיטרו אתכם, רק על זה שדיברת.

חיים אמסלם: אני רוצה לשאול את אחד ההורים שנמצאים כאן:

חיים אמסלם: מה התחושה שלכם?

חיים אמסלם: מה ההעדפה?

חיים אמסלם: מופרחים פה באוויר כל מיני רעיונות – אולי לחדש עם עמל, אולי להמשיך עם אורט בצורה כזאת או אחרת.

חיים אמסלם: אנחנו מצדנו, יושב ראש הוועדה, אנוכי ואחרים, נעשה הכול כדי שבית הספר הזה יתקיים.

חיים אמסלם: מה אתם אומרים?

משה אלדן: אנחנו בתחושה מאוד כואבת שמוסד ממלכתי דתי ציוני עומד להיסגר, במיוחד משום שלא היה שיתוף פעולה והוטעינו לאורך כל הדרך.

משה אלדן: בעבר היה לנו ניסיון עם היושב ראש מר זבולון אורלב עם בית הספר "המאירי" ב-2002.

משה אלדן: גם שם היו בעיות סגירה, ונלחמנו, עמדנו על הרגליים האחוריות, והיום בית הספר פורח.

משה אלדן: הם היו 70 תלמידים, והיום יש שם כ-300 תלמידים.

משה אלדן: אין לי הנתונים המדויקים, אבל תודה לאל.

משה אלדן: ללחוץ את היד על ההדק זה קל.

משה אלדן: הפנייה היא כלל מערכתית – כשאומרים שיש גירעונות ובעיות זה לא פתרון ולא תשובה לסגור את בית הספר בתוכנית הבראה.

זבולון אורלב: שאל אותך חבר הכנסת אמסלם מה אתם מעדיפים?

משה אלדן: מעדיפים שבית הספר יישאר כמו שהוא, ונמשיך להיאבק לקבל תקציב.

זבולון אורלב: אתכם זה מעניין אם זה בבעלות של אורט או בבעלות אחרת?

משה אלדן: הבעלות, לא.

מירה מרציאנו: סמל מוסד.

זבולון אורלב: שבית הספר יישאר עם סמל מוסד וכממלכתי דתי.

משה אלדן: מי שיוכל לתת את המענה הטוב והפתרון החינוכי הכי טוב לילדים – זה מה שאנחנו רוצים.

משה אלדן: גם כשבבית קשה לא זורקים את הילדים לשכנים.

משה אלדן: מגדלים אותם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

ישעיהו בן ברוך: אני מוועד ההורים.

ישעיהו בן ברוך: בבית הספר הזה למדו ארבעה ילדים שלי, ברוך השם, בצורה טובה ומשביעת רצון.

ישעיהו בן ברוך: יש לי עוד ילד שלומד שם.

ישעיהו בן ברוך: בשבוע האחרון אין לי תשובה בשבילו.

ישעיהו בן ברוך: כל הזמן היינו בתקווה שבית הספר ימשיך.

ישעיהו בן ברוך: לפני כמה ימים נודע לי שבית הספר הזה אולי ייסגר.

ישעיהו בן ברוך: הבן אומר לי, אבא, אני לא אלמד באף מקום.

זבולון אורלב: שמואל, האם המנהל פעל בפנייה למנהל המחוז ולראש המנהל הפדגוגי כדי שבית הספר היחידי ביישוב לא ייסגר?

שמואל בורקש: בוודאי.

שמואל בורקש: אני אומר עמדה ברורה- -

קריאה: יש להדגיש שזה אזורי, לא יישובי.

זבולון אורלב: עמדת מנהל החינוך הדתי ברורה לי.

שמואל בורקש: לא, אני אומר עמדה ברורה של המנכ"ל הנוכחי שהמשרד מתנגד לסגירת בית הספר.

זבולון אורלב: זאת עמדה רשמית של המשרד?

שמואל בורקש: נכון.

זבולון אורלב: אתה יודע אם ראש העיר יודע מהעמדה הזאת של המנכ"ל?

שמואל בורקש: אני לא יודע.

זבולון אורלב: יש לך מושג מה ד"ר סולי נתן, מנהלת המחוז, ידעה ועשתה?

אילן הררי: ד"ר סולי נתן אישרה את המהלך.

שמואל בורקש: לפי הידע שיש בידי, היא עמדה על כך שבית הספר יישאר.

שמואל בורקש: יחד עם זאת כמנהלת המחוז היא צריכה לתת מענה להורים אם מחר בית הספר לא מתקיים.

שמואל בורקש: אז היא אמרה לעיריית לוד, שכל פתרון שיציעו- -

זבולון אורלב: הפתרון של נתיב דתי בבית ספר ממלכתי בסמל מוסד לא דתי הוא לא פתרון חוקי.

שמואל בורקש: אני לא שמעתי מסולי נתן את מה שאילן הררי אומר.

שמעון דדון: אני מייצג את הסתדרות המורים.

שמעון דדון: אני לא יודע מה יחליטו אורט או עמל- -

זבולון אורלב: מנכ"ל עמל בטלפון.

זבולון אורלב: סליחה.

חיים אמסלם: תמשיך, בבקשה.

שמעון דדון: - - אבל במקרה הזה אין מחלוקת בין ארגון המורים להסתדרות המורים.

שמעון דדון: ודאי שבית ספר דתי יחיד בעיר אין לסגור.

שמעון דדון: דבר נוסף, צריך לדאוג בכל מקרה להמשך העסקתם של כל המורים.

שמעון דדון: עכשיו אנחנו נמצאים בסוף השנה, ולא ייתכן שהמורים יהיו בחוסר ודאות ולא יידעו אם מעסיקים אותם או לא מעסיקים אותם.

שמעון דדון: מישהו צריך לדאוג לזה.

שמעון דדון: לכן עלינו כולנו לכנסת.

שמעון דדון: העיר לוד נמצאת במדינת ישראל, והמורים של לוד נמצאים במדינת ישראל, ומדינת ישראל צריכה לדאוג להם שלא יפטרו אותם.

לבנה ניר: לפעמים נדמה שהעיר לוד היא לא במדינת ישראל.

ראומה יצחקי: העיר לוד היא לא במדינת ישראל, היא בפלנטה אחרת.

אילן הררי: לבנה, ברשותך.

שמואל בורקש: סליחה שאני קוטע אותך.

שמואל בורקש: כל העובדים של בית הספר הם עובדי הרשות המקומית.

שמואל בורקש: זאת לא חטיבת ביניים שהם עובדי המשרד, והמשרד מחויב להם.

שמואל בורקש: מניסיוני הקטן אני יודע, שבחטיבה העליונה כשמוסד נגמר, הבעלות איננה לוקחת אחריות על המשך עבודתם של המורים, והם נשארים תלויים באוויר.

לבנה ניר: אבל זה לא נכון, מוצאים להם פתרונות.

חיים אמסלם: מנהל בית הספר רצה לומר משהו?

שמואל בורקש: מאחר שכל עובדי בית הספר הם עובדי הרשות המקומית, מהניסיון הקטן שלי אני יודע שכשמוסד נסגר הבעלות איננה לוקחת אחריות על המשך עבודתם של המורים.

זבולון אורלב: בבקשה, מנהל בית הספר.

זבולון אורלב: בקצרה כי יש לי תשובה ממר שמעון כהן.

יוני אורון: 283 זה לא בית ספר גדול, וזה לא בית ספר קטן מדי.

יוני אורון: היום קשה לבית הספר להחזיק את עצמו ללא עזרה.

יוני אורון: לצערי, בשנתיים האחרונות בחדר הזה עיריית לוד הבטיחה והתחייבה לתעדף אותו, לתת לו, לסייע לו, להיות שותפה להובלה של תהליך הבראה עד שיעמוד על רגליו, זאת אומרת יגדיל את הרישום ועוד.

יוני אורון: בפועל מאז שפורק איגוד הערים אפילו המתת חסד לא הייתה כאן.

יוני אורון: ההתנהלות היא מביישת.

יוני אורון: אני לא רוצה להגיד מילים קשות, אז זה בודקים גופים אחרים- -

קריאות: בושה.

יוני אורון: - - אותי מדאיג כאזרח שחצי מיליון שקל שמשרד הפנים העביר – אף אחד לא ראה; שמיליון שקל שמשרד הפנים העביר יושבים בקופת העירייה שמנהלת אותי כמנהל בית ספר ואת העובדים שעובדים יחד איתי, ואף אחד לא ראה מזה שום דבר כמעט 10 חודשים.

יוני אורון: יש פה בעיה של תום לב, יש פה תהליך מורכב.

יוני אורון: אני פונה אליך, כי אמרת שתתגייס לזה, אדוני היושב ראש – אורט, עמל או כל גוף שיכול לכבד את עצמו ואת התחייבותו ולתת תמיכה כלכלית לשנה-שנתיים, המקום יכול להוכיח.

יוני אורון: אחרת אין לו זכות קיום כי לא ייתנו את הכלים.

יוני אורון: אי אפשר לנשום ללא חמצן.

יוני אורון: זה דבר שצריך להיות משולב.

יוני אורון: אני רוצה לומר עוד דבר חשוב, שאולי לא כל האנשים בחדר מסכימים איתו: לרמלה ולוד אין בית ספר ממלכתי דתי אחד מוגדר.

יוני אורון: ברמלה יש חטיבת ביניים, בלוד יש תיכון.

יוני אורון: לו מישהו יצליח לחבר בין שני האורגנים האלה שלא מדברים כנראה זה עם זה ברמה החינוכית הזאת – אפשר יהיה לקיים שם בית ספר של אלף תלמידים.

יוני אורון: הוא לא קיים.

זבולון אורלב: כמה תלמידים מרמלה לומדים בחטיבה העליונה?

אילן הררי: היום 63.

אילן הררי: היו הרבה יותר בשנים שעברו מתוך כוונת מכוון לפתוח שם בית ספר שנפתח ונסגר.

זבולון אורלב: מר הררי, רצית להשלים, או שאתה רוצה שאתה מעדיף קודם שאדווח על שיחתי?

אילן הררי: אני יודע מה הוא אמר לך, אני מדבר איתו פעם בשבוע – הוא בהחלט מוכן לקחת את בית הספר כממלכתי דתי.

זבולון אורלב: מר שמעון כהן, מנכ"ל עמל, אמר לי בשיחת טלפון שהוא אמר לראש העיר כמה וכמה פעמים שהוא מוכן לקבל את בית הספר לבעלות עמל ולשאת בכל חובות בית הספר כסמל מוסד עצמאי כממלכתי דתי לכל דבר ועניין.

זבולון אורלב: יש לו רק תנאי אחד: שהוא לא ישא בגירעונות העבר.

זבולון אורלב: רשות הדיבור נתונה לך עכשיו.

אילן הררי: הנושא הזה הוא נושא כבד.

אילן הררי: שני הסבים שלי, זכרם לברכה, הם רבנים.

אילן הררי: אין לי חס ושלום שום דבר נגד ד"ר סולי נתן, שלא נאשים אותה.

אילן הררי: אני הצגתי לה את הבעיה, והיא אמרה שהנושא בהחלטת הרשות.

אילן הררי: זה לא שהיא אמרה, בטח, תסגרו.

אילן הררי: היא אמרה לי שאני ראש העיר, זה בחצר שלי, והחלטה שלי מקובלת.

אילן הררי: מנכ"ל עמל היה איתנו בסדר גמור וגם מנכ"ל אורט – אין לי שום מילה רעה נגדם.

אילן הררי: אין לי שום בעיה שתבדוק מה שאני אומר: משרד הפנים העביר לנו לנושא בית הספר 1 מיליון ₪; משרד החינוך התחייב להעביר חצי מיליון ₪, וטרם העביר את הכסף.

אילן הררי: נקודה, סימן קריאה.

קריאה: מי?

אילן הררי: משרד החינוך.

אילן הררי: אני מוכן שתבדקו את אמיתות הדברים שלי.

אילן הררי: בעקבות כך, מכיוון שאנחנו ועדה קרואה, ואנחנו נבדקים על-ידי משרד הפנים כל היום וכל הלילה, המערכת שעובדת איתי לא הייתה מוכנה לשחרר את הכסף עד אשר נדע מה מצב הגירעון, ולמי נשלם קודם.

אילן הררי: סליחה שאני מתעסק בזה.

קריאה: אבל זה מיועד למורים.

זבולון אורלב: סליחה.

אילן הררי: אני מבקש להציג את דעתי, אפשר לבדוק אותה.

אילן הררי: אמרתי לפני ארבעה משפטים שאני מודע לחובות שלי, וזה אחריותי, ואני נושא באחריות, ואני אטפל בזה.

אילן הררי: אני יודע שאנחנו חייבים.

אילן הררי: היום אני נדרש להחליט למי לשלם את הכסף – למורים או למס ההכנסה?

אילן הררי: אני לא רוצה תשובה.

אילן הררי: אני רוצה שנדע, ואני מתנצל מראש שחס ושלום לא יבינו אותי לא נכון – שבית הספר לא מצליח לגדול ולצמוח בשנים האחרונות.

אילן הררי: זה היה הנושא האסטרטגי המרכזי בנושא פתיחה או סגירה של בית הספר.

אילן הררי: מורי בית הספר מצוינים והמנהל שלו מצוין, אבל לצערי הודיע לי לפני חצי שנה שהוא מסיים את תפקידו.

אילן הררי: אני התחלתי אז תהליך כי עמדנו בצומת דרכים.

אילן הררי: ההצלחה של התלמידים בבית הספר – וזה לא הכול "בגרות" – היא מאוד חלשה בעשר השנים האחרונות.

אילן הררי: אני רק שנתיים ראש עיר ולפני כן היה לי הכבוד להיות קצין חינוך ראשי, ואני מבין קצת בחינוך, ולהבנתי, החיבור עם רשת אורט היא הצלה לתלמידים.

אילן הררי: אני מתנצל אם עליתי גבוה מדי.

אילן הררי: כשרשת אורט תבוא ותגיד שיש לה בית ספר גדול, אשכול פיס גדול, והם לוקחים אחריות על 283 תלמידים האלה – מבחינתי זאת הצלה.

אילן הררי: מבחינת נתונים: היום יש 283 תלמידים.

אילן הררי: בוגרי י"ב והנרשמים ל-י' – ירדנו ב-30.

אילן הררי: יש שם 70 מרמלה, כלומר כמעט 100% מתלמידי לוד.

אילן הררי: למרות כל מה שאנחנו חושבים, אחרי אסיפת הורים די סוערת נרשמו בבית הספר 150 תלמידים באורט.

אילן הררי: אני מסכים איתך לגבי סמל המוסד, רשמתי את זה- -

זבולון אורלב: לא, אני נכשלתי בהסברה מה זה חינוך ממלכתי דתי.

אילן הררי: אני מבין מה זה חינוך ממלכתי דתי.

קריאה: גם לי נראה שהוא לא הבין.

אילן הררי: חברים, בואו לא נפגע באינטליגנציה של אף אחד.

זבולון אורלב: אמרתי שאני נכשלתי.

אילן הררי: לא- - -אני נכשלתי.

אילן הררי: אני רשמתי לעצמי את נושא סמל המוסד, ובסוף הדיון אבדוק שוב עם רשת אורט כל מה שניתן לעשות בעניין.

אילן הררי: אבל שוב, בית הספר לא צומח, התלמידים לא נרשמים, לצערי הרב, לא בגללנו, אלא ברישום לשנה הבאה יש 36 תלמידים בלבד.

זבולון אורלב: אין לנו ברירה אלא לסכם את הדיון הזה.

זבולון אורלב: גברת ציונה כסיף, בבקשה, רק שני משפטים.

ציונה כסיף: חלק מהדברים כבר נאמרו, אז אני רוצה לומר לשאלתך שהייתה מאוד חדה ונחרצת – אם לא אורט, אז מה?

ציונה כסיף: אם לא אורט, אז סגירה.

זבולון אורלב: אין לכם רשות, ואין לכם סמכות.

ציונה כסיף: אמרת שאתה מוכן לסייע בכל דבר.

זבולון אורלב: להתגייס.

ציונה כסיף: כדי שיהיו לך כל הנתונים צריך להגיד עוד כמה דברים.

זבולון אורלב: לא כרגע.

ציונה כסיף: אז אני ארשום לך אותם.

זבולון אורלב: אין בעיה.

ציונה כסיף: יש נתונים נוספים שצריך לקחת בחשבון, לא הכול זה גירעון.

זבולון אורלב: ראש העיר יזמין אותי, ואני מבטיח לך שבלוח זמנים מאוד קצר, בשבוע שהוא יזמין אותי אני באותו שבוע מתייצב בעירייה ומתגייס כדי שיתקיים בית ספר ממלכתי דתי על יסודי במלוא מובן המילה, כחוק, בלוד.

אילן הררי: אני מזמין אותך היום.

זבולון אורלב: השבוע אהיה אצלך.

ציונה כסיף: רק בשביל לסבר את האוזן.

ציונה כסיף: רשת מיתרים לא נתנה כסף לבית הספר, היא נתנה את זה תמורת שעות.

לבנה ניר: שעות זה גם כסף.

ציונה כסיף: זה לשאלתך מאיפה נוצר הגירעון.

ציונה כסיף: הגירעון נוצר גם בגלל פער שנוצר בגלל השעות שמוקצות בגלל שכר הלימוד להפעלת מספר שעות בפועל וגם בגלל הפחתה של 15% מכל שעה ושעה.

זבולון אורלב: לאחר שהוועדה שמעה את ראש העיר וראש מנהל החינוך בעיריית לוד, את נציגי משרד החינוך, ארגוני המורים, ועדי ההורים והנהלת בית הספר – קובעת הוועדה כי הציבור בלוד זכאי להמשיך לקיים בית ספר תיכון דתי במגמה ממלכתית דתית עם סמל מוסד עצמאי.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הודעת יושב ראש הוועדה באשר להסכם הקואליציוני הקובע כי לא ייסגר מוסד ממלכתי דתי יחידי ביישוב.

זבולון אורלב: הוועדה מברכת את ראש העיר במגעיו להסדיר העברת בית הספר מבעלות העירייה לבעלות אחרת, ובלבד שהמוסד ימשיך להישמר מוסד ממלכתי דתי עם סמל מוסד עצמאי.

זבולון אורלב: הוועדה גם קובעת שפתיחת נתיב דתי בבית ספר כללי אינה עולה בקנה אחד עם דרישת החוק באשר לזכותם של אזרחים ללמוד בחינוך ממלכתי דתי- -

אורי אורבך: זה מנוגד להסכמים הקואליציוניים.

זבולון אורלב: הזכרתי את זה.

זבולון אורלב: הוועדה גם רוצה לברך את רשת אורט ואת רשת עמל על נכונותם לסייע בפתרון הבעיה.

זבולון אורלב: הוועדה רושמת לפניה את תוכן השיחה בין יושב ראש הוועדה לבין מנכ"ל רשת עמל מר שמעון כהן, לפיה רשת עמל מוכנה לקבל לבעלותה את בית הספר ולשמור עליו כבית ספר עצמאי בעל סמל מוסד עצמאי על אופיו המחייב כבית ספר ממלכתי דתי, ובלבד שהיא תשא באחריות תקציבית החל ב-1 בספטמבר 2009, ואילו שאר החובות הנובעים מתפעולו של בית הספר עד למועד זה, תשא בהם העירייה.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה שראש העיר הזמין את יושב ראש הוועדה לדיון נוסף כדי למצוא פתרון כדי לקיים את החלטות הוועדה.

זבולון אורלב: יש למישהו הערות?

זבולון אורלב: אין.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.