ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 33, 2009-06-22 12:30

אופיר אקוניס: אנחנו נפתח דיון בנושא הרכבת הקלה בירושלים ונושא הרכבת הקלה בתל-אביב, על-פי הבקשה לדיון מהיר בנושא סכנות קריסה של פרויקטי הרכבת הקלה, של חברי הכנסת דב חנין ויריב לוין.

אופיר אקוניס: אני מבין שהמציגים מבקשים את הדיון מהיר.

אופיר אקוניס: אני מודיע שבמסגרת הזמן לא נמצה את הדיון היום בגלל סדר-יום מאוד עמוס במשכן.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הסיבה שחבר הכנסת יריב לוין ואנוכי ביקשנו את הדיון המהיר הזה היא, שאנחנו נמצאים במצב ששני פרויקטים ענקיים תחבורתיים של רכבת קלה, האחד בירושלים, השני בגוש דן, נמצאים בבעיות קשות ביותר, וקיימת סכנה אמיתית לביצועם, להשלמתם, עם משמעויות תחבורתיות חברתיות וכלכליות מאוד-מאוד מרחיקות לכת.

דב חנין: שני הפרויקטים האלה שונים, המהלכים בשני הפרויקטים האלה שונים.

דב חנין: אני אסקור את הבעיות בשני הפרויקטים האלה מאוד בקיצור, ולאחר מכן אני אומר כמה מלים על המכנה המשותף של שני הפרויקטים האלה.

דב חנין: אם כן, בירושלים, אדוני היושב-ראש, פרויקט הרכבת הקלה כבר התחיל בביצוע פיזי בשטח.

דב חנין: ירושלים כולה הפוכה, אבל אנחנו שומעים שהחברה הצרפתית, חברת "ויאולה", שהיתה אמורה להיות מפעילת הפרויקט כשיושלם, החליטה לעזוב את הפרויקט ולמכור את מניותיה בחברת "סיטיפס", שהיא החברה שזכתה במכרז.

דב חנין: אני מבין שהדבר הזה קשור גם בכל מיני לחצים שהיו על החברה הצרפתית, שקשורים לעובדה שהפרויקט בחלקו מתבצע בשטחי ירושלים המזרחית, שטחים שמחינת המשפט הבין-לאומי אינם נחשבים כשטחי ישראל, ולכן היו לחצים על החברה הזכיינית הצרפתית לעזוב את הפרויקט.

דב חנין: מעבר לשאלת עזיבתה של החברה הצרפתית, שהיתה אמורה להפעיל את הפרויקט כשיושלם, יש לנו סדרה ארוכה של בעיות וכשלים.

אופיר אקוניס: איפה זה לא בתחומי ישראל?

דב חנין: מבחינת הדין הבין-לאומי, לא מבחינת הדין הישראלי.

דב חנין: אבל, כידוע לך, חברות צרפתיות כפופות לדין הבין-לאומי ולא לדין הישראלי.

דב חנין: מעבר לשאלה של עזיבת החברה הצרפתית, אדוני היושב-ראש, אני קורא מסמך שיצא תחת ידיה של המדינה, שמדבר על התנהלות הזכיין, אני מדבר פה על חברת סיטיפס.

דב חנין: התנהלות הזכיין בפרויקט מתוארת כ"השתלטות עוינת", אני מצטט, "כאשר קילומטרים רבים של כבישים ראשיים בעיר עומדים מיותמים בעוד הנהגים עומדים בפקקים ומסתכלים בעיניים כלות ולא מבינות".

דב חנין: זה המצב, אדוני, של מערכת התחבורה בירושלים ברגע זה, והפיגור של החברה הזוכה הולך ומצטבר, אנחנו הולכים ומתרחקים מלוחות-הזמנים המקוריים של השלמת הפרויקט, וכרגע אני מבין שמדובר על איחור של יותר משנה, אחרי משא-ומתן מאוד הפכפך שהיה בין הזכיינית לבין העירייה והמדינה.

דב חנין: כרגע מדובר על דחייה של השלמת הפרויקט מפברואר 2009 - ברור לכולנו שזה לא הושלם - לספטמבר 2010 - ומי יודע אם יושלם בתקופה הזאת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, התמונה הקשה הזאת בירושלים יוצרת דאגה גדולה מאוד ביחס לפרויקט המתנהל בגוש דן.

דב חנין: הפרויקט בגוש דן הרבה יותר מורכב והרבה יותר מסובך מהפרויקט בירושלים, עם כל מורכבותו של הפרויקט בירושלים.

דב חנין: בירושלים אנחנו מדברים על פרויקט עילי, ובתל-אביב אנחנו מדברים על פרויקט שבחלקו הגדול הוא תחתי, מתחת לאדמה.

דב חנין: ההיקפים הכלכליים הם הרבה יותר גדולים.

דב חנין: בירושלים אנחנו מדברים על רשות מוניציפאלית אחת, ובגוש דן אנחנו מדברים על חמש רשויות מוניציפאליות שונות, 23 קילומטרים, בלב הסואן של המדינה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כשאני רואה את השתלשלות פרשת הרכבת הקלה בירושלים יש לי חשש כבד, כמו שכתב אחד העיתונאים המובילים בשבוע שעבר בעיתון "דה-מרקר", שגם אם יתרחש הבלתי יאומן, ספק אם בגוש דן תנוע רכבת קלה לפני תום העשור הבא.

דב חנין: הוא אומר שהפעלת רכבת קלה עילית ותת-קרקעית לאורך 23 קילומטרים בלב הסואן של המדינה נראית כיום בגדר מדע בדיוני.

אופיר אקוניס: הוא כותב שלא יקרה לפני תום העשור הבא.

אופיר אקוניס: אני רק שמח להגיד לך שאני יכול להביא לדוגמה עשרות נבואות של עיתונאים, דווקא לא בנושא הזה, בנושא תשתיות, בנושא אחר לחלוטין, שהתבדו בצורה מוחלטת.

דב חנין: לא רק עיתונאים, אגב, יש ספרים שלמים על נבואות שהתבדו.

אופיר אקוניס: על משהו מאוד ספציפי שקרה במדינתנו לפני ארבע שנים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת לוין, האם הבנת אותי?

אופיר אקוניס: לפני ארבע שנים בדיוק, אם להיות ספציפיים.

יריב לוין: אפרופו חוק מופז?

אופיר אקוניס: הנבואות על ההתנתקות.

אופיר אקוניס: אני יכול להביא ספר שלם על הנבואות בעניין הזה, איזה גן עדן יהיה פה.

אופיר אקוניס: כך שלא הייתי בונה על נבואות, לא של עיתונאים וגם לא של בעלות בנקים.

נחמן שי: רק עיתונאים שוגים בהערכות שלהם?

נחמן שי: אתה מדבר על התוכנית שבנימין נתניהו תמך בה?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, לא דיברתי על התומכים או על המתנגדים לתוכנית.

אופיר אקוניס: דיברתי על העיתונאים התומכים בתוכנית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כולנו צריכים לברור היטב את העיתונאים שאנחנו קוראים, ולדעת למי להאמין, למי להתייחס, ולמי לא להתייחס.

אופיר אקוניס: נשתדל להיות יותר אופטימיים.

דב חנין: נחזור לענייננו, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה לסקור בקצרה את לוחות-הזמנים של הרכבת הקלה בגוש דן.

דב חנין: ב-28 במאי 2007 נחתם הסכם הזיכיון בין המדינה ל-MTS, שזכתה במכרז לביצוע הקו האדום תמורת 7.16 מיליארדי שקלים.

דב חנין: בחודש אפריל 2008 הבנקים ביקשו לדחות את מועד הסגירה פיננסית כתוצאה ממשבר האשראי שנוצר.

דב חנין: באוגוסט 2008 הבנקים ביקשו לשנות את תנאי הזיכיון.

דב חנין: ב-25 בספטמבר 2008 נדחה בשנית מועד הסגירה הפיננסית.

דב חנין: זה קרה, אדוני היושב-ראש, כשבוע אחרי ש-AIG, שהיא המבטחת המקצועית של הפרויקט קרסה והולאמה בארצות-הברית, באותו זמן הערבות גדלה ב-20%.

דב חנין: ב-13 בנובמבר 2008 היה צריך להיות מוצג הסכם העקרונות, אבל הסכם העקרונות לא הוצג באותו תאריך.

דב חנין: ב-10 בדצמבר 2008 הבנקים הזרים נסוגו מהובלת האשראי לפרויקט.

דב חנין: ב-28 בינואר 2009 נדחתה בפעם השלישית הסגירה הפיננסית.

דב חנין: חברת MTS הציגה תשעה בנקים מלווים.

דב חנין: בשלב הזה עלויות המימון כבר עלו ב-50 מיליוני יורו נוספים.

דב חנין: ב-20 באפריל 2009, אדוני היושב-ראש, נדחה ברביעית מועד הסגירה הפיננסית, ועד עצם היום הזה אנחנו לא יודעים מתי הסגירה הפיננסית הזאת תושלם.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זאת תמונה מדאיגה.

דב חנין: זאת תמונה מדאיגה, מכיוון שכל תוכנית התחבורה הציבורית בגוש דן נשענת כרגע על השלמת הרכבת הקלה.

דב חנין: הקו האדום ברכבת הקלה, עם כל הוויכוחים שמתנהלים סביבו, הוא קו חיוני.

דב חנין: צריך להשלים אותו ולקדם אותו, מכיוון שכרגע יותר מדי נשענו על המהלך הזה.

אופיר אקוניס: רק תשאיר לחבר הכנסת לוין לומר משהו בעניין.

יריב לוין: אל תדאג.

דב חנין: אני בטוח שחבר הכנסת לוין ידע להוסיף ולהשלים את חריפות התמונה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, מה שאותי מטריד כרגע, שבגוש דן אין שום תוכנית ב', אין לנו תוכנית אלטרנטיבית למקרה שגם פרויקט הרכבת הקלה בגוש דן, חס וחלילה, ייקלע לאותם קשיים קטסטרופליים שאנחנו נתקלים בהם עם סיטיפס ועם הרכבת הקלה בירושלים.

דב חנין: אני מאוד רוצה שרכבת קלה תהיה בגוש דן, שלא יהיה פה שום ספק למישהו מהמשתתפים, ובכל זאת, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהגיע הזמן שיהיו לנו תוכניות אלטרנטיביות, ויש אפשרויות אלטרנטיביות.

דב חנין: יש חלופות זולות, זמינות, של אוטובוסים מהירים על פני הקרקע, של מתן עדיפויות אמיתיות לתחבורה ציבורית בכבישים הקיימים, כדי ליצור פתרונות לבעיות התחבורה הציבורית הבלתי נסבלות של גוש דן, לא בעוד 20 שנה ולא בעוד 30 שנה, אלא בשנה הבאה ובעוד שנתיים.

דב חנין: כדי שהדבר הזה יקרה, צריך שיתוף פעולה מסביב לשולחן הזה.

דב חנין: צריך שיתוף פעולה של משרד התחבורה, עיריית תל-אביב - יפו, שלצערי הרב, אני אומר את זה בצער רב וביגון קודר, גוררת את רגליה במקום לקדם במרץ ובתנופה פתרונות אלטרנטיביים של תחבורה ציבורית.

דב חנין: צריך שיתוף פעולה מסביב לשולחן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מאוד שמח שאתה נוטה לקיים בדיון הזה ישיבות המשך, כדי שאנחנו, במסגרת הוועדה הזאת, נוכל אולי לגבש אילו הסכמות בין הגורמים השונים באשר למה שאנחנו עושים כדי לקדם את הפרויקטים של הרכבת בפועל, ומה אנחנו עושים במקביל כדי לייצר פתרונות משלימים וחלופיים של תחבורה ציבורית מתקדמת, מודרנית, זולה ומהירה בגוש דן ובירושלים.

דב חנין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת חנין.

אופיר אקוניס: קיבלתי פנייה לקבל דיון, גברתי המנהלת, בנושא הרפורמה בתחבורה הציבורית בתל-אביב, כפי שהעלית, ובוודאי נזמין את נציגי עיריית תל-אביב.

אופיר אקוניס: נעשה את זה, ברשותך, אחרי דיוני התקציב, במחצית השנייה של חודש יולי, כי הנושא הזה הוא באמת כבד משקל, אולי אפילו נעשה את זה שם באזור, כדי שיראו לנו גם מה הבעיות העיקריות, למרות ששנינו, כתושבי תל-אביב, בוודאי יודעים.

אופיר אקוניס: זה נושא שיעלה על השולחן במהירות, כי הוא באמת כבד משקל.

דב חנין: עוד משפט אחד, אדוני היושב-ראש, ברשותך.

דב חנין: ההצטברות של הקשיים בשני הפרויקטים האלה יוצרת אצלי ספק גדול מאוד בכל הקונספציה שלפיה הפרויקטים האלה נעשו, וזאת הקונספציה שמוכרת לכולנו כ-PPP, זאת אומרת, המדינה מגלגלת את זה על גורמים פרטיים, תמורת זכויות מסוימות של הגורמים הפרטיים.

דב חנין: אני לא יודע אם הדבר הזה יכול באמת לעבוד בתחום התשתיות.

דב חנין: ובייחוד אני לא יודע אם הדבר הזה יכול לעבוד בתנאים של אי יציבות כל כך קשה כמו שאנחנו נמצאים בה בעולם הפיננסי של היום, כמו שמדינת ישראל נמצאת בהם.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, הלקח שהיה עלינו ללמוד משתי הפרשות האלה, ואני מקווה שנלמד, שענייני תשתית הם עניינים שהמדינה צריכה לקחת על עצמה, לעשות אותם ולקדם אותם, כדי שהם באמת יצאו אל הפועל.

אופיר אקוניס: תודה רבה, חבר הכנסת חנין.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

יריב לוין: ראשית, אני רוצה לומר שביקשתי ליזום את הדיון הזה לא מנוקדת מוצא של חיפוש אשמים או חיפוש מישהו לתלות אותו על איזה עץ, אלא להפך, מתוך הערכה אדירה לפרויקטים שהם אדירי ממדים, לא פשוטים ומורכבים, מתוך זה שאני רואה את הרכבת הקלה כדבר חיוני כדי ליצור שינוי של ממש בתחום של התחבורה הציבורית, מתוך הבנה ורצון שהדיונים האלה, בסופו של דבר, יאפשרו לכל הצדדים להניח על השולחן את הבעיות שיש להם, כדי לנסות ולראות איך אנחנו מחברים את כל הדברים למשהו קונסטרוקטיבי, שממנו נוכל לקדם את העניין.

יריב לוין: ואני מציע שננסה להתייחס לדיון מהזווית הזאת, כלומר, לא לעסוק בהטחת האשמות, אלא לראות איך פותרים את הבעיה.

אופיר אקוניס: קודם לזהות את הבעיות, ואחר כך לנסות לפתור אותן.

יריב לוין: בדיוק לכאן אני מכוון.

יריב לוין: אם אנחנו מחפשים לזהות את הבעיות, אני אתחיל דווקא אולי מהנושא של תל-אביב.

יריב לוין: קיבלתי חומר שביקשתי מחברת נת"ע, לא את כל המצגת הארוכה שנמצאת כאן, אבל קיבלתי דף מסרים מסודר, ואני מוכרח לומר שמאוד התפלאתי, כי מי שקורא את הדף הזה למד שאין שום בעיות, שהכול טוב, למעשה לא מבקשים מאיתנו שום דבר, ובסוף 2009 העבודות כבר יתחילו להתבצע ללא שום קושי.

יריב לוין: היה נהדר להאמין בזה מלבד הבעיות שמציג לנו פה חבר הכנסת חנין, ומלבד העובדה שכאשר ישבתי עם אנשי MTS, הם הציגו לי שורה של בעיות שיש להם, שלטעמי לא עולות בקנה אחד עם נת"ע, אני כבר לא מדבר על העמדה ועל המציאות כפי שרואים אותה הגורמים האחרים.

יריב לוין: במערכת הזאת, והדבר הזה רלוונטי גם לתל-אביב וגם לירושלים, נדמה לי שראשית צריך לומר שההסתכלות של משרדי הממשלה, וכפועל יוצא גם של המחוקק, על העניין הזה, לטעמי, היתה שגויה בבסיס.

יריב לוין: כלומר, הניסיון לבצע את הפרויקטים האלה מבלי שיש רשות אחת מוסמכת שמופקדת עליהם, שיש לה גם סמכויות בחוק כדי לקדם את הדברים, ולפעמים גם לכפות את עמדתה על רשויות מקומיות, מצד אחד, וגורמים אחרים מצד שני, נדמה לי שהכניסה את כל המעורבים בעניין הזה לאיזו מערכת שקשה להם מאוד להתמודד איתה.

יריב לוין: ואני אביא כדוגמה את סוגיית היתרי הבנייה, ויותר מזה, את נושא היתרי העבודה, שפשוט זועק לשמים, שיהיה מישהו שיש לו סמכות לשמוע את הצדדים, לחתוך ולהגיד: רבותי, פה יהיה כך ושם יהיה אחרת.

יריב לוין: ובמציאות הקיימת יש צורך בהתדיינויות ומשא-ומתן בין הגורמים, ואנחנו רואים שהדברים האלה נתקעים ולא מתקדמים בכלל.

יריב לוין: אני חושב שבנושא של ירושלים יש צורך, בשורה התחתונה, וגם הייתי רוצה לשמוע את הגורמים הנוגעים בדבר, שהגורמים, בין בסיוע הוועדה ובין בהסכמה שיגיעו אליה קודם, יגיעו כולם להסכמה על אדם שיהיה בורר, שישב איתם, ישמע את הטענות ואת הדרישות של כל צד, יחתוך החלטות, שיחייבו את כולם ויאפשר את השלמת הדברים.

יריב לוין: כל הוויכוחים על הנוף ועל האופן שבו יצטרכו לבצע צמתים כאלה ואחרים, והאם כתוצאה מהרכבת הקלה גם הזכיין צריך לעשות עוד כל מיני עבודות בכל מיני מקומות אחרים - כל הדברים האלה הם לא דברים בשמים.

אופיר אקוניס: לא במקומות אחרים, בסמוך, כמו חיזוק היסודות בציר ז'בוטינסקי למשל.

יריב לוין: חלק בסמוך, חלק, האמן לי, גם במקומות אחרים.

יריב לוין: בעניין הזה נדרש מהלך כזה, ואם יתברר שהגורמים שפועלים בשטח לא מסוגלים להגיע לזה בעצמם, או בסיוע שלנו, יכול להיות, אדוני היושב-ראש, שנצטרך ללכת למהלך חקיקה מהיר, בתיאום עם הממשלה, כדי להביא להקמת איזה מנגנון שיישב את הסכסוכים האלה ויגמור את העניין.

יריב לוין: בנושא של תל-אביב, יש שני נושאים שבעיני הם הבעייתיים ביותר: האחד, שוב, אותה סוגיה של ההיתרים, היתרי הבנייה והיתרי העבודה.

יריב לוין: כאן שוב, מאחר שמדובר במספר רב של רשויות, אני חושב שעוד לא מאוחר להקים רשות מסודרת שתנהל את העניין הזה, או לחילופין, להקים מנגנון יישוב סכסוכים שיפתור את העניין.

יריב לוין: השני, וכאן אני רוצה לפנות לנציגי משרד התחבורה בעיקר, יש סוגיות שנוגעות, למשל, למערכת הכרטוס המשולב ונושאים כאלה שבגללם מתעכבת, ולא מתאפשרת, השלמה של נושא המימון.

יריב לוין: הנושא של הכרטוס המשולב, בלי קשר לסוגיית הרכבת הקלה, הוא נושא מהותי, הוא נושא שבנפשנו.

יריב לוין: אני יכול לומר כיושב-ראש השדולה בכנסת למען התחבורה הציבורית, שאני באופן אישי, ולא רק אני, רואה את העניין הזה כדבר בסיסי הנדרש כדי להפוך את מערכת התחבורה הציבורית לנגישה, יעילה ושימושית, והרבה יותר טובה.

יריב לוין: אני חושש מאוד שהקצב שבו מתקדם הטיפול בנושא הזה, ללא קשר בכלל לרכבת הקלה, אם יצטרכו לפתור את זה כדי שיהיה אפשר לפתור את סוגיית המימון של הרכבת הקלה, הרכבת הקלה הזאת לא תצא לדרך אף פעם, ולכן הייתי מבקש בעניין הזה, שנתון לחלוטין לפתחו של משרד התחבורה, לשמוע מה אמור להיעשות ומה מתקדם בטיפול בנושא הזה.

אופיר אקוניס: האם חברי הכנסת המשתתפים בדיון רוצים להעיר הערה לפני שנשמע את צ'רלי סלומון, שהוא סמנכ"ל תכנון כלכלי במשרד התחבורה, שירחיב את ראייתנו ויסבר את אוזנינו בכל עניין הרכבת הקלה בתל-אביב ובירושלים.

דב חנין: אולי גם ירגיע אותנו קצת.

אופיר אקוניס: הוא יצליח להרגיע אותך בעניין הזה?

דב חנין: כנראה שלא.

אופיר אקוניס: מרשים כמו העיתונאי שאני לא יודע מיהו, אבל ציטטת אותו.

נחמן שי: מה אתה רוצה מהעיתונאים?

נחמן שי: חיית טוב מאוד איתם כמה שנים טובות.

אופיר אקוניס: מה זה טוב מאוד, מעולה.

נחמן שי: היום הוא כבר לא נגיש.

אופיר אקוניס: נגיש לחלוטין.

נחמן שי: אני מניח שרוב הנוכחים הם לא תושבי ירושלים, לכן הם לא יכולים "לשוט" ב"נתיבי השיט" שנפרסו ברחובות העיר בשנים האחרונות, שזה בהחלט מחזה מעניין.

נחמן שי: נולדנו בירושלים ולא בוונציה, וחשבנו שנוהגים לנסוע שם או בכרכרות סוסים או במכוניות מסוגים שונים.

נחמן שי: מה שכרגע עובר על העיר הזאת זה מחזה מביש, ללא כל הסבר, ומשנה לשנה אנחנו שומעים שיש עוד שנה אחת ועוד שנה.

נחמן שי: האמת היא, שנראה לי שכולם פשוט איבדו עניין בפרויקט הזה, גם החברה שאמורה להוציא אותו לפועל, גם כנראה הגורמים הציבוריים שהכשירו אותו בשעתו.

נחמן שי: מאוד מעניין אותי לדעת על-פי אילו קריטריונים ועל-פי איזה לוח-זמנים, כי זה נראה נצחי.

נחמן שי: אני מדבר על ירושלים, בתל-אביב עוד לא התחילו.

נחמן שי: דב חנין, אני מציע לך שלא יתחילו, שם תשקעו בחולות, כאן יש לנו סלעים, אז אנחנו עוברים מסלע לסלע, הרכבת רצה מסלע לסלע.

נחמן שי: הדבר העיקרי שאפשר לעשות זה לחשוב איך נפטרים מהמטרד הזה, אולי אפשר להחזיר את המצב לקדמותו, שמעתי שהיו רעיונות כאלה, ושנחזור לנסוע בדרכי העיר הזאת בצורה נורמלית.

נחמן שי: מה שכרגע קורה, שבירת ישראל משובשת לחלוטין, עשרות אלפי אנשים יומיום סובלים, זה נזק כבד לעיר, נזק כבד לחיי התושבים, נזק כבד לכלכלת העיר.

נחמן שי: אני יכול להביא לכם סיפורים על עסקים שנסגרו כתוצאה מהעניין הזה.

נחמן שי: כמובן, זה לא מעניין אף אחד.

נחמן שי: לא מצפים אותם.

נחמן שי: את הארנונות לא הורידו.

נחמן שי: גרמו לעיר, שבלאו הכי היא הכי ענייה בישראל, להידרדר עוד קצת.

נחמן שי: אני מבין, ואמרתי קודם, רובכם לא תושבי העיר כנראה, לא מעניין אתכם באמת מה קורה בה, ואני רק משמש פה כפה לתושבים של העיר הזאת, שהם יכולים רק לקלל, ככל שעולה על דעתם, את מי שהביא עליהם את המכה הזאת שלא כתובה בעשר המכות.

אופיר אקוניס: המלצתך לגבי תל-אביב היא לפרוטוקול?

נחמן שי: כן.

נחמן שי: אני אומר בכל האחריות, אלא אם יימצא איזה גורם.

נחמן שי: דב חנין הציע את הממשלה.

נחמן שי: אני לא רץ אחרי דב חנין, הוא תמיד רוצה שהממשלה תעשה - בסוף נגיע לצה"ל, וזאת ממש לא הכוונה - אבל אולי איזה גורם שיכול להיות אחראי.

נחמן שי: מה שקורה פה זה פרסה.

נחמן שי: תעלת בלאומילך נכתבה 50 שנה לפני הזמן.

נחמן שי: היא פה, היא פה התעלה.

נחמן שי: רק זכרו של קישון מלווה אותנו בדיון הזה.

אופיר אקוניס: יש לי רעיון, חבר הכנסת שי, נקרא לה "הרכבת הקלה על שם קישון".

אופיר אקוניס: זה כדי להעלות את זכרו.

נחמן שי: קישון יחזור מעולם שכולו טוב לפני שהרכבת הזאת תיסע.

אופיר אקוניס: מכיוון שהעלית את העניין הזה אנחנו חייבים לשמוע את ההתייחסות של עיריית תל-אביב, כי רוב הסרט הוא על פקידי העירייה, אני מזכיר לך, על עיריית תל-אביב, ואפילו על העומד בראשה, או סוג של דימוי של מישהו שעמד בראשה לפני כארבעים שנה.

דב חנין: קישון ללא ספק היה נבואי ביחס לעיריית תל-אביב.

אופיר אקוניס: אין ספק שזה סרט מהטובים שבסרטים שנוצרו פה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, אני חולק על חבר הכנסת שי.

כרמל שאמה-הכהן: הוא חושב שרק תושבי ירושלים מודעים לשערורייה שהרכבת הקלה הפכה לבעיה קשה לירושלים, גם אני כרמת-גני, וגם אחרים, אני שומע, וזו שיחה גם של אנשים שלא גרים בירושלים.

כרמל שאמה-הכהן: זה גם מצחיק, זה גם עצוב, זה הכול ביחד, אנשים כבר לא יודעים איך להתייחס לזה, זה נכון.

כרמל שאמה-הכהן: המזל שלנו, של גוש דן, שאנחנו יכולים להפיק לקחים ממה שקרה בירושלים.

כרמל שאמה-הכהן: היינו רוצים לשמוע איך אנחנו מבטיחים, ומי מבטיח לנו, שהדבר הזה לא חוזר על עצמו בגוש דן, ומה אנחנו יכולים לעשות כדי לסייע לכל מי שלוקח חלק בפרויקט המדהים הזה מבחינה כלכלית, תחבורתית, חברתית, איכות סביבה, איך שלא תסתכל על זה, כדי שזה יתקדם מהר, וחס וחלילה לא יגיע למצב של ירושלים.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת שאמה.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממך, מר סולומון, לענות גם על השאלה החשובה והמהותית שעלתה פה.

אופיר אקוניס: קודם כול, אם תוכל לתת לנו איזה מידע לגבי מה שמתרחש כעת בירושלים, ובאמת כיצד מונעים את המצב, הייתי מגדיר כבעייתי, בלשון המעטה, בגוש דן, בתל-אביב ובשאר הערים כמובן, גם רמת-גן, פתח-תקוה, בני ברק, בת ים, חולון.

אופיר אקוניס: אם היתה פה עיר שלא העליתי את שמה, אני מתנצל מראש.

אופיר אקוניס: יפו כמובן לא הוזכרה, הם כבר סבלו תקופה מסוימת.

צ'רלי סולומון: צהרים טובים.

צ'רלי סולומון: אני סמנכ"ל בכיר לתכנון כלכלי במשרד התחבורה, וחבר בצוות של מה שנקרא "הרשות הממונה של הרכבת הקלה בירושלים" מאמצע שנת 2007.

צ'רלי סולומון: אני רוצה להתייחס קודם לירושלם ואחרי זה לתל-אביב.

צ'רלי סולומון: אני אתחיל מהסוף, ואגיע להתחלה.

צ'רלי סולומון: חבר הכנסת שי אמר שהוא מרגיש שיש פה גורמים שלא אכפת להם.

צ'רלי סולומון: אני רוצה להדגיש שמאוד אכפת לנו, ועוד יותר כנציגי הסקטור הציבורי, כל הקשור להשלמת הפרויקט בירושלים, לא פחות מאלה שנולדו פה, וודאי וודאי שווה ערך לאזרחי העיר ירושלים ותושביה, שאכן סובלים מהקמת המיזם הזה, שנקרא "הקו הראשון של המערכת להסעת המונים בירושלים".

צ'רלי סולומון: אם יש לך ספק, חובתי לשכנע אותך, שלא יהיה לך ספק, ונעשה את זה פה, ונעשה את זה בכל שיחה שתזמין אותנו, כדי לפרט לך כל מה שאנחנו עושים מדי יום, מדי שבוע, על מנת להבטיח שהדברים יהיו כפי שהיינו רוצים לראות.

אופיר אקוניס: זה בדיוק המקום.

אופיר אקוניס: מר סולומון, לגבי הבעיה, אין מחלוקת בחדר הזה.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לשמוע מה הפתרונות המוצעים על ידי משרד התחבורה, כלומר, על ידי המדינה, לבעיה שנוצרה בירושלים ולבעיה שעלולה להיווצר בגוש דן.

צ'רלי סולומון: כדי שאני לא אחזור על עצמי.

צ'רלי סולומון: ב-1 ביוני, לפני מספר שבועות, היה דיון נוסף בוועדה לענייני ביקורת המדינה בעניין הרכבת הקלה בירושלים.

צ'רלי סולומון: יש פרוטוקול מפורט מאוד על הסטטוס.

צ'רלי סולומון: הכנו את המצגת הפעם, להציג אותה פעם נוספת, אבל בסך הכול זה דבר שניתן לעשות, והיא מפרטת קטע-קטע, צומת-צומת, מה בדיוק הסטטוס של הפרויקט בירושלים.

צ'רלי סולומון: כאשר הדגשתי באותה מצגת שהצגתי לפני שבועות מספר, שהסקטור הציבורי, קרי, משרד התחבורה, משרד האוצר ועיריית ירושלים - אנחנו מחויבים לכל מה שצריך לעשות על מנת להבטיח הפעלה מסחרית של הרכבת הקלה בירושלים, במועד שסוכם בין הסקטור הציבורי לסקטור הפרטי, קרי, הזכיין סיטיפס, כלומר, ההפעלה ב-8 בספטמבר שנת 2010.

צ'רלי סולומון: משום שאנחנו מאמינים שניתן להגיע למועד הזה אנחנו בעצמנו פנינו בתגובה לתביעה של הזכיין לפורום שהוקם, בדיוק כדי להתמודד עם מחלוקות שיש בין הסקטור הציבורי לסקטור הפרטי.

צ'רלי סולומון: זה צוות בוררים שהוקם כדי להתמודד עם סוגיות של מחלוקת.

צ'רלי סולומון: ב-16 ביוני היה דיון אצל הבוררים, וסוכם על לוח-זמנים מאוד מפורט, מה הזכיין צריך להגיש לצוות הבוררים, על כל הטענות שלו, אם יש טענות כאלה או אחרות, שהזכיין מאמין שמשפיעות על לוח-הזמנים בתוך 30 יום.

צ'רלי סולומון: אנחנו דרשנו, חבר הכנסת שי, כדי שלא יהיה לך ספק, דרשנו שבמסגרת התגובה יהיה פירוט של כל קטע וקטע, מה יהיה היקף התשומות של הזכיין ברמה של פועלים וברמה של כלים.

צ'רלי סולומון: והסכמנו שתהיה תוספת של עוד זמן, במידה שהזכיין צריך, על מנת לגבש תוכנית הכי מפורטת שאי פעם אני ראיתי בפרויקט ההנדסי, משום שאנחנו דואגים, בדיוק כמו שפירטתי, לעמוד בכל מה שצריך בלוח-הזמנים בפרויקט הזה.

צ'רלי סולומון: הזכיין הגיש תביעה שמתייחסת לתקופה מהחתימה על הנספח, שהיתה ביוני 2008, עד סוף ינואר 2009, ובתביעתו הוא ביקש, בין היתר, תוספת תקופה של 189 יום.

צ'רלי סולומון: רבותי, כשמחשבים מה המשמעות של הדבר הזה יכול להיות אחד מתוך שניים, או שהזכיין חתם על האדנדום, הוא חתם בחוסר תום לב, או לחילופין באותה תקופה, בין יוני 2008 לינואר 2009, זמן העבודה היה מזערי ביותר, כי אחרת לא היה מובן למה צריך לבקש תוספת כל כך ארוכה.

יריב לוין: יש אולי גם אפשרות שלישית, שעכשיו הוא נדרש על ידי העירייה לדרישות שקודם לא היו.

יריב לוין: אני לא אומר שזה המצב, אבל זאת גם אפשרות.

צ'רלי סולומון: זה מתקשר למה שאמרתי בקשר לחלופה, שהיקף העבודה היה מזערי ביותר.

צ'רלי סולומון: לא אמרתי למה, אבל אפשר היה להבין מזה שזמן העבודה היה מזערי ביותר.

אופיר אקוניס: אתה אומר שעיריית ירושלים אולי שינתה את עמדתה בחילופי הגברי?

צ'רלי סולומון: תאפשר לי רק להשלים את הסקירה, ובכיף אני אענה על שאלות.

צ'רלי סולומון: אנחנו מאמינים שהסקטור הציבורי פעל בצורה נכונה על מנת להשיג מה שצריך בקשר לקידום העבודות בשטח.

צ'רלי סולומון: עם זאת, בפרויקט הזה הזכיין אחראי על ביצוע העבודות ולא הסקטור הציבורי.

צ'רלי סולומון: מישהו שאל פה מה המהות של פרויקט P.

צ'רלי סולומון: P.P אני חושב שאותו גורם היה בדיון יחד איתי, ושמענו על הסטטוס של הרכבת בין תל-אביב לירושלים, שאין לו שום קשר לפרויקט P.P.P או לשיטת P.

צ'רלי סולומון: P.P, קרי, בפרויקטים תשתיתיים בסדר גודל יש בעיות.

צ'רלי סולומון: לגופו של עניין צריך לנתח כל פרויקט, אבל לא להגיד שתוצאה מכך שזה פרויקט P.P.P נכנסנו לקשיים כאלה או אחרים.

צ'רלי סולומון: שני הפרויקטים היחידים שאני מכיר בארץ שהסתיימו בשנים האחרונות בזמן ובמסגרת התקציבית היו פרויקטי P.

צ'רלי סולומון: P.P, גם כביש חוצה ישראל וגם כביש 431.

צ'רלי סולומון: אני חוזר לגופו של עניין, לרכבת הקלה בירושלים.

צ'רלי סולומון: הסיכום שנקבע על ידי הבוררים הוא, שהזכיין צריך להגיש בתוך 30 יום - כמו שאמרתי יש תוספת של עוד כ-15 יום - והמדינה צריכה להגיב בתוך 30 יום נוספים.

צ'רלי סולומון: הוועדה לביקורת המדינה קיבלה החלטה שביקשה מהרשות הממונה מצד המדינה לדווח בתוך שישה חודשים על הסטטוס של הפרויקט בכל הקשור ללוח-זמנים והמסגרת התקציבית.

צ'רלי סולומון: לצערי הרב אנחנו עכשיו במסלול של בוררות, ואני מאמין שמבחינת סימני השאלה, מה יהיה מועד ההפעלה המדויק של הרכבת הקלה בירושלים, לצערי, זה ייקח כמה חודשים עד שנדע מי צודק.

צ'רלי סולומון: כשאני אומר "מי צודק", אני מתכוון האם המדינה צודקת במובן הזה שהזכיין צריך לבצע את עבודות הרכבת הקלה ולהפעיל אותה באוגוסט-ספטמבר 2010, או האם באמת יש פה טענות כאלה ואחרות שמביאות לכך שהזכיין צריך תוספת של 189 יום, לתקופה שמתייחסת עד לסוף ינואר 2010.

צ'רלי סולומון: לצערי הרב זה המקום שאנחנו נמצאים בו.

צ'רלי סולומון: כדי להדגיש עד כמה אנחנו מעורבים יום-יום, שעה-שעה.

צ'רלי סולומון: רק אתמול הצטרפתי לסיור מפורט באזור פסגת-זאב.

צ'רלי סולומון: הזכיין מבצע עבודות באזור פסגת-זאב.

צ'רלי סולומון: המדינה פנתה פעמים רבות לזכיין על מנת להתריע על בעיות של אי קידום העבודות, אף על פי שאולי, לפי המחויבות שלו, הוא לא חשב שיש פה הפרה.

צ'רלי סולומון: זה נכון, אולי אין פה הפרה של לוח-זמנים, אבל התחשבות בסבל התושבים גם חשובה לנו, והיא חשובה לנו לא פחות מאשר לכל אחד אחר.

צ'רלי סולומון: לכן פנינו לזכיין ואמרנו לו שהוא צריך לזרז את העבודות.

צ'רלי סולומון: יותר מזה, גם אתמול במסגרת הסיור הצבענו על ליקויים בטיחותיים לאורך הקו בעבודות שמתבצעות באזור פסגת זאב, ודרשנו ממנו לבוא ולטפל בזה מידית.

אופיר אקוניס: סליחה, מצאתם ליקויים בטיחותיים באזור פסגת זאב?

צ'רלי סולומון: אמת.

צ'רלי סולומון: הבוקר נציגי המדינה, חתמנו במכתב לזכיין, שאנחנו דורשים ממנו בתוך 72 שעות מקסימום לטפל בכל הבעיות שאנחנו מצאנו בהיבט הבטיחותי.

צ'רלי סולומון: אני מצטער לומר לכם, יש גבול עד כמה הסקטור הציבורי יכול לקחת אחריות על הדברים שהסקטור הפרטי לקח על עצמו במסגרת החוזה שהוא חתום עליו מול המדינה.

צ'רלי סולומון: כשאני בא ומסתכל על הסוגיה של קבלת היתרים, בסופו של דבר זו אחריות של הזכיין.

צ'רלי סולומון: כשאני מדבר על ביצוע העבודות בצורה בטיחותית, זו אחריות של הזכיין.

צ'רלי סולומון: כשאני מדבר על התחייבות למועד ולעמידה בו, זה גם באחריות הזכיין.

צ'רלי סולומון: לכן, האדון נחמן שי, אנחנו מאוד-מאוד מחוברים גם לפרויקט, גם לתהליך, גם לניהול, ואנחנו מקיימים מעקב בצורה כל כך צמודה, שלדעתי לא דומה לשום פרויקט תשתיתי אחר שאני מכיר, כי אנחנו מוטרדים בדיוק כמוך.

צ'רלי סולומון: מכאן הסוגיה בקשר לויאולה וכל מה שנאמר פה, שדווח לתקשורת, אין לנו שום כוונה להתייחס לדברים שלא קיבלנו עליהם הודעה, לא בכתב ולא לרשות הממונה ולא לנציגי הסקטור הציבורי בעניין הזה

דב חנין: מה זה, לא קיבלתם הודעות?

נחמן שי: אתם נכשלתם במבחן התוצאה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנין, סליחה, חבר הכנסת שי, התשובה של המדינה, אם הבנתי נכון, שהזכיין אשם.

אופיר אקוניס: זה מה שאומרת המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: האם אפשר לתבוע את הזכיין?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, אני מציע שנשמע את הזכיין.

לאה ורון: במידה שהזכיין צודק, האם הרכבת בירושלים תתחיל להיות מופעלת ב-2011?

צ'רלי סולומון: אם הזכיין לא יעמוד בלוח-הזמנים, אני רק מפנה אתכם לאותה מצגת שהוצגה על ידי מנכ"ל הזכיין בוועדה לענייני ביקורת המדינה לפני שלושה שבועות.

צ'רלי סולומון: הוא התחייב במסגרת אותה מצגת לסיים את הביצוע ולהפעיל את הרכבת עד סוף 2010.

צ'רלי סולומון: ויש, כמובן, אי התאמה בין מה שהוא הציג בוועדה לענייני ביקורת המדינה לבין התביעה שלהם לבוררים.

אופיר אקוניס: אמרת דבר מאוד דרמטי, שמצאתם ליקויים בטיחותיים באזור פסגת-זאב.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממך לפרט בפני הוועדה מה הליקויים הבטיחותיים שמשרד התחבורה מצא.

יריב לוין: מה אתם עושים כדי לפתור אותם באופן מידי?

יריב לוין: ליקוי בטיחותי אי אפשר להשאיר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת לוין, קודם כול הם זיהו את זה.

אופיר אקוניס: אני חושב שמר סולומון העלה כאן דבר שלא שמענו עליו וגם לא נכתב עליו עד היום בעיתונים, שהמדינה מצאה ליקויים בטיחותיים בבניית הרכבת הקלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת לוין, אתה כיושב-ראש השדולה לתחבורה ציבורית, בוודאי תרצה לשמוע גם מהם הליקויים הבטיחותיים שנמצאו באזור פסגת-זאב, ולאחר מכן נשמע את האלוף במיל' נוה, שהוא נציג סיטיפס פה בחדר.

אופיר אקוניס: בבקשה, מר סולומון, מה הליקויים הבטיחותיים?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, זה דבר שעד היום לא נשמע, שנמצאו ליקויים בטיחותיים.

נחמן שי: אני שמח על ניהול הישיבה.

אופיר אקוניס: הרכבת הקלה קרובה ללבי, ובכלל נושאי תחבורה מעוררים אותי.

יריב לוין: אנחנו פה בשני כובעים, גם השדולה של העיר תל-אביב.

אופיר אקוניס: נכון, זו ישיבה משותפת.

אופיר אקוניס: בבקשה.

צ'רלי סולומון: לשאלתך.

צ'רלי סולומון: אתמול בוצע סיור באזור פסגת-זאב יחד עם נציגי הזכיין ויחד עם נציגי המדינה בתחום ההנדסי, ואכן נציגים של המדינה הביאו בפני נציגי הזכיין ליקויים בטיחותיים שראו בשטח בזמן הסיור.

אופיר אקוניס: איזה ליקויים?

אופיר אקוניס: המסילה עקומה?

נחמן שי: הרכבת נוסעת לאחור או מה?

אופיר אקוניס: הקרונות נמצאים באיזה חניון, אם אינני טועה, בדרך למעלה אדומים ראיתי אותם, אז הקרונות בסדר.

אופיר אקוניס: האם המסילה עקומה?

צ'רלי סולומון: כפי שאמרתי בתחילת דברי אני סמנכ"ל לתכנון כלכלי, ולכן אם לא אכפת לכם יש פה פורום רחב מאוד של משתתפים, כולל הנציגים שמייצגים את המדינה בתחום ההנדסי, ואני מציע שתשמע מהם מה שהם ראו בשטח בהיבט הבטיחותי.

צ'רלי סולומון: מכאן אני כן מוכן להשלים ולהגיד שפנינו לזכיין גם בכתב על בעיות בטיחות שמצאנו במסגרת העבודות שלו.

צ'רלי סולומון: כמו כן, ראיתי לאחרונה גם פנייה לזכיין, אם אני לא טועה, באמצעות גוף ציבורי נוסף שלא קשור לרשות הממונה.

צ'רלי סולומון: אם אתם רוצים, יושב פה סגן המהנדס של יחידת המהנדס, שמשרת את המדינה בכל העניין של הליווי והמעקב אחרי ביצוע העבודות, הוא היה הגורם בשטח, ואני בטוח שהוא יסכים לפרט את אותם ליקויים או חלקם שראינו בשטח.

יצחק שטרסר: אני סגן ראש יחידת המהנדס בתוכנית אב לתחבורה, אנחנו הגוף שאחראי מטעם המדינה, מטעם הסקטור הציבורי על פיקוח ובקרה של עבודות הזכיין.

יצחק שטרסר: לפני שבועות מספר היה רכב שהתהפך בפסגת-זאב, יש בעיה עם מעקות הבטיחות.

יצחק שטרסר: יש מעקות בטיחות לרכבים שלא היו מעוגנים, והיה רכב שהתהפך.

יצחק שטרסר: אתמול ראינו עוד כמה מקומות של מעבר להולכי רגל שלא היו מוסדרים.

יצחק שטרסר: במקום אספלט היה מקום שגברת עם עגלת ילדים או נכה עם כסא גלגלים לא יכול לעבור.

יצחק שטרסר: במקום שהם סידרו מעבר זמני להולכי רגל ראינו שיפועים חדים, שאדם סביר לא יכול לעלות שם, ועוד כהנה וכהנה.

אופיר אקוניס: הליקויים הבטיחותיים הם בהווה, הם לא עתידיים.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, הם לא קשורים לעבודת הרכבת.

גבי דוד: הליקויים הם לגבי הבטיחות בעבודה.

צ'רלי סולומון: במידה שהיה ספק, אנחנו מדברים על בעיות בטיחות בביצוע העבודות בשטח, ולא על הדברים העתידיים.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, רכבת שלא נוסעת זה הדבר הכי בטוח.

יריב לוין: אין מה לדאוג.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: אני מציע, חברי לוועדה, שעל הדברים שנשמעו כאן, תצא מהוועדה הזאת קריאה לתיקון דחוף של ליקויים שהרגולטור מצביע עליהם.

יאיר נוה: קיבלנו 72 שעות.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, מחרתיים נוכל לראות שהליקויים תוקנו?

יאיר נוה: בתוך יומיים.

אופיר אקוניס: ביום רביעי בצהריים הליקויים יתוקנו.

אופיר אקוניס: זאת בשורה חשובה.

אופיר אקוניס: האלוף נוה, מנכ"ל הרכבת, בבקשה.

יאיר נוה: צהרים טובים, אני שמח על הפגישה.

יאיר נוה: נושא הבטיחות הוא נושא חשוב מאוד, מי כמוני מגיע מאסכולה שמבינה בזה.

יאיר נוה: מדובר פה לא על בטיחות של הרכבת, מדובר פה על בעיות בטיחות בעבודה.

יאיר נוה: לצורך העניין, כל העבודות של תחבורה הן עבודות שמשתנות, יש בהן בעיות שוטפות בנושא בטיחות, ויש מערכת קבועה של פקחים, בקרים ואנשי בטיחות, כולל קבלני בטיחות שאנחנו מעסיקים, שמטפלים בזה, וזה הנוהל.

יאיר נוה: הנוהל שמקבלים דוח ומתקנים את הליקויים בתוך 72 שעות, ותמיד טובה עין נוספת על העין שלנו להעיר על נושא בטיחות, ואף אחד מאיתנו לא מקל בזה ראש.

יאיר נוה: הדיון הזה רק מבליט את הקומדיה, או יותר נכון את הטרגדיה, שבמונח P.

יאיר נוה: P.P, שבסוף מפרויקט משותף, שאמור להיות רווי שיתוף פעולה בין הגופים, מגיעים למצב שהמדינה טוענת שהזכיין אשם, הזכיין טוען המדינה אשמה, אחד משתלט בצורה עוינת ואחד לא, זה בסוף לאן כשמגיעים.

יאיר נוה: כשהדלות נכנסת דרך הדלת, האהבה בורחת דרך החלון, זה כבר אמרו חז"ל מזמן.

יאיר נוה: אני מציע שנראה את הדיון עם הפנים לתל-אביב, ואיך אפשר ללמוד מירושלים כדי לתקן פה ולתקן לבאות.

יאיר נוה: חלק גדול מהבעיות שדובר עליהן הן בעיות תכנון, זה שהעיר חפורה במקביל כולה, זו בעיה של תכנון המשימה הזאת.

יאיר נוה: אני כזכיין, או קבלן אחר בתל-אביב, אעשה אותו דבר.

יאיר נוה: לכן, ואני אגע בזה בהמשך, יש פה בעיות- - -

אופיר אקוניס: אתה ממליץ לעשות את זה?

אופיר אקוניס: אתה אומר שזאת בעיה, זה שהעיר חפורה כולה.

אופיר אקוניס: בתל-אביב זה הרבה יותר ארוך.

יאיר נוה: זו בעיית תכנון.

יאיר נוה: אני אגע בהמשך בהמלצות שלי איך לתכנן פרויקטים מהסוג הזה.

יאיר נוה: נקודה נוספת חשובה, למרות מה שאמר חבר הכנסת שי, זה פרויקט חיוני, ציוני, לאומי, חשוב מאוד, וזה העתיד של התחבורה הציבורית שלנו בכל הארץ.

יאיר נוה: הגעתי לפרויקט הזה, תאמין לי, מתוך ציונות, ולא רק כדי להיענש, וזה יצעיד את ירושלים 30 שנה קדימה.

נחמן שי: איך ציוני?

יאיר נוה: בכל מקום שבנו בעולם היו כמה שנים קשות.

יאיר נוה: החוכמה היא איך לצמצם את הנזק ואיך להפחית את הזמן, אבל תמיד תהיה תקופה של הקמה.

יאיר נוה: זה פרויקט ראשון מסוגו בארץ, ראשון מסוגו בירושלים, ולצערי, גם נעשה בעיבורה של עיר, בקו הראשון, וזו טעות, ולכן כדאי שנלמד ממנו כדי לתקן ליקויים בקווים הבאים.

יאיר נוה: לגבי ואוליה, ובזה אני אסיים, החברה הצרפתית, לא רק היא, גם חברת "אלסטום", שהיא החברה השנייה שעובדת איתנו, נתקלות בקשיים מול ארגונים פרו-פלסטיניים בבית המשפט בפריז, וכיוון שכך הן נדרשות שם להסביר למה חלק מהקו עובר באזור שועפט ובאזור פסגת-זאב, ועל הרקע הזה- - -

אופיר אקוניס: הרכבת הקלה תשרת גם את תושבי שועפט.

אופיר אקוניס: זו התשובה, היא פשוטה מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: נקווה שלא את השהידים.

יאיר נוה: עוד זה פחות מעניין.

יאיר נוה: בשורה התחתונה הם החליטו החלטה חד-צדדית כהצהרה לצאת מהפרויקט, עוד לא קיבלנו שום דבר מסודר, אנחנו בעצמנו לא עוסקים בכך, זו בינתיים רק הצהרה.

יאיר נוה: לגבי עבודות שנעשו עד כאן, פרושים בפניכם הנתונים.

יאיר נוה: אני רק לומר שבממוצע, כ-70% מהעבודות כבר בוצעו וכבר שולם עליהם.

יאיר נוה: זאת אומרת, כל מי שמספיד, שידע שאנחנו כבר אחרי 70% מהעבודות.

נחמן שי: 70% מהעבודה נעשתה?

יאיר נוה: כן.

יאיר נוה: לגבי לוחות-זמנים, וזה עיקר העניין, הקרון הראשון הגיע באוקטובר 2007.

יאיר נוה: נכון לעכשיו כל הקרונות של הרכבת פה.

יאיר נוה: היה הסכם ה-B.O.T, שדובר עליו באמצע השנה שעברה.

יאיר נוה: אנחנו מקווים- - -

אופיר אקוניס: להערכתך, מתי הוא ייסע, לא מתי הוא יגיע?

יאיר נוה: אני אגיע לזה.

יאיר נוה: את הקטר הראשון אנחנו מקווים להוציא כבר באוקטובר-נובמבר השנה, לסיים בסוף שנה זו את עבודות ההנדסה האזרחית ברחוב יפו, ששם הבעיה העיקרית עם הסוחרים, ולסיים את כלל העבודות האזרחיות, פחות או יותר, באפריל.

יאיר נוה: אם המדינה תלך איתנו ותאפשר תוכנית האצה, ותאפשר לנו לעבוד בכל המקומות, אני מיד אגע בזה, נסיים בסוף שנת 2010, תחילת 2011.

יאיר נוה: הכוונה היא להתחיל כבר אז הפעלה מסחרית, בהנחה שהמדינה תאפשר לנו לעשות את זה.

יאיר נוה: נכון לעכשיו יש צמתים שאנחנו עדיין עובדים בהם, ולא משנה מי אשם, בצומת נורדאו, בצומת משה דיין.

יריב לוין: זה מאוד משנה למה עובדים.

צ'רלי סולומון: ברחוב נורדאו מתחילים ביום ראשון.

אופיר אקוניס: הציבור קיבל הודעה שצפויים שיבושי תנועה וכדומה?

צ'רלי סולומון: כן.

נחמן שי: נעזוב את העיר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, לא צריך להגזים, גם כשאורחים מחוץ-לארץ מגיעים לכאן, העיר מקבלת שינוי בנפח התנועה, ויש הודעה מראש.

אופיר אקוניס: הרי בסופו של דבר צריך שיקרה משהו, ולא רק לומר שהעבודות מעכבות.

נחמן שי: החיים בירושלים השתנו בחמש-שש השנים האחרונות בצורה דרמטית, אתם לא יודעים את זה.

נחמן שי: מרכז העיר קרס.

יאיר נוה: חבר הכנסת שי, אי אפשר לחפור בלי לחפור.

יאיר נוה: עוד לא המציאו את זה שחופר בלי לחפור.

נחמן שי: אתה לא סוחר במרכז ירושלים, ואתה לא יודע עד כמה נפח העסקים הצטמצם.

נחמן שי: אני מכבד אנשים שבאים לירושלים, זה לכמה שעות.

נחמן שי: זה מחיר כבד ביותר שהעיר הזאת שילמה.

יאיר נוה: המלצנו שבמסגרת רחוב יפו למשל, אפילו הסכמתי להוביל את זה, תתבצע פעולה של הקטנת ארנונות, פעולה של קרן לעסקים- - -

אופיר אקוניס: את זה אתה מציע לעירייה.

יאיר נוה: על זה דיברנו לפני שנתיים, ושום דבר מזה לא יצא לפועל.

אופיר אקוניס: נציג עיריית ירושלים פה?

536: יש פה נציג.

אופיר אקוניס: אני ארצה התייחסות להצעות להפחתת הארנונה וכדומה.

יריב לוין: מר נוה, תגיד לנו איפה יש לך עכשיו בעיה?

יריב לוין: איפה הבעיות, כדי שנוכל להתקדם.

יאיר נוה: נכון לעכשיו, אני מתחיל בחלק מהצמתים עבודה באיחור של שנה וחצי.

יאיר נוה: ונכון לעכשיו, יש עדיין אירועי ארכיאולוגיה לא פשוטים - החומה השלישית, הלגיון העשירי של טיטוס, חבר'ה מההיסטוריה, שאנחנו צריכים עכשיו לחפור שם- - -

דב חנין: כל עוד אתם משאירים נתיב פתוח לחמורו של המשיח, זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: מה שטוב בגילויים על טיטוס, שזה לא עצמות של יהודים--

נחמן שי: המשיח פה, הוא לא יכול להתקדם.

נחמן שי: הוא רוצה להיכנס לעיר, הוא לא יכול.

אופיר אקוניס: --בלגיון הרומי לא היו חיילים יהודים.

אופיר אקוניס: ההפך, הם נלחמו נגדם.

יאיר נוה: כל לגיון שעלה לירושלים, שעכשיו חופרים באתר שהוא היה, אחר כך הלך למצדה, ומכיוון שאיזה חייל שם שכח קסדה במסדר יציאה, אנחנו עכשיו חופרים שם.

אופיר אקוניס: יש לי רעיון, במצדה אל תעשה רכבת קלה.

אופיר אקוניס: ..

יאיר נוה: בשורה התחתונה, יש אירועי ארכיאולוגיה לא קטנים, שחלקם עוד לא התחילו להיחפר, וזאת כרגע נקודת האכילס המרכזית שלנו, ולכן אני לא יכול להגיד לכם 2009, 2010.

יאיר נוה: האמירה הזאת על הקרח, לא נעמוד בה בשום מקרה.

יהודה סקר: גם תלוי מי יהיה הרב הראשי בירושלים.

יריב לוין: איך מתמודדים עם סוגיית הארכיאולוגיה?

יריב לוין: האם יש לכם פתרון, מנגנון מובנה שמאפשר לכם- - -

צ'רלי סולומון: קודם, התשובה היא כן.

דב חנין: זה די מפתיע שבירושלים נתקלים בשרידים ארכיאולוגים.

דב חנין: ..

יאיר נוה: תגיד תודה שזה עתיקות ולא עצמות.

דב חנין: אני לא יודע אם לבכות או לצחוק.

נחמן שי: עצמות לא מצאתם?

יאיר נוה: אני הרבה יותר פסימי מחברי הכנסת כאן בהקשר של תל-אביב, ואני טוען שאם לא תהיה רשות אחת שתרכז את התכנון, את ההובלה, את עולם ההיתרים, את התקציבים, תיקח מהאוצר ותהיה אחראית על הכול, אין סיכוי בעולם שהפרויקט הזה ירוץ.

יריב לוין: ולכן עדיף לא להתחיל.

יאיר נוה: אני מציע שתהיה חקיקה ראשית כמו שהיתה בכביש 6, שתפקיעה מהרשויות המקומיות את ההיתרים, כי יש פה אבסורד, שלמדינה האחריות והסמכות, לזכיין יש האחריות והסמכות, ולעירייה או לגורמי ההיתרים יש רק סמכות בלי אחריות.

צ'רלי סולומון: כדי שנסיים בצורה אופטימית, אני מאוד מסכים עם מה שאמר המנכ"ל, הזכיין עכשיו, ואני אומר את זה תקופה ארוכה מאוד.

צ'רלי סולומון: פרויקטים לאומיים תשתיתיים יש רק דרך אחת כנראה, וזה בחקיקה ייעודית.

אופיר אקוניס: למה לא יזמתם?

צ'רלי סולומון: יזמנו.

אופיר אקוניס: אתה תומך בעמדתו של האלוף נוה על חקיקה ראשית, אתה המחוקק הראשי--

יריב לוין: עכשיו העברנו בחוק ההסדרים כל מיני דברים שוליים שבשוליים.

יריב לוין: למה לא הבאתם את זה?

אופיר אקוניס: --תאמין לי, כולם יתמכו פה.

אופיר אקוניס: השגתי לך תמיכה של האופוזיציה, גם חבר הכנסת שי, שהוא מקדימה.

אופיר אקוניס: זה יהיה חוצה מפלגות.

צ'רלי סולומון: לא באנו לפה מתואמים, אבל ניסינו להוביל מהלך יחד עם משרד המשפטים כדי להבטיח חקיקה כללית בכל מה שקשור לפרויקטי B.O.T וכבישי אגרה נוספים.

צ'רלי סולומון: אני אומר לכם תקופה מאוד-מאוד ארוכה, הדבר הזה לא הגיע לסיום.

צ'רלי סולומון: מישהו אמר בהתחלה שלא מחפשים אשמים, אני מציע לכם לא לחפש אשמים- - -

יריב לוין: תסביר לנו מה צריך לעשות היום כדי שזה יהיה.

צ'רלי סולומון: לשים באג'נדה של הממשלה שתהיה חקיקה ראשית לפרויקטים לאומיים, כמו בהרבה מאוד מדינות, פרט לפרויקטי B.O.T.

צ'רלי סולומון: זה מה שצריך לעשות.

יריב לוין: מי צריך ליזום את החוק?

צ'רלי סולומון: זה בהובלה של משרד המשפטים.

יריב לוין: בסוף נוצר מצב- - -

צ'רלי סולומון: אתה שואל שאלה, ואתה לא מקשיב לתשובה.

צ'רלי סולומון: בהובלה של משרד המשפטים.

יריב לוין: אני אומר לך מה הבעיה עם מה שאתה אומר, שלמשרד המשפטים יש כל מיני נושאים על סדר-היום, אתם הגורם המקצועי שהנושא הזה הוא בתחום אחריותו והוא רלוונטי לכם.

יריב לוין: אני אומר לך מה התמונה המתקבלת מהצד של מי ששומע את הדברים.

יריב לוין: מתקבלת תמונה, שמצד אחד הממשלה מנהלת מלחמה עם הזכיין, שאולי היא מאוד צודקת, אבל אני לא בטוח שזה מוביל אותנו לאיזה מקום, אולי בשורה הכספית זה מוביל לאיזה מקום, אבל לא בשורת הביצוע.

יריב לוין: מצד שני, בין גורמי הממשלה ביניהם, כרגיל, הביורוקרטיה תוקעת הכול.

יריב לוין: למה שלא תעצרו עכשיו, תעשו דיון חירום של מנכ"לים של המשרדים הרלוונטיים ותלכו בשלושה חודשים להכין את החוק ולהריץ את העניין.

יריב לוין: בחוק ההסדרים קיבלנו ערימה שלמה של חוקים מכל מיני סוגים, הרבה פחות חשובים מהעניין הזה, הרבה פחות דחופים מהעניין הזה.

צ'רלי סולומון: אשר לחשיבות העניין, אין לי ספק שאתה צודק.

צ'רלי סולומון: האם כפי שתיארת, זה מה שנכון לעשות - אני חושב שאתה טועה.

צ'רלי סולומון: בכיף, באמת בכיף, אני אשב איתכם, מתי שאתם רוצים, יש בכל זאת קצת ניסיון עולמי בעניין הזה, כדי שתבינו שזה חייב לבוא מהמשרד המוביל את נושא החקיקה, כי יש גם סוגיות שאינן קשורות רק לתחבורה.

צ'רלי סולומון: אתם רוצים לקדם מהלך משפטי שיכול לתת מענה לכל פרויקטי B.O.T ו-P.F.I ופרויקטים לאומיים שהם מעבר לשוטף.

אופיר אקוניס: לא הבנתי, האם המשרד הראשי שמקדם חקיקה בתחום התחבורה הוא לא משרד התחבורה?

צ'רלי סולומון: משרד התחבורה שותף למהלכים יחד עם משרד המשפטים וביחד עם משרד האוצר.

לאה ורון: על פי רוב, חקיקה שנוגעת לתחבורה מוליך משרד התחבורה, מקדם את החקיקה, ולבסוף הוא מעביר, כנהוג וכמקובל לגבי הצעות חוק ממשלתיות, תזכיר לכל המשרדים, ובהם משרד המשפטים, וכך עוברת חקיקה של הממשלה.

יאיר נוה: כמו שכל חקיקה בנושא הביטחון עוברת על ידי משרד הביטחון.

צ'רלי סולומון: נשאלתי שאלה בקשר לארכיאולוגיה.

אופיר אקוניס: עוד לא נשאלת שאלה, כי האלוף נוה עוד לא סיים את דבריו.

יאיר נוה: אני רוצה לסיים ולומר, שהדבר השני שטעינו בו בגדול, שמי שצריך להוביל את הנושאים האלה זאת הרשות המקומית.

יאיר נוה: אם עיריית ירושלים היתה מובילה את הפרויקט הזה כרשות, זה היה על ראשו של ראש העיר, והוא היה מוביל את זה כילד הטוב של המשפחה, כתינוק החדש, ולא שיש לנו פרויקט לאומי אדיר והוא בסוף מסתובב בחצר האחורית שלנו כמו ילד בלתי חוקי.

יאיר נוה: זאת כרגע המציאות.

יאיר נוה: לא רוצים אותו בעיר, ראש העיר לא אוהב אותו, המדינה - ככה, ובסוף זה פרויקט שהוא פרויקט תשתית העירוני הכי גדול.

נחמן שי: טוב שיש גשר.

יאיר נוה: הנקודה האחרונה.

יאיר נוה: פרויקטים תחבורתיים, לפי הניסיון שלי, לעולם לא יהיו רווחיים מדי.

יאיר נוה: בכל העולם אין פרויקטים של תחבורה ציבורית שבהם הכסף ישר מצלצל בקופה, זה פרויקט שעניינו בעיקר הטובה לציבור, ולכן גם בפרויקט עצמו אני ממליץ שהוא לא יהיה נטו הנדסי, כמה יותר מהר, כמה יותר זול, כמה יותר רווחי, אלא שרווחת הציבור סביב תקופת ההקמה וההפעלה יהיו חלק ממרכיבי התכנון של הפרויקט.

יאיר נוה: אפשר לתקן את זה בתל-אביב, בירושלים אנחנו כבר אחרי זה.

אופיר אקוניס: האם רמזת שעיריית ירושלים, לא מוצא חן בעיניה הפרויקט, או מעכבת אותו?

יאיר נוה: אני יודע מה שראש העיר אמר לי.

536: אני מייצג פה את עיריית ירושלים.

536: אפשר להגיד משהו בשם העירייה.

אופיר אקוניס: בשמחה.

536: אני מנהל תוכנית אב לתחבורה בירושלים, זה גוף משותף לעיריית ירושלים ולממשלה.

536: קודם כול, חבר הכנסת שי צודק, יש פה שינוי תחבורתי מערכתי בירושלים, שמתבצע על-פי תוכנית של צוות, תוכנית אב לתחבורה, שיש לי הכבוד לעמוד בראשו, שמתכנן זה שנים בירושלים.

536: חלק נכבד ממנו, משמעותי, זה השינוי הדרמטי של הכנסת רכבת קלה לירושלים.

536: מה לעשות, כשעושים פרויקט הנדסי, ידידי חבר הכנסת שי, גם כשאתה מחליף את הכיור באמבטיה, עושים לכלוך, אז גם כאן, וזה פרויקט ענק.

נחמן שי: אני לא טובע בכיור.

536: אולי, כי אתה אינסטלטור מוסמך, אבל פה זה לא מתבצע כך.

536: אני ל טוען שהפרויקט מתבצע לשביעות רצוננו, אנחנו לא מאושרים, אנחנו בוודאי לא מתים על ההתנהלות, בעיקר ההנדסית, שמתבצעת סביב עבודת הזכיין, אנחנו חושבים שהוא יכול לעשות את זה הרבה יורת מהר והרבה יותר טוב.

536: אפרופו יותר טוב, ידידי האלוף במיל' נוה, סוגיית הבטיחות, כדי שעיתונאים לא ירוצו פה עם כותרות, היא בטיחות בעבודה והיא בטיחות סביב אתרי הבנייה, היא לא בטיחות ברכבת, והפסים הם פסים שעומדים בכל התקנים הבין-לאומיים, והקרונות עומדים בכל הדרישות.

536: יחידת המהנדס, שאני המנהל שלה, תביא לכאן את כל האסמכתאות הדרושות לטובת העניין הזה.

536: מה שכיום קורה, שיש הבחנה מסוימת בין סוגיית התביעות לבין סוגיית ההתנהלות האופרטיבית.

536: יש לי הכבוד, באופן רצוף, מול יאיר נוה, באופן אופרטיבי, לקידום כל הבעיות, ויש המון בעיות.

536: אני לא רוצה להכניס אתכם לסוגיית העדפה ברמזורים, רישיונות לנהגים, מימון, חקיקה, טסטים לכל מי שאמורים להתחיל, הפעלה באוקטובר - יש המון סוגיות שאנחנו מטפלים בהן, אנחנו לא מזניחים ולא עוצרים לרגע.

536: אני עדיין עומד על כך שב-8 בספטמבר 2010, בעזרת השם, תיסע רכבת הפעלה מסחרית, ואני לא מוכן לוותר לידידי נוה, גם המדינה לא תוותר, וגם העירייה לא תוותר, על יום אחד מהתאריך הזה, אלא אם כן הוא יוכיח שהוא לא יכול לעשות את זה, ויסביר לנו גם למה הוא לא יכול לעשות את זה.

536: לא נוותר לו, לא בגלל שהוא אומר שהוא לא יכול, ולא שאני לא מאמין לו, כי אנחנו חושבים שהוא כן יכול, ואנחנו חושבים שהוא כן מסוגל לעמוד בלוח-הזמנים.

536: צודקים אלה שאומרים שיש כאן ביזור גדול מדי, אדוני היושב-ראש, של כל הסמכויות, והלוואי שהיתה מוקמת בירושלים רשות מטרופוליטנית לתחבורה, ייתכן שכתוצאה מכך המצב היה קצת יותר טוב.

536: זאת סוגיה לפתחכם, גם אתם יכולים לתרום לזה.

536: יש לי הכבוד לייצג גם את העירייה, והעירייה מודעת בהכרח לסוגיית העסקים, ועושים הרבה מאוד פעולות.

536: פנינו לשר הפנים, לשר האוצר, לשר התחבורה, ביקשנו עזרה בקטע הכספי, והמדינה חוששת מכל מיני תקדימים עקרוניים ומסרבת לקדם את זה.

536: הקמנו קרן סיוע לסוחרים, אנחנו כרגע מתחילים להעמיד לרשותם סדרה של סיוע מכל מיני קרנות שעוסקות בנושא- - -

אופיר אקוניס: סיוע, אבל הפחתה בארנונה היתה?

536: לא, מפני שעל-פי חוק יש נוהל איך מפחיתים ארנונה.

536: גם אתם מחוקקים, זה שייך אומנם לוועדה אחרת, אבל אם אתם יודעים לעשות את זה, תלמדו אותי, אני מאוד אשמח לדעת איך מפחיתים ארנונה.

536: עמדתי 14 שנה בראש רשות מקומית, אני לא כל כך מכיר את הפטנט הזה.

536: אני אשמח מאוד אם תלמדו אותי איך עושים את זה.

536: אנחנו עובדים באופן משותף עם הסוחרים, אנחנו עושים עכשיו הרבה מאוד פעולות, שגם משרד התחבורה משתתף בהן, בכל מה שקשור לחיזוק מרכז העיר.

536: אנחנו מודעים למצוקה, ואנחנו יודעים שמתבצע פה פרויקט הנדסי קשה, כואב, בעיבורה של עיר.

536: אנחנו מקווים שעד דצמבר 2009, לפחות העבודות ברחוב יפו יסתיימו, והמצב יחזור לשפיות.

536: חבר הכנסת שי, בירושלים לא תחזור התחבורה להיות כפי שהיתה לפני תחילת העבודות.

536: מי שרוצה עכשיו לעשות כאן דיון אחר, אולי שווה לדון, אדוני היושב-ראש, במצב הכלכלי של מרכז העיר ירושלים לפני הכניסה לפרויקטים ומה יהיה אחרי שהפרויקטים יסתיימו, זה דיון לפרספקטיבה.

צ'רלי סולומון: לנושא של הארכיאולוגיה, כי מישהו שאל בעניין הזה.

צ'רלי סולומון: אני מחזיק פה נייר של סיכום דיון בנושא ארכיאולוגיה מה-18 ביוני.

צ'רלי סולומון: כתוב פה: "נכון להיום" - אותו מועד של הישיבה - "ישנם פחות מ-300 מ' אורך של המסילה תחת חפירות, או בדיקות, ארכיאולוגיות, מתוך 13.8 ק"מ של אורך כולל".

צ'רלי סולומון: אני לא מזלזל חס וחלילה ב-300 מטר, כי 300 מטר יכולים להיות גם בנתיב הקריטי של הפרויקט, אבל זה סדר הגודל מול סך הכול הפרויקט, וגם עם זה כמובן מתמודדים ומטפלים.

אופיר אקוניס: כפי שהודעתי אנחנו כבר חצי שעה ומעלה מעבר לזמן שחשבתי עליו מלכתחילה.

אופיר אקוניס: אני מציע קודם כול, האלוף נוה, חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת לוין, שוועדת הכלכלה תודיע שהיא מציעה לקדם חקיקה ראשית לפרויקט הרכבת הקלה בירושלים, בתל-אביב, בדומה לכביש 6, מנהרות הכרמל וכבישי האגרה, דבר שעלה פה בישיבה הקודמת, ולהכין עכשיו חקיקה מקיפה לכלל הפרויקטים של P.P.P.

צ'רלי סולומון: לא בפרויקטים הקיימים.

צ'רלי סולומון: אני מציע רק לפרויקטים חדשים.

יריב לוין: אני מציע שנבקש באופן מפורש שיוקם- - -

536: אדוני היושב-ראש, כדאי שתבואו לבקר ברכבת לפני שתדברו.

אופיר אקוניס: הודענו על כך בתחילת הישיבה.

יריב לוין: אני מציע שנבקש באופן מפורש שיוקם צוות מנכ"לים של המשרדים הנוגעים בדבר, שיטפלו בעניין הזה לאלתר, שלא יהיה מצב שאלה לא ידברו עם אלה, והפרויקט הזה לא ייגמר אף פעם.

אופיר אקוניס: לא סיימנו את הדיון הזה, אנחנו נמשיך את הדיון.

יריב לוין: אנחנו רוצים לבקש חקיקה.

יריב לוין: צריך מישהו שיוביל את המהלך, אחרת לא יקרה כלום.

אופיר אקוניס: אני מציע שמשרד התחבורה.

יריב לוין: הוא אומר לך שהוא לא יכול, אז אני מוכן ללכת איתו, שיהיה צוות מנכ"לים.

צ'רלי סולומון: לא אמרתי שאני לא יכול, אמרתי שזה מהלך משותף, כמו שציינת, ובצדק.

יריב לוין: נלך לצוות מנכ"לים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מציע שבהמלצה על החקיקה לא נתרחב, אלא נאמר באופן ספציפי שאנחנו מציעים שני פרויקטים של חקיקה ראשית: האחד בנושא הרכבת הקלה בירושלים, והשני, בנושא הרכבת הקלה בגוש דן.

אופיר אקוניס: אנחנו נידבר.

צ'רלי סולומון: אתה לא יכול לעשות חקיקה ראשית לפרויקט שכבר הגיע לסיום.

צ'רלי סולומון: הכוונה היא לפרויקטים עתידיים.

אופיר אקוניס: לתל-אביב בכלל לא הגענו לדיון ולא שמענו, אבל אני מניח שתהיה הסקת מסקנות.

יריב לוין: למה אתה לא יכול לעשות חקיקה שתאפשר לפתור את- - -

גבי דוד: הבאנו תיקון ספציפית לתל-אביב, הבאנו לוועדה הרלוונטית, והיא פסלה אותו.

גבי דוד: היא אמרה שזה לא רלוונטי, או לא חוקתי, או לא במסלול.

דב חנין: תעבירו אלי את החומר הזה.

אופיר אקוניס: האלוף נוה, האם תוכלו לקצר את תיקון הליקויים הבטיחותיים ל-48 שעות.

יאיר נוה: אלה נושאים מאוד זוטרים, מתקנים אותם.

יאיר נוה: נבדוק בתוך יומיים.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: נקיים ישיבת המשך.