הוועדה המשותפת לוועדת המדע ולוועדת הפנים לדיון בהצעת חוק בתי סוהר, כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2009-06-22 09:00

מאיר שטרית: אני פותח את הישיבה.

מאיר שטרית: חלק מהישיבה יהיה מוקדש לסיור ולא לדיון.

מאיר שטרית: הגענו לכאן כי רצינו לראות בעין איך הדבר הזה עובד ואולי מישהו רוצה להציג בקצרה במה המדובר.

מיקי אדיב: אני מנכ"ל G4S בארץ ובדרום מזרח אירופה.

מיקי אדיב: אנחנו שמחים לארח את חברי הוועדה כאן.

מיקי אדיב: מיד נסביר מי היא G4S ישראל ואיך היא מתחברת לכל הדבר הזה.

מיקי אדיב: כידוע אנחנו מפעילים את התוכנית של הפיקוח האלקטרוני בארץ.

מאיר שטרית: זה לא תחום העיסוק היחידי שלכם.

מיקי אדיב: יש עוד כ-600 אלף אנשים שחלקם לא עוסקים בזה.

מיקי אדיב: G4S.

מיקי אדיב: החברה היא למעשה בעלת 90 אחוזים מחברות השמירה.

מיקי אדיב: הקבוצה שלנו בארץ היא קבוצת הביטחון הגדולה בארץ.

מיקי אדיב: אנחנו מכסים למעשה כמעט את כל תחומי הביטחון האזרחי.

מיקי אדיב: הקבוצה מחולקת למעשה לשתי חטיבות מרכזיות: האחת עוסקת בכל נושא האבטחה הפיזית והקבוצה השנייה עוסקת בכל מה שקשור לאבטחה אלקטרונית, החל מאבטחה של בית פרטי ועד למערכות הביטחון במדינה.

מיקי אדיב: יש לנו מספר חברות בת.

מיקי אדיב: תוכנית הפיקוח האלקטרוני מנוהלת במוקד 99 ואנחנו גם נרחיב עליה.

מיקי אדיב: הקבוצה בחוץ לארץ עוסקת בהרבה מאוד תחומים אבל כדי להסביר את הפורטפוליו של הפעילויות אומר שתחומי הפעילות העיקריים הם אבטחה וזה אמור לגבי כל שומר שעומד בפתח של בניין , עבור לפרוייקטים מורכבים של אבטחה, הקבוצה הזו מגינה על כורים גרעיניים ודברים מהסוג הזה.

מיקי אדיב: התחום השני הוא כל מה שקשור לאבטחה אלקטרונית ויש כאן אלמנטים של ייצור בתוך הקבוצה.

מיקי אדיב: התחום השלישי הוא תכנון, הקמה ואבטחה של מתקנים שזה למעשה תחום ה-BOT של החברה שהיא מאוד חזקה בו וזה החל מתחומים של בתי-סוהר, עבור לתחומים של פרוייקטים אחרים.

מיקי אדיב: בקבוצה יש ניסיון אדיר בתחום הזה.

מיקי אדיב: צריך לזכור שהקבוצה למעשה צומחת מהניסיון האנגלי ושם יש פעילויות רבות מאוד שהוצאו לאאוט-סורסינג מהתחום הממשלתי.

מיקי אדיב: ניהול מערכי מזומנים, זה מתחיל מהמכוניות המשוריינות שמובילות כסף, ועובר לדברים הרבה יותר מתוחכמים.

מיקי אדיב: יש ארצות שהקבוצה למעשה מפעילה את כל מערך המזומן של המערכת, כולל חדרי אוצר פרטיים ובנקים, כאשר מבנק ישראל ועד לסופרמרקט, הכל עובר דרך המערכת.

מיקי אדיב: התחום החמישי הוא פיקוח אלקטרוני.

מיקי אדיב: הקבוצה היא המפעילה הגדולה בעולם של כל נושא פיקוח אלקטרוני וזה פועל בכמה וכמה ארצות –בארצות-הברית, באנגליה, באוסטרליה, בניו-זילנד ובארץ.

מיקי אדיב: אני יכול לומר במילה שמבחוץ התוכנית הישראלית נחשבת לתוכנית מוצלחת וקיים שיתוף פעולה בין הגורמים.

מיקי אדיב: יש מקומות שהתוכניות החלו וישראל מבחינה זאת נחשבת לארץ מתקדמת גם מבחינת התפיסה.

מאיר שטרית: כמה עובדים יש בארץ?

מיקי אדיב: כ-7,000.

מיקי אדיב: בתחומים שאנחנו עוסקים בארץ, לכל תחום ותחום, אם תרצה, נוכל להרחיב על זה.

נחמיה אדמוני: בתוכנית האיזוק האלקטרוני הונחה רק תשתית וכמעט כולה קיימת בחטיבה עצמה.

נחמיה אדמוני: היתרון של החטיבה הוא בפריסה הארצית שלה וכל הסניפים שנמצאים בכל הארץ וכל השלוחות שבעצם מכסים בפריסה ארצית כל חור במדינת ישראל.

נחמיה אדמוני: התשתית הזאת מונחת על סניפים שקיימים.

נחמיה אדמוני: מדובר בבתים, עסקים, בנקים וכדומה.

נחמיה אדמוני: זה כולל את כל המרכיבים ובתוכם האיזוק האלקטרוני.

מאיר שטרית: זה לא מרכז שהוקם במיוחד לצורך האיזוק האלקטרוני אלא זה מרכז שממילא קיים.

נחמיה אדמוני: יש מרכז קיים של החברה והוספנו לו מרכז פיקוח אלקטרוני שלא היה קיים.

נחמיה אדמוני: זאת אומרת, הוספנו אלמנטים שלא היו קיימים בחברה כמו מנהל פרוייקט, כמו מוקדים ייעודיים לעניין הזה, כמו חלק מהטכנאים שהתמחו בפרוייקט הזה וכיוצא בזה, אבל מרבית הפרוייקט מונח על תשתית קיימת.

מיקי אדיב: בתוכניות מאוד גדולות בעולם יש יחידה אוטונומית לחלוטין שמטפלת בנושא של האיזוק.

מיקי אדיב: התוכנית הזאת בארץ יושבת על התשתית הקיימת הזו.

אריה ביבי: יש לך ניידת באזור ואתה ישר שולף אותה במקום טלפון שבור.

אריה ביבי: אתה נמצא בדיוק במוקד.

מאיר שטרית: הניידות האלה מתרוצצות בין הבתים לבין האזיקים?

נחמיה אדמוני: יש תעדוף לעניין הזה.

נחמיה אדמוני: כמובן שעם הזמן אנחנו מוסיפים גם ניידות בהתאם לכמות.

מאיר שטרית: אין צוות מיוחד שמטפל באיזוק.

נחמיה אדמוני: למעט כאן, שזה המוקד שהוא מיוחד.

מאיר שטרית: שגם הוא נבנה על בסיס של הבתים.

נחמיה אדמוני: כן, אבל האנשים הם ייעודיים, הם לא עושים דברים אחרים.

נחמיה אדמוני: האנשים שנמצאים כאן במטה הם ייעודיים שעוסקים רק באיזוק אלקטרוני.

נחמיה אדמוני: בסניפים, גם המערך הטכני וגם מערך הסיור, הם על תשתית קיימת וכך אתה מנצל מצב שניידת, כמו שכתוב כאן, יכולה לעשות גם דבר כזה וגם דבר כזה.

נחמיה אדמוני: זה בעצם היתרון.

אריה ביבי: בעיר ממוצעת בארץ, אני מתאר שיש קריאות רבות במשך 24 שעות.

נחמיה אדמוני: יש לך 150 קריאות ליום.

נחמיה אדמוני: באזור גוש דן אנחנו מחזיקים 15 ניידות אורגניות שלנו שכוללות גם סיירת אופנועים שכל תפקידם הוא לתת שירות גם לאיזוק האלקטרוני, גם לבנקים וגם לבתים פרטיים.

נחמיה אדמוני: כמות הניידות היא גדולה.

מאיר שטרית: 15 ניידות בגוש דן, זה כלום.

נחמיה אדמוני: ביחס למרחב ולכמות הלקוחות היא גדולה.

מאיר שטרית: יש תוכנית עבודה שנקבעה עם שירות בתי הסוהר?

מאיר שטרית: מה משך הזמן שהחברה חייבת להגיב ברגע שמישהו יוצא?

שירלי דורניקר: עד שעה.

מאיר שטרית: וזה עובד?

נחמיה אדמוני: במרבית המקרים, כן.

שירלי דורניקר: במרבית המקרים.

שירלי דורניקר: אם לא, יש מערכת קנסות.

אריה ביבי: בפתח-תקווה יש בין 30 ל-40 פריצות אמיתיות.

נחמיה אדמוני: צריך לזכור שזה שהניידת באה, היא לא פתרה את הבעיה.

נחמיה אדמוני: היא רק באה לצלם תמונת מצב.

אריה ביבי: זה ברור.

נחמיה אדמוני: הניידת היא ניידת פיקוח.

מאיר שטרית: היא מדווחת.

נחמיה אדמוני: היא מצלמת תמונת מצב ומעבירה דיווח למשטרה.

נחמיה אדמוני: אנחנו יכולים לראות כאן את גרף ההתפתחות של כמות המפוקחים שנמצאים מדי חודש מתחילת התוכנית ועד עצם היום הזה.

נחמיה אדמוני: אפשר לראות גם בהקבלה למי היה בעל בית בתקופות האלה, כאשר אפשר לראות את ההתפתחות הזאת הולכת וגדלה בממדים מאוד מפתיעים ביחס למדינה קטנה כמו שלנו.

נחמיה אדמוני: זה ממחיש בצורה מצוינת את כל נושא האמינות במערכת הזאת, האמון שהמערכת המשפטית גם נתנה במערכת הזאת, והתפתחות כזאת אין לה אח ורע בכל העולם מבחינת קצב הזמן ומספר המפוקחים שנכנסו לתוכנית הזאת.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כאשר אתה אומר המערכת המשפטית, אתה מתכוון לפרקליטות ובתי המשפט?

נחמיה אדמוני: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כי זה לא מדויק מבחינת הדיווחים.

נחמיה אדמוני: אני מדבר על מספר הנכנסים לתוכנית הזאת שהוא באמת בסדרי גודל.

מאיר שטרית: על בסיס מה יש אסירים?

מאיר שטרית: אלה שמשוחררים בערובה.

דרורה נחמני-רוט: רק מי שיוגש נגדו כתב אישום הוא עצור עד תום הליכים.

דרורה נחמני-רוט: אסירים זה מי שאמור להשתחרר על תנאי.

קריאה: אסירים ברשיון בשליש האחרון.

נחמיה אדמוני: הם מהווים אחוז קטן.

מאיר שטרית: מבחינת החוק זה מיועד גם להם.

דרורה נחמני-רוט: כן.

מאיר שטרית: זה ניסוי.

נחמיה אדמוני: כן.

דרורה נחמני-רוט: הניסוי עם האסירים התחיל מאוחר יותר.

שירלי דורניקר: שנה אחרי כן.

דרורה נחמני-רוט: היו מחלוקות.

נחמיה אדמוני: אם כן, אלו הנתונים מבחינת מספר המפוקחים נכון ל-1 ביוני.

נחמיה אדמוני: היוצאים מהתוכנית, זה תלוי כמובן במערכת המשפט, אבל מה שאפשר לראות כאן בסופו של דבר שממוצעי הגידול בשנת 2009 הם יחסית קטנים ובשנים הקודמות הם יחסית גדולים.

מאיר שטרית: 170 ימים ב-2009?

נחמיה אדמוני: כן.

נחמיה אדמוני: זה ממוצע.

נחמיה אדמוני: יש כאלה שנמצאים יותר.

נחמיה אדמוני: עד כמה שזכור לי, נתקלנו באחד שישב זמן רב.

שירלי דורניקר: יש מעל לשנתיים.

נחמיה אדמוני: כן, שנתיים ועשרה חודשים.

שירלי דורניקר: מעצר עד תום ההליכים.

אריה ביבי: המחוקק הרי לא נתן לזה תאריך.

אריה ביבי: מעצר עד תום הליכים, אפשר לעשות את זה בלי סוף אלא שיש הגיון.

אריה ביבי: עושים את זה בסביבות השנה, שזה הממוצע.

נחמיה אדמוני: אתה יכול להאריך כל שלושה חודשים עד בלי סוף.

דרורה נחמני-רוט: אין כאן נושא של חקיקה.

דרורה נחמני-רוט: זה נחשב לשחרור בערובה כמו כל שחרור אחר בערובה.

נחמיה אדמוני: אני מסכים אתך.

דרורה נחמני-רוט: זה לא המשך מעצר.

דרורה נחמני-רוט: ההמלצה של המדען הראשי, ולפי מה שקורה בעולם, שאחרי חצי שנה יש כבר הרבה יותר הפרות ולכן לא כדאי להפעיל את זה מעבר לחצי שנה.

דרורה נחמני-רוט: זאת המלצת המדען הראשי.

מאיר שטרית: אחרי חצי שנה יש הפרות?

דרורה נחמני-רוט: אחרי חצי שנה יש יותר הפרות.

מאיר שטרית: למה?

דרורה נחמני-רוט: מכיוון שנמאס לו.

דרורה נחמני-רוט: הוא למד פטנטים איך להשתחרר, אין אכיפה מתאימה.

אריה ביבי: בזמנו, ב-1993-1994 היו לי הרבה שעות מדען ראשי בנושא הזה.

אריה ביבי: אנחנו הרי התחלנו עם זה ורצינו להכניס את זה.

אריה ביבי: אתמול הסנגוריה הציבורית הגישה דוח על בתי הסוהר ואני אומר לכם שהתוכניות האלה יכולות לרווח את בתי הסוהר.

דרורה נחמני-רוט: כן, אבל נושא של היוועדות חזותית יגיע בקרוב גם לוועדת החוקה והסנגוריה קצת נסוגה מהתמיכה שלה בהיוועדות חזותית כי זה בעייתי מאוד.

דרורה נחמני-רוט: היא נסוגה מהתמיכה שלה בווידאו קונפרנס.

דרורה נחמני-רוט: בהתחלה היא שיתפה פעולה.

מאיר שטרית: למה צריך שיתוף פעולה שלה?

דרורה נחמני-רוט: חייבים.

דרורה נחמני-רוט: מכיוון שהיא בעצם המייצגת את הרוב.

דרורה נחמני-רוט: חייב שיהיה ייצוג.

מאיר שטרית: שיבואו לבית הסוהר.

דרורה נחמני-רוט: לא.

דרורה נחמני-רוט: לפי החוק.

דרורה נחמני-רוט: עכשיו הוצאנו הוראת שעה שיש חובה בהסכמת העצור וחייב להיות לו עורך-דין וגם חייבת להיות היוועצות עם עורך-דין.

דרורה נחמני-רוט: יש הלא זכויות יסוד לעצור.

דרורה נחמני-רוט: אני חושבת שמי שהקפיץ את זה בזמן האחרון הוא בעצם דודו טופז שלשכת עורכי-הדין התנגדה בצורה עקרונית והגישה בג"ץ והבג"ץ נדחה על ידי בית המשפט העליון, אבל הם מתנגדים עקרונית לכל הרעיון.

אריה ביבי: כי זה גוזל להם את הפרנסה.

אריה ביבי: לפני שנכנסתי לכנסת אני הייתי יושב-ראש ועדה בין-משרדית של משרד הבריאות ומשרד המשפטים.

אריה ביבי: אני רוצה לומר לך שצריכים לעשות את הדבר הזה וויודאו קונפרנס חייב להיות.

דרורה נחמני-רוט: כבר יש.

אריה ביבי: אני יודע.

אריה ביבי: אני יכול לומר לך גם איפה וכמה שעות ביום.

אריה ביבי: עשיתי את העבודה הזאת.

דרורה נחמני-רוט: אני אומרת שיש לנו בעיה עם הווידאו קונפרנס.

אריה ביבי: שר המשפטים צריך לומר לשופטים שילכו לבית המעצר.

אריה ביבי: את יודעת כמה ליוויים זה יחסוך?

דרורה נחמני-רוט: במעשיהו עושים במעשיהו.

אריה ביבי: זה משהו אחר.

אריה ביבי: שירות בתי הסוהר, זה המקום היחידי ששופט מגיע פעם בשבוע.

אריה ביבי: יש מקומות ששופט מגיע, למשל בתי חולים כאשר האסיר מאושפז, או שופט שרוצה לראות מקום, אבל לא באופן קבוע.

אריה ביבי: אם יעשו את זה באופן קבוע רק בכמה מקומות, רק במקומות מרכזיים, זה יכול לחסוך מאות ליוויים.

דרורה נחמני-רוט: אתה מוזמן לדיונים שיתקיימו בוועדת החוקה.

אריה ביבי: אני פשוט רמזתי לרוץ עם זה ושנראה את הדברים בעיניים.

נחמיה אדמוני: כמה הגדרות ומונחים לפיקוח אלקטרוני שהתפתחו עם הזמן.

נחמיה אדמוני: ההגדרות האלה, אני רוצה לומר שהן היו במסגרת דיונים לא מעטים בינינו לבין המינהלת ולא לכולם יש את ההסכמה המוחלטת בהגדרות אבל אלה ההגדרות שאנחנו ניתחנו אותן בעקבות המציאות הקיימת.

מאיר שטרית: אם הוא עזב את המקום לא שולחים סייר?

נחמיה אדמוני: תכף נראה גם את העניין הזה אליו אתה מתכוון.

קריאה: הוא עזב את המקום עד 11 דקות.

נחמיה אדמוני: כן.

נחמיה אדמוני: אם הוא יצא עד לעשר דקות וחזר, אנחנו לא שולחים סייר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כל פעולה כזאת מדווחת לפרקליט שמנהל את התיק?

נחמיה אדמוני: לא, אני מדווח למינהלת.

שירלי דורניקר: זה מדווח למשטרה שהיא אמונה על האכיפה.

מאיר שטרית: המשטרה לא מנסה להכניס אותו לכלא?

שירלי דורניקר: לא תמיד.

שירלי דורניקר: בהרבה מקרים זה מגיע לעיון חוזר והשופט מחליט להשאיר אותו בפיקוח אלקטרוני.

דרורה נחמני-רוט: אני יודעת שיש פרקליטים שמקבלים ישירות.

שירלי דורניקר: כן.

שירלי דורניקר: מי שפונה אלינו, מקבל ישירות את כל הדיווחים האלה.

שירלי דורניקר: אם יש מפוקח בעייתי, אנחנו מעבירים את כל החומר למשטרה, לתביעות, לפרקליטות, לבתי המשפט.

מאיר שטרית: בינתיים האיש חופשי.

אריה ביבי: זאת נקודה שצריך לחשוב עליה.

נחמיה אדמוני: החוליה החלשה בתוכנית הזאת היא האכיפה.

נחמיה אדמוני: התוכנית היא נהדרת.

מאיר שטרית: להערכתי התוכנית הזאת לא שווה כלום, ותסלחו לי על המילה.

מאיר שטרית: בצורה שהיא עובדת, היא לא שווה שום דבר.

מאיר שטרית: חבל על הכסף.

מאיר שטרית: כל עוד לא מכניסים אותם לכלא מיד כשהם מפרים פעם ראשונה, זה לא שווה כלום.

מאיר שטרית: אנחנו משחקים, זה נחמד, זה יפה, זה ניסיון, אבל זה לא שווה כלום.

אריה ביבי: אם אתה לוקח ניידת אחת שלהם לכל אזור ואתה נותן לאנשי הניידת סמכות עיכוב, הוא לוקח אותו ושם אותו בבית סוהר.

אריה ביבי: זאת אומרת, אתה נותן לו מנקודה לנקודה.

אריה ביבי: בזמנו הצעתי את זה.

אריה ביבי: יש פרדוכס יותר גדול, אבל זאת לא התוכנית הזאת אלא יש דברים אחרים.

אריה ביבי: למשל, אתה יכול לקחת היום מישהו שבורח משערי מנשה, הוא יכול לרדת ולומר למאבטחים שלום ואף אחד לא יכול לגעת בו.

אריה ביבי: אני הצעתי, אם אתה זוכר, בתוכנית שלי האחרונה, שהם יקבלו סמכות של שוטר מוסר זמני או של משא"ז, ועל זה יכול לחתום שר.

מאיר שטרית: מתי זה היה?

אריה ביבי: לפני שישה חודשים.

דרורה נחמני-רוט: כרגע זה מוקדם מדיי ואנחנו לא עוסקים בזה.

דרורה נחמני-רוט: בשלב זה אנחנו לא נותנים שום סמכויות.

דרורה נחמני-רוט: זה לא רלוונטי.

אריה ביבי: אתם בשירות בתי הסוהר הרחבתם.

אריה ביבי: בשירות בתי הסוהר אדם שבורח, אפשר לרדוף אחריו אם הוא בורח מניידת של שירות בתי הסוהר.

דרורה נחמני-רוט: זה משהו אחר.

דרורה נחמני-רוט: הוא נמצא במשמורת.

אריה ביבי: פעם גם זה לא היה.

דרורה נחמני-רוט: אבל הוא במשמורת וזה מוגדר בחוק.

דרורה נחמני-רוט: כרגע אנחנו לא מחוקקים חוק פיקוח אלקטרוני.

קריאה: אדוני היושב-ראש, עדיין זה מחייב איזשהו תהליך של חקירה ושל בירור.

קריאה: יש למשל תופעה של חיישני גוף, יש תופעה של חלונות שקיבלו מפוקחים וזה לא עודכן בתוך המערכת.

מאיר שטרית: הוא מדבר על סיירים במקרים של עשרים קריאות ומעלה בחודש.

מאיר שטרית: הוא מדבר על עשרים אחוזים מהאסירים שעושים את זה 11 פעמים בחודש שזה לא להוציא את היד מהחלון.

מאיר שטרית: אדם הפר את תנאי המעצר, הוא נכנס לכלא.

מאיר שטרית: זה לא אם הוא מוציא את היד מהחלון אלא אם הייתה הפרה והוא לא נמצא במקום.

עידית אל: אתה אומר שזאת לא ההפרה הראשונה.

עידית אל: אתה אומר שאם הוא מפר, שייכנס לכלא.

מאיר שטרית: נכון.

עידית אל: אבל כאן מדברים על אלה שמפרים יותר פעמים.

מאיר שטרית: אני מדבר על כל מי שמפר שייכנס לכלא.

מאיר שטרית: לשם כך יש בדיקה.

עידית אל: זה מחייב בדיקה מכיוון שיש תקלות במעבר המידע מבתי המשפט למינהלת ומהמינהלת למוקד.

מאיר שטרית: אני אומר לך שביום שיהיה סידור שהאסירים ידעו שביום שהם מפרים הם נכנסים לכלא, את תראי שלא יהיו הפרות.

יואל: אדוני היושב-ראש, אתה צודק במאה אחוזים.

יואל: כל מה שנאמר כאן, אלה דברים שצריך לבדוק ובוודאי שצריך לבדוק אותם, ואם זה לא בפעם הראשונה, בוודאי, אבל אותם פעמים שאנחנו יודעים לזהות באופן ודאי, ומכירים את המקרים האלה, שזאת הפרה – צריך לתת לאותו מפוקח מכה אבל לזה צריך לתת סמכויות מינהליות.

יואל: אם נסמוך על המשטרה, זה כנראה לא יקרה.

קריאה: כאשר הקמנו את התוכנית יזמנו בין השאר הקמה של תפריט הפרות.

מאיר שטרית: תסבירי לי את הפילוסופיה למה תפריט הפרות.

מאיר שטרית: למה לא על כל הפרה – כלא.

מאיר שטרית: למה לא?

קריאה: מאחר שהוא קיבל חלון אבל איחר בשתי דקות לחזור מהחלון.

מאיר שטרית: זאת לא נקראת הפרה.

מאיר שטרית: אני מדבר על אנשים שברחו ולא נמצאים במקום המעצר.

קריאה: אם נגיע לתפריט מוסכם, ואני חושבת שבתהליכי חקיקה אפשר להגיע לכך באופן מסודר יותר, אפשר היה להגיע למצב הזה.

קריאה: יש הפרות עליהן התגובה היא מיידית.

קריאה: אם אדם חיבל באזיק במטרה לברוח, לא צריך לחכות לפעם השנייה.

מאיר שטרית: היום אין תגובה מיידית.

קריאה: באנגליה צוברים דקות איחור מחלונות ודקות מצטברות של איחור.

קריאה: אפשר להגיע בצורות שונות לאכיפה ובתנאי שיהיה תפריט שאומר מה סוג הענישה על כל סוג של הפרה.

יואל: הצעה לסדר.

יואל: אני מציע שנמשיך ונתייחס לזה בסיכום.

יואל: מינוח נוסף הוא משוטט והכוונה לאותו מפוקח שיצא ולא חזר.

מאיר שטרית: כמה כאלה יש?

יואל: נגיע לזה.

נחמיה אדמוני: לקחנו את נובמבר-דצמבר לצורך הדוגמה של כל סוגי ההפרות מהווים הפרה בהתאם למשטר הפיקוח שנקבע.

נחמיה אדמוני: משטר הפיקוח נקבע על ידי המדינה ואנחנו יכולים לראות כאן בחלק הימני את כל מה שהתקבל.

נחמיה אדמוני: אפשר לראות בממוצעים של נובמבר-דצמבר שיציאה ממקום הפיקוח, זאת אומרת, הוא היה צריך לשבת בבית ויצא, אנחנו מדברים על 4,416 מקרים בסך הכל.

נחמיה אדמוני: זה סך הכל חיוויים.

נחמיה אדמוני: לא בכל המקרים האלה שולחים סייר, אבל זה סך הכל מקרים.

נחמיה אדמוני: זאת אומרת, יכול להיות שהוא יצא לחמש דקות וחזר, שזה מהווה כשבעים אחוזים מסך כל ההפרות שהמפוקחים ביצעו.

נחמיה אדמוני: המערכת עובדת כך שאם יש לו בקשה, הוא מגיש אותה דרך הסניגור שלו לבית המשפט ובית המשפט פוסק וזה מגיע למינהלת שמעבירה אלינו ואנחנו יוצרים לו את החלון המתאים.

נחמיה אדמוני: מקלט פספס שיחה.

נחמיה אדמוני: זה מצב שהמערכת יודעת לשדר לנו אחת לשעה בדיקות יזומות מהקופסה עצמה.

נחמיה אדמוני: המקלט משדר לנו אחת לשעה וכך מתוכנתת המערכת.

נחמיה אדמוני: אם אחת לשעה הוא לא שידר לנו, בהגדרה זה מקלט פספס שיחה, זה אומר שקו הטלפון היה תפוס מסיבה כלשהי – או שהוא ניתק את החוט, או שהוא לא החזיר את הטלפון למקומו, או שהוא באמצע שיחה ולא ניתק אותו בזמן וכיוצא בזה.

נחמיה אדמוני: יש אירועים כאלה ואנחנו עוקבים אחריו.

נחמיה אדמוני: כמובן שיש נוהל מסודר מתי אנחנו כן שולחים סייר.

קריאה: אתה קודם כל מתקשר אליו.

נחמיה אדמוני: ודאי.

נחמיה אדמוני: יש הליך.

נחמיה אדמוני: קודם מתקשרים.

נחמיה אדמוני: חשוב להבין את כל מרכיב ההפרות.

נחמיה אדמוני: חיישן רצועה.

נחמיה אדמוני: הרצועה היא מאובטחת על ידי סיבים פנימיים שמא המפוקח יקרע אותם.

נחמיה אדמוני: לפעמים הוא מותח את הרצועה ולאו דווקא גוזר או שהיא מתבלה עם הזמן, אז אני מקבל אינדיקציה כזאת.

נחמיה אדמוני: הגרף הבא מראה על אותם נתונים שראינו קודם כמה פעמים לאירועים האלה שלחתי את הסייר.

מאיר שטרית: אתה יודע לומר כמה מהאירועים האלה היו בשעות האור וכמה בשעות הלילה?

נחמיה אדמוני: יש לנו את הנתונים אבל הם לא מוצגים כאן.

נחמיה אדמוני: בגדול אני יכול לומר שעיקר ההפרות הן אחר הצהרים ובערב.

קריאה: בבוקר הם ישנים.

נחמיה אדמוני: צריך להזכיר שכל ההגדרות האלה שמוגדרות כהפרה, זה בעצם משטר פיקוח ועידית התייחסה לכל.

נירה לאמעי-רכלבסקי: עליתם על איזה טריקים שעובדים על המערכת?

נירה לאמעי-רכלבסקי: איפה ניסו לעבוד עליכם ותפסתם?

נחמיה אדמוני: יש ניסיונות כל הזמן אבל לשמחתי המערכת היא כל כך אמינה שאין טריק שלא היווה חיווי עבורנו וכתוצאה מכך עלינו על הניסיון הזה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא היה מקרה שמישהו נתפס במרכז פתח-תקווה בבית קפה והמערכת שלכם לא התריעה על כך.

נחמיה אדמוני: תראי, זה לא GPS.

נחמיה אדמוני: ברגע שהוא יצא, אין לי קשר אתו יותר.

נחמיה אדמוני: אני יודע שהוא יצא.

נחמיה אדמוני: אני בודק במערכת הנוכחית אם הוא יצא או נשאר באזור הפיקוח.

נחמיה אדמוני: אם הוא יצא, אני יודע שהוא יצא אבל אני לא יודע איפה הוא נמצא.

אבי ילינק: לא נתקלנו ביציאה, בהיעדרות מהבית שלא היה עליה חיווי לפני כן.

נחמיה אדמוני: לא נתקלנו בשום חיווי או ניסיון לעבוד על המערכת שלא קיבלנו על כך התרעה.

אריה ביבי: מה עם קריאות שווא?

נחמיה אדמוני: ברמת העיקרון אנחנו לא נתקלנו בקריאות שווא חוץ מחיישן הגוף שמשדר לנו כי אולי הוא ישן והרצועה קצת זזה ממקומה.

נחמיה אדמוני: אין מצב של קריאות שווא.

נחמיה אדמוני: אולי באחוז קטן מאוד.

נחמיה אדמוני: המערכת היא מערכת שמדווחת מה שהיא מקבלת.

מיקי אדיב: יש דבר שנקרא קריאת הטרדה אבל לא שווא.

מיקי אדיב: שווא זה מצב שהבן אדם יצא מהבית ואתה לא יודע.

נחמיה אדמוני: כאן אתם רואים את רמת המשמעת של המפוקחים, נכון לחודש מאי.

נחמיה אדמוני: אפשר לראות שמרבית המפוקחים הם בסדר.

מאיר שטרית: 25 אחוזים מהמפוקחים.

נחמיה אדמוני: כן, בהגדרה של בין 9 ל-19.

נחמיה אדמוני: האחוז הגבוה כמובן הוא החבר'ה היותר טובים ויש את האחוז הקטן שהם המטרידים הסדרתיים שאפשר לראות שהם בסך הכל 6 אחוזים.

נחמיה אדמוני: באלה צריך לטפל ולזה אתה מכוון.

אריה ביבי: הוא מכוון גם לאחרים.

מאיר שטרית: זה גם יוריד את העלויות של העבודה.

מאיר שטרית: כל מי שמפר ייכנס לכלא, יהיה צריך פחות סיירים.

נחמיה אדמוני: בטבלה הזאת אפשר לראות שהאסירים לא בקטגוריה של מטרידים סדרתיים.

נחמיה אדמוני: האסירים הם הכי ממושמעים כי הם יודעים שיש עליהם שוט.

מאיר שטרית: כאשר אסיר מפר, הוא חוזר לכלא?

שירלי דורניקר: לרוב ועדת שחרורים מחזירה אותו.

שירלי דורניקר: כן.

שירלי דורניקר: ועדת שחרורים מאוד נוקשה עם האסירים.

מאיר שטרית: זה מגיע לוועדת השחרורים?

שירלי דורניקר: כן.

שירלי דורניקר: לאסירים יש גם חלונות לעבודה מ-5 בבוקר עד 10 בלילה כך שהם מפוקחים בעיקר בשעות הלילה.

שירלי דורניקר: צריך לעשות ניתוח מדויק לגביהם.

אריה ביבי: מה שהוא היה צריך לעשות מהבוקר עד 10 בלילה, הוא יעשה.

נחמיה אדמוני: דיברנו על כל השותפים לתוכנית.

נחמיה אדמוני: בעצם כל המערכת של מוסדות המדינה כמעט שותפה לעניין הזה.

נחמיה אדמוני: לא ניכנס לזה כי דיברנו על זה כבר במפגשים הקודמים.

יורם לוי: אנחנו מקבלים את ההנחיה מהיחידה לפיקוח אלקטרוני בשירות בתי הסוהר ומכינים כרטיס אופרטיבי שיש לכל מפוקח במוקד.

יורם לוי: יש לנו כאן מספר פעולות שאנחנו מבצעים.

יורם לוי: פעם אחת זה הפיקוח עצמו, הפיקוח המבצעי, ויכול להיות שאנחנו מקבלים כאן הנחיה לאדם שנמצא במעבר דירה או עדכון חלונות כפי שהוגדר כאן.

יורם לוי: בסיום הפיקוח, הוא יוצא מהתוכנית.

יורם לוי: בצורת ההפעלה יש לנו מספר לולאות תפעול.

יורם לוי: פעם אחת זה המפוקח, האיש עם הצהוב-כחול מצד שמאל משדר קריאה למוקד הבקרה הארצי שגורם למשלוח ניידת סיור לבית המפוקח.

יורם לוי: אותה ניידת מתפעלת את האירוע ובסופו של דבר ניגשת לתחנת המשטרה, מצד ימין, ומגישה דוח הפרה.

יורם לוי: במספר מקומות וישובים, נקרא להם אתרים רגישים, אנחנו מקבלים גם ליווי מהמשטרה לאותם מפוקחים ונכנסים לאותן שכונות דרך ידיעות מודיעיניות שאנחנו מקבלים מראש מהמשטרה.

יורם לוי: מוקד הבקרה הארצי, כפי שאמרתי, אנחנו נבקר בו.

יורם לוי: לכאן מגיעות בעצם כל הקריאות מהשטח.

יורם לוי: כאן יושבים אותם אנשים שמזהים את ההפרות, מה כן ומה לא.

מאיר שטרית: זה רק למגזר היהודי?

יורם לוי: זה גם וגם.

יורם לוי: אנחנו נראה את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: שאלה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: קיבלתי דיווח מהפרקליטות על אסיר שטען שהאזיק לוחץ עליו והבנתי שנשלח טכנאי להרחיב לו אותו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: מה שיקול הדעת?

יורם לוי: אין שיקול דעת.

יורם לוי: יש לטכנאי יש הנחיות ברורות מה מידת האזיק.

יורם לוי: נתקלנו בעבר במפוקחים שהמקום פשוט התנפח לו, עקץ אותו יתוש והמקום התנפח או הייתה לו רגישות מסוימת, יבלות שהתפתחו ברגל.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הטכנאי מיומן לדעת עד כמה זה מתאים?

יורם לוי: הטכנאי יכול להעביר לו את זה לרגל השנייה.

יורם לוי: אם יש בעיה עם הרגליים, יש כל מיני בצקות וכולי, נתקלנו בדברים כאלה, בתופעות בריאותיות שלא מאפשרות לנו איזוק ברגל, עוברים לאיזוק ביד.

יורם לוי: יש אזיק שמיועד לאיזוק ביד.

נחמיה אדמוני: זה תחת אישור מיוחד.

נירה לאמעי-רכלבסקי: מי מאשר לכם ללכת ולהגדיל?

נירה לאמעי-רכלבסקי: כאן התקבלה קריאה שהאזיק לוחץ לו והטכנאי הגיע והגדיל.

נחמיה אדמוני: לטכנאי יש סטנדרט.

נחמיה אדמוני: יש תקן שנקבע לו מה המרחק שצריך להיות בין הגוף לרצועה והוא עובד לפי הסטנדרט הזה.

נחמיה אדמוני: אין לו שיקול דעת ואין לו כלום, לטכנאי.

נחמיה אדמוני: במקרה הגרוע הוא מבקש אישור שעולה למינהלת והמינהלת אומרת שהוא רשאי לשים לו את האזיק ביד.

נחמיה אדמוני: יש אזיק מיוחד שהוא לא ברגל אלא הוא ביד כי הוא מתלונן.

יורם לוי: כל עניין כמובן לגופו.

יורם לוי: כלומר, תלוי מה הבעיה הבריאותית.

נחמיה אדמוני: בעניין הזה החבר'ה של אלבוטק הביאו לכאן הדגמה חיה של המערכות שלהם.

יורם לוי: מבחינת הטכנולוגיה, אנחנו עוסקים בטכנולוגיה הבסיסית שהיא תומכת בתקשורת טלפון ולא מעבר.

יורם לוי: מבחינת המכשיר עצמו, האמינות שלו לכל אורך הדרך עד כה הוכחה.

יורם לוי: תפעול קל, המערכת אטומה למים ואפשר להיכנס עד עומק של חמישה מטרים לבריכה ואין בעיה עם זה.

יורם לוי: יש מספר חיישנים שמונעים את "התפעול" של המפוקחים כמו נזקים, ניסיון לחורר בקר ולהוציא אותו מיכולת הפעילות שלו.

יורם לוי: על הכל אנחנו עולים.

יורם לוי: גם אם בעצם אדם לקח את הבקר וניער אותו כדי לראות איך אפשר לנטרל אותו, מיד יש אינדיקציה למוקד ואנחנו מתפעלים את האירוע.

נחמיה אדמוני: הבקר זאת הקופסה שנמצאת.

נחמיה אדמוני: גם תנועה שלו, הזזה שלו, מקבלת אינדיקציה.

מאיר שטרית: סיפרתם בוועדה שזה עובר דרך טלפון קווי של בזק.

נחמיה אדמוני: היום, כן.

מאיר שטרית: הנושא עלה בוועדה.

מאיר שטרית: איך זה עומד מבחינה הלכתית, העניין של ההפעלה בשבת?

מאיר שטרית: יש עם זה בעיה של הפעלה דרך קו טלפון בשבת?

הרב ויזנר: אנחנו עדיין בודקים את זה.

קריאה: זה עובד כבר עשר שנים.

הרב ויזנר: יש אישור אבל כמו כל דבר ביהדות יש את הלל ויש את שמאי.

הרב ויזנר: אנחנו רוצים להיות רלוונטים לכולם ושלא יהיה סקטור כזה שלם שיחלוק על כך.

הרב ויזנר: לכן אנחנו מאפיינים מהתחלה את כל הסיפור הזה ואנחנו נמצאים במשא ומתן הלכתי עם רבנים מכל הסקטורים ואני רוצה שההכשר יהיה גורף.

מאיר שטרית: חשבתי שהתורה של עם ישראל ניתנה אחת.

הרב ויזנר: אדוני היושב-ראש, אתה הרי יודע שאפשר להסתכל גם בדלת הזאת ואפשר להסתכל מהחלון וכל אחד ינהג אחרת.

הרב ויזנר: אני מקווה שאנחנו נגיע לעמק השווה עם כולם.

הרב ויזנר: אני ביקשתי עוד שבוע ימים ובעזרת השם תהיה חוות דעת הלכתית כתובה על כל הנושא הזה.

הרב ויזנר: באופף עקרוני, כאשר יש לי בשירות בתי הסוהר היתר של מכון צומץ, אני מקבל אותו ולא מערער, אבל מכיוון שזה דבר חדש והוא צריך להיות מקובל על כולם, אנחנו נגיע לעמק השווה.

קריאה: הוא לא חדש אלא חדש בשירות בתי הסוהר.

הרב ויזנר: הוא חדש אצלנו.

נחמיה אדמוני: אתה הולך לטפל בכל הטכנולוגיות או רק במערכת הקיימת?

הרב ויזנר: במערכת הקיימת.

יורם לוי: עד כאן מבחינת התפעול המקצועי.

אבי ילינק: נשאלו שאלות על טכנולוגיות נוספות.

אבי ילינק: אנחנו הצגנו בעל פה וכרגע קצת בכתב, ואם תרצו, יש הדגמה שרק עידית יודעת לעשות.

מאיר שטרית: אני מבין שאתם מפעילים את זה בארצות אחרות בעולם.

אבי ילינק: נכון.

מאיר שטרית: זה עניין של אכיפה מינהלית?

אבי ילינק: כן.

מאיר שטרית: באיזה מדינות יש אכיפה מינהלית?

אבי ילינק: הבאנו לכאן שני תקליטורים, האחד עם שלושים הרצאות וסקירות שניתנו לפני חודש וחצי בהולנד על ידי מדינות רבות והתקליטור השני הוא של מערכות החוקים והתקנות בכל המדינות דוברות האנגלית וצרפת.

אבי ילינק: ביקשת חומרים, ביקשת מידע, ויש כאן שמונה עותקים גם לגורמים השונים שמעורבים בעניין.

מאיר שטרית: באיזה ארצות יש אכיפה מינהלית?

אבי ילינק: באנגליה, בארצות-הברית.

אבי ילינק: יש סמכויות מינהליות.

מאיר שטרית: למי שמפעיל את זה.

אבי ילינק: באנגליה זאת החברה שמפעילה, החברה הפרטית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל יש סוכנות ממשלתית שאחראית על זה.

אבי ילינק: יש מקומות, ובדרך כלל רואים את זה במקומות שכבר פועלים מספר שנים רב, כמו ארצות-הברית ואנגליה, שהם הלכו להפרטה ובאמת נותנים סמכויות מאוד גדולות לחברות פרטיות.

מאיר שטרית: אז אפשר לתת סמכויות מבחינה חוקתית.

אבי ילינק: כן.

מאיר שטרית: כל הזמן אומרים שאי אפשר.

קריאה: צריכה להיות רשות ממשלתית שתרכז את זה.

מאיר שטרית: אומרים שזה חייב להיות ידי המדינה.

אבי ילינק: גם כאשר יש חוק להפעלה של בית סוהר בניהול פרטי, בג"ץ מתערב ומונע.

אריה ביבי: אל תמשיך כי אני כאן נגד זה.

אריה ביבי: אני נגד הפרטה.

אבי ילינק: בג"ץ מתערב בחוק שבית המחוקקים חוקק?

אבי ילינק: חוק חוקי והוא אומר לא?

אריה ביבי: בקשר להפרטת בתי סוהר, אני יכול לתת לכם שיעור.

אריה ביבי: אני מכיר את הנושא טוב מאוד.

ליאו מילשטיין: בהמשך לפגישה הקודמת בה דובר על כך שהיום בארץ עובדת הטכנולוגיה הקווית, תוכלו לראות כאן את האלטרנטיבות הקיימות.

ליאו מילשטיין: כמו שצוין על ידי אבי, יש מערכות בקרה ב-GPS, אלכוהול, זיהוי קול, והבאנו לכאן מערכת לבקרה מרחוק של אלכוהול, אם רוצים לראות פחות או יותר איך הדבר הזה נעשה, ומערכות בקרה של GPS בזמן אמת.

ליאו מילשטיין: אם יש כאן מישהו שרוצה לבדוק את האלכוהול בצורה אמיתית, יש כאן גם בקבוק יין.

ליאו מילשטיין: המטרה הייתה להראות שבצורה די קלה ובצורה אלחוטית – כי אין לנו כאן קומוניקציה קווית – אפשר באמת לבוא וליישם את הדברים האלה ולראות את הטכנולוגיה.

רונן אברהם: למעשה כמו שליאו אמר, יש לנו מספר טכנולוגיות.

רונן אברהם: אנחנו נראה עכשיו איזושהי הרצה של מסלול שאני עשיתי אתמול ביחד עם האזיק.

רונן אברהם: יש לנו היום למעשה שתי מערכות GPS כאשר מערכת אחת עובדת עם אותו אזיק במערכת מקלט-משדר, כאשר המקלט הוא מקלט נייד שיודע לקבל בתוכו הערות, אנחנו יודעים לשלוח לו הודעות במידת הצורך, ומקלט שני שלמעשה גם האזיק וגם פקודת השידור נמצאים ביחידה אחת.

רונן אברהם: זה למעשה אותה יחידה שאני הייתי אתה במשך היומיים האחרונים.

רונן אברהם: זה רק לרגל.

רונן אברהם: אפשר לראות שבמהלך היום היחידה מתחילה לנוע באזור המשרד וככל שאני אמשיך לדבר כאן, למעשה היחידה תמשיך להתקדם בדיוק במסלול שעשיתי במהלך היום.

רונן אברהם: זה עד המעבר חזרה לבית שלי ועד ההגעה היום.

רונן אברהם: במהלך כל המסלול הזה שמנו את האזור האדום, שזה כביכול היה אזור אסור לקבלה, ואנחנו יכולים להכניס עד 50 אזורים כאלה פלוס עוד 50 אזורים אחרים שאתה יכול לתמחר אותם לשעות מסוימות.

רונן אברהם: אלה יכולים להיות אזורים שאסור לחלוטין להיכנס אליהם או אזורים שמותר להיכנס אליהם בזמן מסוים או אזורים שאפילו אפשר להיכנס אליהם בזמן מסוים ובזמן מסוים אסור להיכנס אליהם.

רונן אברהם: מבחינתנו זה שקוף לחלוטין.

רונן אברהם: כאשר זה נמתח, המערכת למעשה מתריעה וזה עובר למרכז הבקרה.

מאיר שטרית: אתה לא צריך טלפונים.

רונן אברהם: לא.

אבי ילינק: כל סלולרי או GPS.

מאיר שטרית: זה הכל נמצא בתוך זה.

רונן אברהם: כן.

רונן אברהם: הכל נמצא בתוך זה.

מאיר שטרית: לא צריך לחבר אותו לטלפון.

אבי ילינק: הבעיה היא אזורי קליטה.

אבי ילינק: ה-GPRS הוא לא לוויינים.

אבי ילינק: ה-GPS הוא כן.

רונן אברהם: זאת שאלה שאנחנו נתקלים בה.

רונן אברהם: השאלה הייתה מה קורה למעשה כאשר יש לך לא עשרים אלא מאות אסירים וכולם מסתובבים לך על גבי המסך.

רונן אברהם: מטרת הפיקוח היא לא להתחיל לראות איפה האסיר נמצא או איפה כל האסירים נמצאים בכל רגע נתון אלא מה קורה במצב של הפרה.

רונן אברהם: במצב של הפרה אתה נכנס למערכת ואתה רואה איפה נמצא אותו אסיר.

רונן אברהם: אתה יכול לראות אסיר ספציפי ובנוסף לזה יש לנו איזשהו מנגנון שמאפשר לך לעשות בדיקה באזור מסוים האם היו שם מספר אסירים באותו רגע.

רונן אברהם: לדוגמה, אם בוצע פשע אתמול במסעדה מסוימת במרכז, אתה יכול לראות.

ליאו מילשטיין: יש לו זיהוי מיוחד.

רונן אברהם: זה זיהוי מיוחד וספציפי.

רונן אברהם: זה זיהוי אישי ספציפי.

מאיר שטרית: פרט למכשיר הזה בעצם לא צריך שום מכשיר אחר.

דרורה נחמני-רוט: צריך הטענה וזאת בעיה.

רונן אברהם: למכשיר הזה צריך מטען בלבד.

רונן אברהם: זמן הטעינה של המכשיר הזה הוא כשעתיים וזה מספיק להפעלה של כ-24 שעות.

דרורה נחמני-רוט: ואם הוא לא טוען את זה מספיק?

ליאו מילשטיין: הדבר הזה מוצע כאן אחרי שזה עובד היום במעל שלושים מדינות בעולם במשך שנים רבות.

ליאו מילשטיין: יש דפוסי התנהגות של אסירים שמוכרים והטכנולוגיה הותאמה לדברים האלה.

ליאו מילשטיין: לא לטעון את המכשיר בחלק גדול מהמקומות בעולם, זאת הפרה.

ליאו מילשטיין: האינדיקציה היא מספיק ברורה שאי אפשר להתעלם מזה שהוא צריך לטעון את המכשיר.

ליאו מילשטיין: הוא מצפצף, הוא מפריע ואי אפשר להתעלם מזה.

ליאו מילשטיין: זה חלק מדפוסי ההתנהגות של האסיר.

מאיר שטרית: זה ינשופון.

רונן אברהם: כן, ינשופון ביתי.

רונן אברהם: הינשופון הביתי הזה יודע לעבוד גם עם אזיק וגם בלי אזיק.

מאיר שטרית: אם בן אדם אסיר, מה איכפת לי אם הוא שותה?

רונן אברהם: אם אדם נהג בשכרות, הוא נוהג בשכרות פעם שנייה ופעם שלישית, למעשה אתה כן רוצה לוודא שהוא לא שותה.

רונן אברהם: אתה יכול לעשות את זה בתוך מאסר ביתי או בלי מאסר ביתי.

מאיר שטרית: הוא צריך לנשוף כל פעם ולוודא שהוא לא שיכור.

רונן אברהם: גם, אבל אתה יכול לעשות את זה ללא האזיק עצמו.

רונן אברהם: יש לזה שני שימושים שונים.

ליאו מילשטיין: יש מגוון מאוד רחב.

ליאו מילשטיין: לדוגמה, יש טכנולוגיה חדשה של אלימות במשפחה שמרחיקה בין התוקף לנתקף.

ליאו מילשטיין: הבאנו את הטכנולוגיה הזאת כדי להראות את הדברים עליהם דיברנו בפעם שעברה.

מאיר שטרית: ה-GPS עובד על לווין?

ליאו מילשטיין: ה-GPS עובד על לווין והשידור על GSM.

קריאה: עוד מעט עומד לצאת מכרז של שירות בתי הסוהר, לכן כרגע הטכנולוגיה הקיימת היא הטכנולוגיה הקווית ויש כל מיני טכנולוגיות עתידיות ויכול להיות שיהיו גם שחקנים אחרים שיש להם טכנולוגיות אחרות להציג.

מאיר שטרית: אנחנו לא נכנסים למכרז כלשהו אלא אני רוצה ללמוד את המערכות הקיימות.

מאיר שטרית: גם אתם, אני מקווה שאתם משכילים ולומדים.

אבי ילינק: אם אפשר להמשיך ולהשלים את הסקירה.

אבי ילינק: הבאנו לכאן את מודל ההפעלה האנגלי ובעיניי מערכת אכיפת החוק האנגלית היא מודל חיקוי לא רק באזיקים האלקטרוניים אלא גם בדברים אחרים.

אבי ילינק: האנגלים מפעילים במוקד אחד 12 אלף מפוקחים, מספר טכנולוגיות, הפרטה עמוקה לתהליך הזה והם מנהלים את זה בצורה כזאת והם מגיעים לשימושים שאנחנו לא חולמים עליהם.

אבי ילינק: למשל, לקחת את הדאתה בייס של האזיקים האלקטרוניים, לקחת את הדאתה בייס המשטרתי של העבירות הלא מפוענחות, לשים את זה אחד על השני, ולמצוא חשודים בעבירות כאלה ואחרות.

אבי ילינק: הם עושים את זה כבר רוטינית.

קריאה: הם לא מפעילים GPS.

אבי ילינק: באנגליה לא.

אבי ילינק: בארצות-הברית.

אבי ילינק: מה שציינתי עכשיו, אני מתקן, האנגלים חזרו קצת אחורה מה-GPS והאמריקאים עושים את ההתאמה הזאת, את ההתאמה הסטטיסטית שאני מדבר עליה, האנגלים מפעילים ריבוי טכנולוגיות.

אבי ילינק: עובדים זרים לגירוש למשל, אלה לא עבריינים בדיוק, עושים להם מעצרי בית עם זיהוי קול.

אבי ילינק: נקודה.

אבי ילינק: לא צריך את זה, לא צריך את הבסיסים ולא צריך דברים אחרים.

אבי ילינק: יש כמה מאות אנשים.

מאיר שטרית: בלי שום אזיק.

אבי ילינק: בלי שום אזיק.

אבי ילינק: מתקשרים אליו מספר פעמים ביום בצורה אקראית, מקליטים ממנו מספר משפטים, הוא אומר משפט, המערכת לא מזהה ואומרת לו שיאמר את המשפט השני, וזהו.

אבי ילינק: לקחים.

אבי ילינק: מה קורה בעולם.

אבי ילינק: קודם כל, ההבחנה בין פרוייקט קטן מול פרוייקט גדול, דיברנו קצת על העניין הזה.

אבי ילינק: אני הייתי אפילו אומר שפרוייקט קטן הוא 100-200, פרוייקט כמו שלנו הוא 1,000-2,000, ופרוייקט גדול הוא 5,000 וצפונה.

אבי ילינק: דיברנו למשל על הנקודה שבפרוייקטים הקטנים והבינוניים חייבים להישען על חברת אבטחה עם תשתית קיימת.

אבי ילינק: האנגלים זו חברה שעושה רק את זה.

אבי ילינק: מאות אנשים, מאות מכוניות שעושות רק אזיקים אלקטרוניים ולא שום דבר אחר.

אריה ביבי: כן, אבל שם הם עושים את הכל.

אריה ביבי: הם לא עושים רק את זה.

אריה ביבי: הם עושים גם את המעקב, הם עושים גם את הליווי, הם עושים גם את התפיסה, הם עושים גם הבאה וכולי.

אריה ביבי: זאת מערכת שלמה שעושה את הכל.

אבי ילינק: נכון.

אבי ילינק: זאת מערכת ייעודית שזה מה שהיא עושה.

אריה ביבי: והיא עושה את זה מצוין.

אבי ילינק: נכון.

אבי ילינק: הלקח השלישי הוא שנוסף לטכנולוגיה הבסיסית, צריך פתרונות משלימים ממוקדים ומפוקסים.

אבי ילינק: המפעיל חייב להיות מקצועי, מיומן, יודע מה לעשות, מחובר חזק מאוד לתוכנית.

אבי ילינק: צורך בקייס מנג'ר.

אבי ילינק: הדבר האחרון היא חקיקה מתאימה.

מאיר שטרית: אני מודה לכם על המצגת.

מאיר שטרית: אני חושב שהיו כאן עוד כמה נתונים שלא ראינו קודם.

מאיר שטרית: אני שמח לומר שהוועדה בעקבות החוק שלכאורה הוא חוק שצריך רק לאשר את ההעברה של ההפעלה מהמשטרה לשירות בתי הסוהר, שגם הוא בעצם לא נחוץ.

מאיר שטרית: עובדה שאתם פועלים גם בלי חוק.

מאיר שטרית: בעקבות הדיון בחוק הזה, נדמה לי שהכנסת פעם ראשונה מקיימת דיון בנושא, דיון שבכלל מישהו לומד מי נגד מי, מה הולך כאן, מה קורה וכולי.

מאיר שטרית: תזכרו שהדבר הזה עובד פורמלית במשך ארבע שנים או במשך חמש שנים ובאופן לא פורמלי הוא עובד 13 שנים.

אבי ילינק: לא, ממאי 2005.

קריאה: זה התחיל ב-1993, אחר כך הייתה הפסקה ממושכת עד 2005.

מאיר שטרית: נדמה לי שבכל התקופה הזאת לא דנו בכנסת בעניין הזה, ולפחות אני לא שמעתי.

דרורה נחמני-רוט: זה לא הובא לכנסת.

מאיר שטרית: לא שמעתי דיון בנושא הזה ואכן לא היה אף פעם דיון כלשהו בנושא.

מאיר שטרית: אולי אפשר לעבוד גם בלי כנסת.

מאיר שטרית: אני בעד חינוך, בעד הסברה, בעד מניעה, בעד טיפול, בעד ליטוף, בעד הכל, אבל בתנאי אחד – שבצד השני של המטבע יש מקל גדול.

מאיר שטרית: אנשים שהולכים בצד החוק, ידעו שלהם יש גזר אבל מי שעובר לצד השני של הכביש, צריך לדעת שמחכה לו מקל גדול.

מאיר שטרית: בלי המקל הגדול, כל מה שאנחנו עושים בחינוך, במניעה ובהסברה, תסלחו לי שאני אומר, לא שווה כלום.

מאיר שטרית: מי שלא מבין את האמת הפשוטה הזאת, לדעתי אין לו מושג על רוח האדם.

מאיר שטרית: אנשים לא רוצים לפשוע אם הם לא צריכים, והם לא רוצים לפשוע אם הם חוששים שמא הענישה תהיה חמורה.

מאיר שטרית: הרבה פעמים אנשים נוטים לקחת סיכון, לקחת בקלות את החוק לידיים אם הם חושבים שאפשר לחיות עם זה בסדר.

מאיר שטרית: שמירת החוק בארץ, לצערי, היא לא כל כך משביעת רצון ואי אפשר לתקן את זה באמצעות עוד חקיקה ועוד חקיקה אלא אפשר לתקן את זה באמצעות הגברה דרסטית של אכיפה.

קריאה: המעצר הוא לא כענישה באיזוק אלקטרוני.

קריאה: זה לא מוגדר כענישה.

קריאה: זה רק מעצר.

דרורה נחמני-רוט: זה לא נכלל במסגרת המאסר.

דרורה נחמני-רוט: זה נקרא מעצר בית.

מאיר שטרית: ודאי, אני יודע שלא.

מאיר שטרית: אני אומר במה אני מאמין.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לתקן את זה.

מאיר שטרית: שאפשר לשים אותו בבית במקום בבית סוהר.

קריאה: גם כענישה.

מאיר שטרית: כענישה, ודאי.

אריה ביבי: הדרגתיות.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: זה עניין של שיקול הדעת של השופט.

קריאה: השאלה אם הבית יכול להכיל אותם.

קריאה: זאת גם בעיה.

מאיר שטרית: לכן יש שיקול דעת של שופט.

מאיר שטרית: ברגע שניתן שיקול הדעת וניתנה ענישה כזאת, הענישה צריכה להיות אפקטיבית כי אם היא לא אפקטיבית, היא לא שווה כלום.

מאיר שטרית: לכן אני מתכוון גם לעשות חקיקה כדי שנתקן את המצב הזה.

מאיר שטרית: צריך ליצור כללים בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים וגם עם המשרד לביטחון פנים מתוך תקווה לראות פתרון לכל הנושא הזה.

מאיר שטרית: אני מאמין בזה ואני חושב שיש לזה פוטנציאל גדול וזה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות, גם כלכליות וגם אנושיות, ולדעתי לתת תשובה הרבה יותר טובה ממה שאנחנו נותנים היום.

מאיר שטרית: חבל שלא ניתן תשובה כזאת כאשר יש את הכלים בידינו.

נחמיה אדמוני: אנחנו יורדים מכאן לקומת הכניסה.

נחמיה אדמוני: יש מעלית אחת, כך שחלק יכולים לרדת במדרגות, מה גם שזה טוב לכושר.

נחמיה אדמוני: חוצים את הכביש לכיוון הבניין השני ושם עולים לקומה אחת, לשם ניכנס כולנו ונתחלק לשתי קבוצות ונעשה את הסיור.

אבי ילינק: זה המוקד הכללי של מוקד 99 של גוש דן ובחדרים האלה, עם השנים, איכות השירות – ואני אומר את זה אובייקטיבית – הייתה כזאת שגם הבנקים הגיעו לכאן.

אבי ילינק: בחדרים האלה שאתה רואה כאן, יש מוקדים מיוחדים לבנקים.

אבי ילינק: אלה מוקדים שלהם ייעודיים.

אבי ילינק: היתרון הוא מיקוד בדיוק כפי שפועל הפיקוח האלקטרוני.

אבי ילינק: מיקוד מקצועי בתחום הספציפי עם הפעלה של האמצעים שלנו.

אבי ילינק: זאת אומרת, כאשר יש אירוע, שוד או כל דבר אחר.

מאיר שטרית: זה משגיח גם במשך היום?

אבי ילינק: בוא ניקח דוגמה.

אבי ילינק: באותו רגע אם במקרה יש שוד בבית שהוא בפיקוח אלקטרוני, המערכת הארצית תנווט את הניידות ממש בדומה למשטרה.

אבי ילינק: היא תביא ניידות מאזורים אחרים שאם החברה הייתה יותר קטנה או האמצעים יותר דלים, היא לא הייתה מסוגלת לענות.

אבי ילינק: אנחנו מסוגלים לענות בהפעלה הנכונה של הניידות.

אבי ילינק: יש לנו GPS על כל הניידות, כך שזה למעשה הקונספט של המקום הזה.

מאיר שטרית: אם מישהו יפעיל שישים ניידות רק לעניין האיזוק האלקטרוני במוקד נפרד לאיזוק אלקטרוני, ברור שהפיקוח יהיה הרבה יותר הדוק והרבה יותר קרוב.

נחמיה אדמוני: הוא יכול להפנות יותר ניידות לנקודה.

אבי ילינק: סוף הדבר הוא כסף.

אבי ילינק: המדינה צריכה להפיק מהדבר הזה מערכת שהיא זולה משמעותית.

מאיר שטרית: השאלה מה באמת התחליף.

מאיר שטרית: אותם אלף אסירים או 5,000 אסירים שמים אותם בבית סוהר והעלות שלהם יכולה להיות הרבה יותר גדולה.

אבי ילינק: לפחות פי שלוש-ארבע.

מאיר שטרית: מאשר האלטרנטיבה של לשים מוקד ספציפי רק לאיזוק עם שישים ניידות, עדיין האלטרנטיבה הזאת זולה יותר.

יואל: עדיין יכול להיות ש-60 ניידות לא יספיקו כי יש לך פריסה ארצית של המפוקחים.

יואל: נניח שיש לך מפוקח בקריית שמונה, מפוקח אחד, והוא עשה הפרה, איפה אתה מחזיק את הניידת?

מאיר שטרית: אתה שולח את המשטרה אליו.

יואל: לא, אין לי משטרה.

יואל: אם אתה מדבר על משטרה, זאת הבעיה.

יואל: בקריית שמונה יש לו עוד הרבה מאוד עסקים.

מאיר שטרית: יש לו שישים ניידות.

אבי ילינק: אם תרצה במערכת אוטונומית עם שישים ניידות לתת פתרון טוב, מרבית הניידות תהיינה מובטלות רוב הזמן ואז העלות הפנימית למערכת.

אבי ילינק: נניח לא חברה חיצונית אלא נניח שעושים את זה בבית, אתה יכול לתת פתרון אבל העלות הפנימית תהיה גבוהה.

אריה ביבי: אבל אתה לא צריך יותר.

מאיר שטרית: נגיד שיהיה מצב כזה שהפרות אפס והניידות מובטלות מעבודה.

מאיר שטרית: נהדר.

מאיר שטרית: המטרה שלי היא לא להעסיק את הניידות אלא המטרה שלי שלא יברחו.

מאיר שטרית: אתה מביא למצב בו אין הפרות והניידות שלך לא יעבדו בכלל אבל אתה תקבל את השק כל חודש מהמדינה.

אבי ילינק: אני אומר לך מה הפתרון האולטימטיבי.

אריה ביבי: אין לך בו זמנית עשרים פריצות.

מאיר שטרית: לפי מה שהם אומרים, 20 אחוזים מהאסירים שעושים הפרות יותר מ-11 פעמים בחודש.

מאיר שטרית: 20 אחוזים מהאנשים זה 200 אנשים.

מאיר שטרית: תכפיל ב-11.

מאיר שטרית: זה סדר גודל של אלפיים הפרות בחודש.

מאיר שטרית: ראינו שבדצמבר היו 6,000 הפרות.

אריה ביבי: תעשה חשבון.

אריה ביבי: שישים ניידות חלקי אלפיים.

אבי ילינק: הפתרון האולטימטיבי הוא רמת אכיפה גבוהה וכתוצאה מזה רמת ההפרות יורדת, אז התמחור למדינה יהיה קטן יותר.

ליאו מילשטיין: נלך למוקד הפיקוח האלקטרוני.

ליאו מילשטיין: זה המוקד הכללי.

מאיר שטרית: החוק הזה עובד היום רק על שני סוגים של אנשים, עצורים או משוחררים בערובה.

קריאה: גם על אסירים.

מאיר שטרית: עכשיו הכניסו שחרור על תנאי.

מאיר שטרית: אני חושב שבחוק צריך להיות מצב בו זה יחול גם על אסירים ממש בגין עבירות קלות ובפעם הראשונה.

קריאה: באיזה היקף מספרים?

מאיר שטרית: אני לא יכול לומר לך מספרים.

מאיר שטרית: צריך לעשות קטגוריה נוספת ששופט יכול לפסוק לאדם שעשה עבירה ראשונה קלה, נגיד נוער, שבמקום להכניס אותו לכלא שהוא ייהרס שם לגמרי, אתה אוזק אלקטרונית ושם אותו בבית.

מאיר שטרית: זה עונש הרבה יותר כך, עדיין מרתיע, והנער ידע שברגע שהוא מפר אותו, הוא ייכנס לכלא מיידית.

מאיר שטרית: בלי הדבר הזה, כל העסק הזה לא שווה.

מאיר שטרית: אני מאמין שאם זה יעבוד בשיטה הזאת שתהיה סמכות מינהלית לשירות בתי הסוהר להכניס לכלא מיידית כל מי שיפר, אפשר לעבור להפעלה ברמה של 5,000 אנשים בשנה במקום 1,000.

מאיר שטרית: זה הבדל עצום מבחינת העלות למדינה כי במקום להחזיק אסירים, להאכיל אותם, להשקות אותם, לטפל בהם וכן הלאה, אם אתה מקבל את אותו אפקט של מעצר, אתה יכול להקל על בתי הסוהר ועדיין לתת שירות יותר אנושי לאסירים בלי הלחץ.

נחמיה אדמוני: המוקד הזה היא לא מכסה אזיקים אלקטרוניים בכלל.

נחמיה אדמוני: יש לנו מוקד ייעודי שעוסק באזיקים אלקטרוניים.

נחמיה אדמוני: כאן מתעסקים עם אזעקות, עם עסקים, עם בתים פרטיים וכולי.

נחמיה אדמוני: לגבי הבנקים, מתעסקים עם בנקים כמו שאתם רואים שם.

מאיר שטרית: מה קורה אם יש לכם נפילת חשמל כמו שקרה עכשיו?

נחמיה אדמוני: יש מערכת גיבויים, גם גנרטור, גם UPS, גם מצברים.

נחמיה אדמוני: המערכת הזאת היא מגובה.

מאיר שטרית: לא יכולה להיות נפילת חשמל.

נחמיה אדמוני: בוודאי.

נחמיה אדמוני: בבניין השני אין מוקד כזה, אבל כאן יש מוקד מבצעי והוא חייב להיות פעיל במשך 24 שעות ביממה.

נחמיה אדמוני: זה המוקד המבצעי.

נחמיה אדמוני: המוקד המבצעי מנהל באופן ייעודי רק את המפוקחים של האזיקים האלקטרוניים והוא לא מתעסק עם שום דבר אחר.

נחמיה אדמוני: יושבים כאן ארבעה אנשים.

נחמיה אדמוני: זאת מנהלת המשמרת והיא תכף תאמר מה הם עושים כל הזמן.

נחמיה אדמוני: יש להם חיבורים כאן

נחמיה אדמוני: לפי הצבעים והם יודעים לומר מי זה המפוקח, איזו הפרה הוא ביצע והכל מתועד אוטומטית במערכת וישר נכנס לתוך השרת.

נחמיה אדמוני: לא מוחקים, אי אפשר לשנות את זה, כל אירוע שהתרחש – נכנס אוטומטית למערכת כנתון מובנה.

נחמיה אדמוני: כאן זה נתון שמתקבל מהמערכת.

מאיר שטרית: אוטומטית.

מאיר שטרית: לא צריך לכתוב.

נחמיה אדמוני: לא צריך לכתוב כלום.

מאיר שטרית: יש לו זיהוי?

מאיר שטרית: ברגע שעולה אזעקה זה מעלה את השם שלו?

נחמיה אדמוני: כאן לדוגמה הבחור הזה שנמצא כאן, בשעה 10:52 , קוראים לו יוסף אביזרר, הוא הזיז את המקלט, לקח את המקלט מהשידה והזיז אותו.

נחמיה אדמוני: זה החיווי שהתקבל.

נחמיה אדמוני: יש לה נוהל שהיא יודעת בדיוק מה היא צריכה לעשות, אבל כמו שאתה רואה יש חיווי שהמקלט חזר למקומו.

קריאה: אולי ניקו את הבית ולכן הרימו את המקלט.

נחמיה אדמוני: בפסח זה קרה לנו הרבה.

נחמיה אדמוני: תראי לנו אירועים שהוא יצא ולא ראינו אותו בחזרה בחצי שעה הקרובה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: יצא סייר?

נחמיה אדמוני: כן, יצא סייר.

נחמיה אדמוני: הגיע אליו הסייר.

נחמיה אדמוני: מה דיווח הסייר?

קריאה: שהוא לא בבית.

נחמיה אדמוני: דפק בדלת, נכנס פנימה, הוא לא בבית.

נחמיה אדמוני: אותו סייר הלך לתחנת המשטרה האזורית והעביר דיווח למשטרה.

נחמיה אדמוני: הוא גם תיעד את זה בכתב יד ויש דוגמה לתיעוד כזה.

נחמיה אדמוני: יש לכם כאן דוגמה לתיעוד של סייר, דוח הפרה?

קריאה: כן.

נחמיה אדמוני: זאת הדוגמה לדוח שהסייר מכתיב בתחנת המשטרה.

מאיר שטרית: מתי המשטרה קיבלה את הדיווח הזה?

נחמיה אדמוני: היום.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא מוסר את זה ידנית לשוטר?

נחמיה אדמוני: ידנית אצל היומנאי.

קריאה: או בחקירות או ליומנאי.

מאיר שטרית: זאת הודעה מיום 5 באפריל.

מאיר שטרית: מה קרה מאז עם האסיר הזה?

מאיר שטרית: הוא חזר?

מאיר שטרית: אפשר לבדוק מה קרה עם האסיר הזה?

מאיר שטרית: מה קורה אתו היום?

מאיר שטרית: הוא בבית?

נחמיה אדמוני: הוא בבית.

מאיר שטרית: אפשר לדעת כמה זמן הוא נעדר ואז הדיווח הזה?

מאיר שטרית: הדיווח היה ב-5 באפריל.

נחמיה אדמוני: היא אומרת שהטלפון היה תפוס.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה עובר ליומנאי.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא עובר ליחידה ייעודית במשטרה.

נחמיה אדמוני: הוא נפגש עם היומנאי.

נירה לאמעי-רכלבסקי: היומנאי לא יודע למי לתת את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אין לו מושג.

ליאו מילשטיין: חוקר תחנת המשטרה חוקר את הסייר שלנו ומתעד את האירוע.

ליאו מילשטיין: אנחנו כל שבוע אוספים את כל ההפרות של המפוקח הזה ושולחים את זה לתחנת המשטרה הרלוונטית כדי שאם לא קיבלו, יהיה להם את כל הערמה הזאת על ידי שליח ייעודי.