הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 11, 2009-06-16 11:30

אורי מקלב: צהריים טובים, אנחנו קודם כל נפתח בסבב היכרות.

אורי מקלב: (הצגת שמות) רבותיי, אנחנו יכולים לגשת לעניין.

אורי מקלב: רובכם יודעים שהישיבה הזאת היתה אמורה להתקיים לפני שבוע במסגרת יום איכות הסביבה הבינלאומי על ידי יושב ראש השדולה של איכות הסביבה בכנסת שבראשה עומד חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת אופיר פינס.

אורי מקלב: אנחנו דחינו את הישיבה לבקשתו של המפעל כרמל כימיקליים.

אורי מקלב: המנכ"ל לא משתתף בישיבה הזאת.

אורי מקלב: הוא כתב לי מכתב שהוא לא משתתף בישיבה הזו בעקבות כך שמתנהל שימוע במשרד איכות הסביבה בעניינם.

אורי מקלב: אנחנו מצאנו לנכון לדון בעניין הזה.

אורי מקלב: אני לא חושב שאפשר להפריד בין הנושא של השימוע לבין הנושא המציאותי מבחינת התושבים.

אורי מקלב: אנחנו נבקש לשמוע בנושא השימוע מה שהיה לפני יומיים.

אורי מקלב: הנושא הוא ברור.

אורי מקלב: אנחנו מתמקדים בנקודה של הפרעה של המפעל לתושבים שגרים בסביבה.

אורי מקלב: אנחנו נרצה לשמוע באיזה סדרי גודל מדובר, מה נעשה בעניין.

אורי מקלב: המפעל הזה בצד אחד ממש גובל עם בתי תושבים.

אורי מקלב: בצדדים האחרים של המפעל הוא נמצא בקרבת מקום במרחק מאתיים מטר, יש מבנה ציבור.

אורי מקלב: אנחנו קיבלנו מדפנה ממרכז המחקר שלנו מסמך מפורט.

אורי מקלב: אנחנו נתחיל עם הפונים.

אורי מקלב: גדעון בצלאל, ראשון הפונים.

גדעון בצלאל: אז קודם כל אני באמת מודה לחברי הכנסת הנכבדים שאפשרו לנו להגיע הנה ולכל האנשים האחרים שהגיעו הנה כדי לסייע לנו במאבק הזה.

גדעון בצלאל: הנושא של כרמל כימיקליים אני חי אותו כבר כמה שנים.

גדעון בצלאל: כבר ב-2006 בעקבות תלונות של תושבים עשינו ניטורי אוויר במקום בעזרת קרן שקיבלנו לצורך העניין.

גדעון בצלאל: הניטורים האלה הם מאוד יקרים.

גדעון בצלאל: אי אפשר לעשות אותם יום יום.

גדעון בצלאל: מצאנו כבר בבדיקות הראשונות חריגות של פי 50 מערכי הייחוס של ועדת אלמוג.

גדעון בצלאל: באזור של תחנת הרכבת, מקום שיום יום הבת שלי נוסעת ברכבת, במקום הזה מצאנו ערכים של פי 50 בחומר פורמלדהיד שמוגדר על ידי המוסד לבטיחות ולגהות כמסרטן ודאי בבני אדם.

גדעון בצלאל: אנחנו פנינו עם הנתונים האלה למשרד הגנת הסביבה בזמנו.

רחל בן עזרא: זמן מדידה של 24 שעות.

רחל בן עזרא: תדגישו יש ערכים לערכי זמן לפי זמני מדידה.

אורי מקלב: ניתן לכל אחד מהדוברים לסיים ואחרי זה נשמע את כולם.

גדעון בצלאל: אני באמת אקצר.

גדעון בצלאל: אני לא רוצה להיכנס כאן לפרטים.

גדעון בצלאל: קיבלתם ערימות של מסמכים.

גדעון בצלאל: יש במועצה ובמחלקה לרישוי עסקים, יש במשרד להגנת הסביבה.

גדעון בצלאל: כל הנתונים ידועים.

גדעון בצלאל: אני לא מומחה.

גדעון בצלאל: אני גר בעתלית ואני חושב שיש לנו זכות בסיסית לנשום אוויר נקי.

גדעון בצלאל: מגרש הכדורגל של עתלית יש לו גדר משותפת עם המפעל הזה.

גדעון בצלאל: מאז אותו ניטור שעשינו ב-2006 נעשו עוד ניטורים הן על ידי המשרד להגנת הסביבה והן על ידי גופים אחרים, חברות.

גדעון בצלאל: בכל הניטורים האלה ללא יוצא מן הכלל נמצאו חריגות באחוזים כאלה ואחרים וזה מפורט במסמכים.

גדעון בצלאל: אנחנו הגענו הנה כי הגיעו מים עד נפש.

גדעון בצלאל: אני לא חושב שישוב כמו עתלית אולי בגלל המבנה הסוציו-אקונומי שלו דווקא אנשים שגרים סביב הישוב הזה, אלה אנשים קשיי יום.

גדעון בצלאל: אלה לא אנשים שיש להם את הגישה למוסדות.

גדעון בצלאל: לא יכול להיות שיהיה פה חוק אחד למפעל וחוק אחר לתושבי עתלית.

גדעון בצלאל: אני מדבר על ילדים שנמצאים בגן ילדים 300 מטר מהמפעל הזה.

גדעון בצלאל: אני יושב במשרד של גיל דנקנר ומדבר איתו, ואנחנו יכולים לדבר על גלישת רוח ועל דברים כאלה ואחרים אבל המפעל הזה מרעיל את ילדינו יום יום.

גדעון בצלאל: אז אנחנו לא מדברים פה על איזשהו נושא ירוק של איכות סביבה.

גדעון בצלאל: אנחנו מדברים פה על דיני נפשות.

גדעון בצלאל: אנחנו הגענו הנה כדי שתחזקו אותנו, תחזקו את המשרד להגנת הסביבה שבעצם יש שם היום רוח אחרת.

גדעון בצלאל: יש שר חדש.

גדעון בצלאל: יש מנהל מחוז חדש.

גדעון בצלאל: הדברים מתחילים לזוז.

גדעון בצלאל: בעוד אנחנו יושבים פה ומדברים המפעל הזה ממשיך ופולט פורמלדהיד לאוויר.

גדעון בצלאל: האמת שמעבר למשפט הזה אני לא צריך להגיד הרבה.

גדעון בצלאל: תודה רבה.

שחף פישמן: פן נוסף, אני לא אחזור על מה שגדעון אמר, בספטמבר האחרון ובעקבות הניסיון של מפעל כרמל כימיקליים להכניס את מפעל דבקים ורוליט לעתלית קמה קול צעקה של התושבים.

מוחמד מראענה: עשרה אנשים.

מוחמד מראענה: אני מ-72 בכרמל כימיקליים.

מוחמד מראענה: החיים שלי שם.

שחף פישמן: היתה הפגנה של למעלה מ-500 איש בנושא הזה מול המפעל.

שחף פישמן: בהמשך לאותה צעקה התושבים, אנחנו, התארגנו ועד פעולה בעתלית של אנשים שלא מוכנים לקבל את הדבר הזה בשוויון נפש והתחלנו לפנות לרשויות שאנחנו מכירים.

שחף פישמן: התחלנו להתכתב עם המשרד, עם המועצה, הכרנו את הגוף שנקרא איגוד ערים.

שחף פישמן: זה נתן לנו איזושהי תמונה שבגדול לא מתבצעת איזה פעילות אכיפה והדברים די מוזנחים.

שחף פישמן: אם אין אני לי מי לי?

שחף פישמן: הנושא באמת בנפשנו.

שחף פישמן: הקמנו ועד פעולה.

שחף פישמן: אותו ועד פעולה שכלל משהו כמו עשרה אנשים התחיל לפעול בצורה מאוד אינטנסיבית מול כל הרשויות.

שחף פישמן: זה אומר מול המשרד, ומול הרשות, ומול האיגוד.

שחף פישמן: יצרנו קשרים עם גופים ירוקים, עם אדם טבע ודין.

שחף פישמן: התחלנו ללמוד את הנושא מכל ההיבטים.

שחף פישמן: ומהר מאוד התחילו להצטבר נתונים.

שחף פישמן: שימועים.

שחף פישמן: נערכו בשנתיים האחרונות 3 שימועים שכל שימוע- - -

אורי מקלב: אתם בקשר עם משרד איכות הסביבה או עם המפעל?

שחף פישמן: אנחנו בקשר עם המשרד להגנת הסביבה.

שחף פישמן: אנחנו לא בקשר עם המפעל.

גדעון בצלאל: השימוע נערך על ידי המשרד להגנת הסביבה למפעל.

גדעון בצלאל: אנחנו עובדים מול המועצה, אנחנו עובדים מול המשרד להגנת הסביבה.

גדעון בצלאל: היתה לנו פגישה אחת בתחילת הדרך עם המפעל.

אורי מקלב: אין הידברות קבועה עם המפעל?

שחף פישמן: לא.

קריאה: היתה פגישה עם מנכ"ל משרד איכות הסביבה.

קריאה: הוא גם אמר לכם כמה דברים באותה פגישה שכדאי אולי שנציין אותם.

שחף פישמן: התחלנו לפעול בצורה די אינטנסיבית מול הגופים האלה.

שחף פישמן: אספנו נתונים.

שחף פישמן: נכתב דוח מקצועי על ידי ד"ר דנן פליקשטיין שהיא סמנכ"ל איגוד ערים חיפה.

שחף פישמן: הוגשה תביעה ייצוגית ובעצם הנתונים ממשיכים להיערם עד היום כולל השימוע האחרון.

שחף פישמן: למעשה תכל'ס בשטח לא נעשה דבר בגדול שהפסיק את הזיהום ואת סיכון התושבים.

שחף פישמן: אנחנו חושבים שלמפעל שמסווג על ידי המשרד,יש סיווג שנקרא סיווג A, שזה מפעל בעל פוטנציאל הזיהומי הגבוה ביותר.

שחף פישמן: אין לו זכות קיום בלב ישוב.

שחף פישמן: במיוחד בישוב שיש בו התפתחות וגידול מאוד משמעותי.

שחף פישמן: אנחנו באים ואנחנו תושבים.

שחף פישמן: אנחנו לא אנשי מקצוע, באמת שלא.

שחף פישמן: אנחנו באנו לפה כדי לשאול.

אורי מקלב: ממתי המפעל קיים?

שחף פישמן: אנחנו באנו פשוט לשאול מה עוד צריך לעשות, מה עוד אנחנו צריכים לעשות כדי שהנושא הזה ייפתר.

אורי מקלב: מה הבקשה שלכם?

אורי מקלב: להעתיק את המפעל?

אורי מקלב: לשפר את הנתונים.

אורי מקלב: יש לכם דברים מוגדרים?

גדעון בצלאל: אנחנו רוצים לנשום אוויר נקי.

אורי מקלב: כאן אנחנו מגיעים למשרד לאיכות הסביבה.

אורי מקלב: תקנים.

אורי מקלב: הקרבה לבתים.

אורי מקלב: אבל אני אומר קודם כל כתושבים מה מציק לכם?

אורי מקלב: מה מעיק עליכם?

גדעון בצלאל: אם המפעל מסוגל להגיע לרמה שמעבר לגדר המפעל לא יהיה זיהום אוויר.

אורי מקלב: זה יספק אתכם.

אורי מקלב: אין לכם בעיה שאתם גרים על יד?

גדעון בצלאל: אנחנו לא חושבים שיש מקום למפעל כימי שעוסק בחומרים כל כך מסוכנים בלב ליבו של ישוב כמו עתלית, או של כל ישוב בעצם.

גדעון בצלאל: יחד עם זה אני לא בא ואומר לסגור מפעל, להעביר מפעל.

גדעון בצלאל: אני אומר קודם כל ייפסק הזיהום.

גדעון בצלאל: ייפסק הזיהום לאלתר.

דורית קניאגין: אני חייבת לציין עוד נקודה, לחזק את הנקודה של הקרבה לתושבים.

דורית קניאגין: יש עוד שני אספקטים.

דורית קניאגין: אחד, בעתלית התשתיות הן לגמרי לא טובות והמשאיות עם החומרים המסוכנים עוברות בתוך הישוב בצמוד למוסדות הציבור ולגני ילדים.

דורית קניאגין: מדי יום מספר משאיות.

דורית קניאגין: כפי שכולנו יודעים יכולות לקרות תאונות עם משאיות של חומרים מסוכנים וזו בעיה.

דורית קניאגין: האספקט השני זה זיהום האוויר.

דורית קניאגין: בגלל שזה כל כך קרוב אי אפשר סלחניים פה בזיהום אוויר במיוחד שזה קרוב לילדים שהם בתהליך של גדילה ואז הם יותר רגישים לחומרים מסוכנים.

דורית קניאגין: הם גם נמצאים בישוב כל היום.

דורית קניאגין: אנחנו ההורים יוצאים לעבודה אבל הילדים נמצאים כל היום ליד המפעל.

דורית קניאגין: והדבר השלישי זה לצערי, עלולות להתרחש תאונות במפעלים מהסוג הזה כמו בכל מקום.

דורית קניאגין: ברגע שזה כל כך קרוב לתושבים תאונה כזו זו בעיה.

אורי מקלב: מה מידת ההגנה של המפעל במקרה של תאונה?

דורית קניאגין: אין.

דורית קניאגין: אני לא יודעת.

אורי מקלב: אנחנו שואלים.

אורי מקלב: מה מידת ההגנה?

אורי מקלב: את שואלת.

אורי מקלב: זה חשוב.

דורית קניאגין: אני אומרת ומה קורה אם קורית תאונה כזאת בשעות שהתושבים לא נמצאים וצריך להתחיל לפנות בתי ספר, גני ילדים.

דורית קניאגין: זה לא דבר פשוט.

אורי מקלב: הניטור שקיים זה קיים מפעם לפעם?

אורי מקלב: או יש איזה מערכת שבודקת באופן קבוע?

גדעון בצלאל: מפעם לפעם.

ירוחם לקרץ: הדוח הזה שמסתמכים עליו התושבים זה דוח שאיגוד ערים עשה עבור המועצה.

אורי מקלב: אז זה לא קשור למשרד להגנת הסביבה.

ירוחם לקרץ: ד"ר פינקלשטיין הועסקה על ידי איגוד ערים חדרה.

ירוחם לקרץ: זה נעשה עכשיו בשנה האחרונה על מנת לתת חוות דעת מקצועית הן למועצה והן לתושבים.

אורי מקלב: זה לא קשור למשרד להגנת הסביבה.

ירוחם לקרץ: אנחנו העברנו להם את זה.

ירוחם לקרץ: זה ההזמנה נעשתה על ידינו בתיאום עם המועצה.

אורי מקלב: אנחנו ניגש לקואליציה לבריאות הציבור.

עמית רבין: קוראים לי עמית רבין.

עמית רבין: אני מהקואליציה לבריאות הציבור.

עמית רבין: הוא אחד מהארגונים היחידים בארץ, אחת העמותות היחידות בארץ שמתייחסות לכל הנושא של זיהום תעשייתי.

עמית רבין: אנחנו נמצאים בוועדת ההיגוי של איגוד ערים חיפה.

עמית רבין: אנחנו נותנים ייעוץ מקצועי בהרבה הרבה מקומות בארץ אם זה רמת חובב, אם זה מפרץ חיפה, ומקומות אחרים גם.

עמית רבין: אנחנו התחלנו לעזור בנושא הזה של כרמל כימיקליים בסוף 2007.

עמית רבין: עברנו לכחול וירוק שהם אחד מהארגונים שלנו לביצוע של ניטורים.

עמית רבין: המצב שאנחנו מצאנו היה מאוד מאוד עגום במיוחד לאור העובדה שבאמת מדובר כאן במקרה מאוד מובהק שאין לך פה מספר מפעלים שכל אחד יכול להטיל על השני את האשמה.

עמית רבין: באמת מקרה מאוד מובהק של מפעל בודד שנמצא באזור מאוכלס.

עמית רבין: כל הנושא פה בעצם נהפך למערבולת אחת גדולה שזה לא רק נובע ממה שנאמר עד עכשיו, כל הנושא פה של חוק חופש המידע.

עמית רבין: לדעתנו הופר פה כמה וכמה פעמים.

עמית רבין: אנחנו הגשנו פעמיים בקשות לחופש המידע בנוגע לכל מיני חומרים בתחומי המפעל.

עמית רבין: פעמיים לא קיבלנו תשובות בחזרה.

עמית רבין: לא אחרי שלושה חודשים ולא אחרי חצי שנה.

דב חנין: למי פניתם?

עמית רובין: אנחנו פנינו אפילו בבקשה רשמית בנושא של המפעל, פניה רשמית היתה בתחילת 2008, פנינו גם למחלקה של המפעל בנושא של ההצהרה של רישיון הרעלים בשביל לראות מה נמצא שם וגם לאחר מכן למועצה האזורית.

עמית רובין: ושניהם לא השיבו לנו.

דורית קניאגין: אני פניתי סמוך להפגנה וקיבלנו את החומר מספר חודשים אחר כך שכבר לא היה רלוונטי.

דורית קניאגין: התמונה הובהרה בדרכים אחרות.

אורי מקלב: קביעת כמות המזהמים היא פתוחה לציבור?

אורי מקלב: היא ידועה לציבור?

דורית קניאגין: לא.

דורית קניאגין: אנחנו לפני שקנינו את הבית למשל חיפשנו חומר.

דורית קניאגין: לא מצאנו שום דבר.

אורי מקלב: מי מחזיק את זה?

דפנה סידס כהן: הייתי שמחה לקבל את התגובה של המשרד להגנת הסביבה כי בהעדר תקני פליטה גבוהים בחוק למעשה נעדר פה אלמנט השליחות לציבור.

דפנה סידס כהן: אז האם בכוונת

דפנה סידס כהן: כם מתישהו לקבוע את תקני הפליטה בחוק מפורט בהתאם לאיזו המלצה?

שלמה כץ: קודם כל יש תקני פליטה אבל גם ניתן להם רישיון עסק אבל יש גם המלצת ועדת אלמוג.

דפנה סידס כהן: אני מדברת על ועדת אלמוג שהיא נכנסה פר חומר.

שלמה כץ: ועדת אלמוג היא ועדה לא לפליטה אלא לתקן סביבתי.

שלמה כץ: אנחנו מאמצים את הממצאים שלהם כמדיניות.

אורי מקלב: חשוב לשמוע את זה שזה יהיה כרקע, זה חלק מרכזי כנראה בדיון.

דפנה סידס כהן: אני רוצה רק לשאול התנאים האלו מופיעים בתנאי רישיון לעסק.

דפנה סידס כהן: תנאי רישיון לעסק פתוחים לציבור.

אורי מקלב: השאלה אם יש שקיפות והשאלה אם אתם עובדים לפי ועדת אלמוג?

אורי מקלב: זכותם להעמיד את זה כתנאי.

גדעון בצלאל: זה קיים ברישיון העסק שניתן באוקטובר 2008.

אורי מקלב: אתם גם עושים את הבדיקות שלכם על סמך ועדת אלמוג?

אברהם רבינוביץ: שתי סוגיות עלו פה.

אורי מקלב: לתבוע אתם יכולים רק לתבוע לפי התקן.

אברהם רבינוביץ: אנחנו יכולים גם וגם.

דפנה סידס כהן: רק לעניין שכן תנאי הרישיון הם פתוחים לציבור.

דפנה סידס כהן: כשאני ביקשתי את רישיון העסק לא קיבלתי אותו עד שבאמת הובהר להם שהכנסת מבקשת.

דפנה סידס כהן: זה מציב סימן שאלה אם פונה מן השורה, אזרח מן השורה היה פונה היה מקבל את רישיון העסק.

דפנה סידס כהן: רק לידיעתכם.

אברהם רבינוביץ: אמרו פה שלא קיבלו אינפורמציה.

אברהם רבינוביץ: יש פה נציגים של אדם טבע ודין מעתלית ואני רוצה לשמוע מהם, מישהו מהם שביקש אינפורמציה וצילומים שכל התנאים והרישיון, אם הוא לא קיבל אותם.

אברהם רבינוביץ: האדון הנכבד שאומר שהוא פנה למועצה אנחנו לא קיבלנו שום פנייה.

דב חנין: אני מבין את העמדה שלך.

דב חנין: אני שואל אותך פשוט לעתיד.

דב חנין: מה שהיה היה.

דב חנין: אני רוצה להבין.

דב חנין: העמדה שלך אם מחר בבוקר פונים אליך ואומרים אנחנו רוצים את רישיון העסק אתם נותנים מיד.

אברהם רבינוביץ: קודם כל הם קיבלו.

דפנה סידס כהן: אחרי שזה הובהר שזה מהכנסת.

דב חנין: דבר ראשון אתם מוזמנים לפנות מחר ותקבלו את הכול.

דב חנין: זה נאמר פה.

שלמה כץ: גם רישיון העסק וגם היתר הרעלים פתוחים לציבור אלא אם כן בהיתר הרעלים יש משהו שהוא סוד מקצועי ביטחוני, ולא נראה לי שיש במקרה הזה דבר כזה.

שלמה כץ: לכן מוזמנים לקבל דרכי או דרך המועצה לפי חוק חופש המידע ובכל דרך אחרת.

שלמה כץ: לגבי התקנים.

שלמה כץ: ישנם שני סוגים של תקנים.

שלמה כץ: ישנם תקני סביבה ויש תקני פליטה.

שלמה כץ: תקני פליטה המתקנים שם המפעל פולט בדרך כלל בפליטות מוקדיות, דרך ארובות, דרך מקומות שאפשר למדוד בהן אבל שמה יש פליטות לא מוקדיות.

שלמה כץ: יש שמה בריכה שיש פליטה לא מוקדית ולכן אי אפשר למדוד, אתה בודק נגד כיוון הרוח או עם כיוון הרוח, לא תמדוד שום דבר.

שלמה כץ: תעמוד בצד השני אתה לא יכול לנשום.

שלמה כץ: אני לא יכולתי לנשום.

ארז הרפז: אף אחד לא כאב לו הראש.

שלמה כץ: אתה כנראה נושם את זה הרבה.

דב חנין: אחד המניעים שהפסיקו לרגש אותנו בכנסת זה תקנים.

ארז הרפז: תקן זה חוק.

ארז הרפז: אנחנו פועלים לפי חוק ולפי התקנים.

שלמה כץ: אבל יש גם חובת זהות מוקדמים שהיא לא תקנים ולא חוק.

שלמה כץ: זה שיקול דעת של הממונים.

שלמה כץ: אז יש גם את תקני הסביבה שאנחנו מאלצים אותם כמדיניות שזה תקני ועדת אלמוג שמדברים על 0.8 מיקרו גרם למטר קוב ויש את תקני הפליטה שמדובר על מאה למטר קוב.

שלמה כץ: בשניהם הם לא עומדים.

שלמה כץ: הם לא עומדים לא בתקני הסביבה סביב הבריכה ולא בתקני הפליטה.

שלמה כץ: ומה אנחנו עושים אני אפרט בהמשך.

אורי מקלב: אנחנו בכל זאת ננהל את הדיון איך שאנחנו רוצים בלי קריאות ביניים ובלי הפרעות.

אורי מקלב: אם בכוונת

אורי מקלב: כם שבאתם לפה, סליחה, אם המפעל- - -

דב חנין: למה מנכ"ל המפעל לא הגיע והוא שלח אתכם במקומו?

דב חנין: המנכ"ל מפחד ממשהו?

דב חנין: אז למה הוא לא הגיע?

ארז הרפז: מסיבה אחת, רצו לבוא, אני בא מטעם המשרד.

ארז הרפז: אותי הוא שלח.

ארז הרפז: העובדים רצו לבוא להביע את עמדתם כי הם תושבי עתלית מעל 50 שנה, לפני שכל החברים המכובדים האלה באו ועברו לעתלית לפני כמה שנים.

אורי מקלב: רבותיי, אני מכבד אתכם.

אורי מקלב: זה לא נושא הדיון שלנו.

אורי מקלב: אם המפעל חשב, זה שהמנכ"ל בחר לא להגיע בחר לא להגיע.

אורי מקלב: זו בחירתו האישית, על אף שאנחנו דחינו את הישיבה ביום שהיה חשוב לנו כמו שאמרתי בתחילת דבריי כדי שהוא כן יוכל להגיע.

אורי מקלב: אבל אם הכוונה של המפעל או הכוונה שלכם לעורר או להציב את הנושא שלכם ולהפריע למהלך הדיון לא ניתן לדבר הזה להיעשות ולא להמשיך.

אורי מקלב: אני מכבד אתכם ואני גם אתן לכם להשמיע את העמדה שלכם על אף שזה לא הנושא שלנו ואני יודע שמקור פרנסה זה חשוב, חשוב לאחרים, חשוב לנו מאוד מאוד.

אורי מקלב: אם זאת הבעיה אני גם מוכן לדון בזה בדיון מיוחד בתנאי שאתם תשמרו על הסדר בלי קריאות ביניים.

אורי מקלב: אני גם רוצה להוריד את המפלס של המתח.

אורי מקלב: זה לא שימוע עכשיו.

אורי מקלב: רוצים לשמוע.

אורי מקלב: בבקשה עמית.

עמית רבין: לאור כל מה שנאמר פה אני רק יכול לומר שהמפעל הזה עד עכשיו בעבודה שלו ומה שאנחנו ראינו עד כמה שניתן מהמועצה האזורית ומהמשרד להגנת הסביבה וכמה שהמשרד התקדם בסעיפים המינימאליים לאשר רישיון אפס, לא התקדם, לפחות ממה שאנחנו רואים.

עמית רבין: ידוע שיש תקנים וידוע שיש את כל החוקים האלו אבל יש חוק אחד שכנסת ישראל מצאה לנכון להכניס אותו בכל הפלחים וזה כבר נאמר פה עכשיו וזה כל הנושא של חוק הזהירות המונעת שלרוע המזל אנחנו לא רואים שמץ ממנו, אבל שמץ.

עמית רבין: אם המפעל מוכן להראות לנו במה זה בא לידי ביטוי אני מאוד אשמח.

עמית רבין: אם יש פה איזשהם תושבים של עתלית שקיבלו איזושהי הדרכה מהמשרד בנוגע לאיזשהו אסון אני מאוד אשמח לשמוע את זה.

אורי מקלב: טוב, תודה רבה.

אורי מקלב: עורך דין גנות, אדם טבע ודין.

תמר גנות: כן.

תמר גנות: תודה.

תמר גנות: חשוב להבין מפעל שנמצא בלב שכונת מגורים חייב גם אם אנחנו מתייחסים אל זה כמעשה אלטרואיסטי, זה סימן שאלה בפני עצמו זה שהוא נמצא שם הוא חייב לעמוד בסטנדרטים הרבה יותר מאחרים.

תמר גנות: כללי ההתנהלות צריכים להיות הרבה הרבה יותר מחמירים.

תמר גנות: זאת אומרת לא רק שאנחנו לא צריכים לדבר על חריגות, הדוגמה הכי טובה היתה כאן בתחילת הדרך שדיבר גדעון והזכיר חריגה והקריאות מטעם המפעל היו שמדובר בתקנים ל-48 שעות או משהו מהסוג הזה.

תמר גנות: זאת גישה שאסור שהיא תהיה.

תמר גנות: זאת אומרת צריך לא רק לעמוד בתקנים אלא להיות הרבה מעבר לזה.

תמר גנות: זה צריך להיות גם מבחינת השקיפות ושיתוף הציבור צריך להיות דיון פעיל ואפקטיבי עם הציבור.

תמר גנות: אנחנו נמצאים עכשיו, המפעל הזה נמצא קרוב מאוד לחידוש רישיון העסק.

תמר גנות: כרגע יש תנאים לרישיון העסק הנוכחי שלמיטב ידיעתנו לא קוימו, אם קוימו למשל הפינוי של בריכת האידוי שנאמר כאן שהיא פונתה ועד לאחרונה לפחות היא לא פונתה.

תמר גנות: הרבה אחרי שהיא היתה אמורה לפנות את זה תוך כדי שזה שיש פליטות של חומר מסרטן, הדבר הזה אסור שיקרה.

תמר גנות: ואם זה קורה אי אפשר להתייחס להליך של חידוש רישיון העסק כאיזשהו הליך סטנדרטי רשמי שפשוט לעשות V ולהמשיך הלאה.

תמר גנות: מפעל שלא עומד בתקנים, שלא עומד בפני רישיון עסק חייבת להיות פעולת אכיפה מאוד אינטנסיבית מצד המשרד להגנת הסביבה כדי לוודא שהמפעל הזה לא מהווה סיכון לתושבים.

תמר גנות: כיום אנחנו מאוד מאוד רחוקים מהמצב הזה.

אורי מקלב: כיום יש רישיון עסק לבריכה?

תמר גנות: כן.

תמר גנות: עד סוף מרץ היו אמורים לפנות את בריכת האידוי.

תמר גנות: למיטב ידיעתי זה לא בוצע.

תמר גנות: אבל אם זה בוצע אז בכל אופן בוצע הרבה אחרי הזמן.

תמר גנות: רק חשוב עוד לציין שיש עוד מסמכים שהיו אמורים להגיש עד עכשיו.

תמר גנות: אנחנו לא יודעים אם הם הוגשו או לא.

תמר גנות: כמו סקר בדיקות מלא ותוכניות לאיתור דליפות שזה אחד הנושאים הכי הכי חשובים, הנושא של הדליפות.

תמר גנות: מאחר ואי אפשר לבדוק בשטח.

תמר גנות: זה מגיע לתושבים שנושמים את זה.

תמר גנות: ובעצם הטיפול בו, זאת אומרת צריך לאתר את המקום ולטפל בו.

תמר גנות: זה לא כמו פליטה בארובה.

תמר גנות: אחד הנושאים הכי הכי קריטיים.

תמר גנות: אני לא יודעת אם הוגש, למיטב ידיעתי לא הוגש אבל ככל שהוגש הנושא הזה חייב להיות פתוח לציבור באופן מיידי כלומר לא תוך כדי פרוצדורות בירוקרטיות מסורבלות.

תמר גנות: זה צריך להיעשות תוך כדי דיון שקיפות.

אורי מקלב: עורך דין איילת ברעם.

איילת ברעם: רק משפט אחד.

איילת ברעם: אם יגידו לי זה יתקן אותי.

איילת ברעם: אני רואה שבאפריל 2009 נעשתה בדיקה בבריכת האידוי ויצאו חריגות.

איילת ברעם: אני לא יודעת מתי הבריכה נבדקה אבל באפריל היו חריגות בקשר לבריכת האידוי.

גדעון בצלאל: על פי שאנחנו יודעים ושומעים, אני עוד לא ראיתי, כנראה שבריכת האידוי פונתה ממש ב-24 השעות האחרונות או בסוף השבוע.

גדעון בצלאל: לגבי היתר הרעלים.

גדעון בצלאל: אחת הבעיות שלנו עוד ב-2006 לקח לנו שנתיים לדעת מה לבדוק.

גדעון בצלאל: כדי לעשות ניטור צריך לדעת מה לבדוק.

גדעון בצלאל: אני לא מומחה בזה אבל אתה לא יכול לבוא ולבדוק הכול.

גדעון בצלאל: לקח לנו שנתיים לקבל את רשימת החומרים המסוכנים שהמפעל משתמש בהם.

אורי מקלב: ממי לקבל את זה?

גדעון בצלאל: לקבל את זה מהמשרד להגנת הסביבה באמצעות אדם טבע ודין.

גדעון בצלאל: לא קיבלנו את זה בסוף.

גדעון בצלאל: אנחנו עשינו את הבדיקות שלנו.

גדעון בצלאל: קיבלנו מידע בדרך לא דרך.

גדעון בצלאל: עשינו את הבדיקות.

גדעון בצלאל: היום כן יש לנו את רשימת החומרים המסוכנים אבל בשנת 2006 לא קיבלנו את הרשימה.

גדעון בצלאל: הצלחנו להגיע.

גדעון בצלאל: בדקנו 4 חומרים.

גדעון בצלאל: מתוכם מצאנו את החריגה.

אורי מקלב: הפורמלדהיד הזה, זה ידעתם כל הזמן שיש שם את החומר הזה?

גדעון בצלאל: לא ידענו.

גדעון בצלאל: אני אגיד עוד יותר.

גדעון בצלאל: קיבלנו תקציב משתיל לצורך ניטור אוויר ובמשך קרוב לשנתיים לא ידענו מה אנחנו אמורים לבדוק.

חגי עטיה: אני לא אחזור על כל מה שאמרו פה אפילו במילה אחת.

חגי עטיה: אנחנו גם מודאגים כמו כולם בעצם שהמפעל לא יסכן את בריאות הציבור.

חגי עטיה: החיבור הזה של מפעל שנמצא שנים רבות בתוך ישוב שהתפתח לאחרונה, הוא לא מוקף בתוכניות בינוי.

חגי עטיה: צריך שיהיה איזשהו מהלך או המלצה של הוועדה הזאת שיבקשו את אותם מענקים שהיו נותנים להעתקת מפעלים באזור לא מגורים.

חגי עטיה: כי בתוכניות המתאר הארציות זה בסוף יהפוך למגורים הרי.

חגי עטיה: לא יעזור כלום לאף אחד.

חגי עטיה: ואם אפשר לקדם את זה בצורת מענקים וזה נהנה וזה לא חסר נצא נשכרים.

חגי עטיה: בעבר היו מענקים, אנחנו הסברנו, של העתקת מפעלים שהם מדרגה כזאת והלאה שהם נמצאים בתוך שכונות מגורים צפופות.

חגי עטיה: צריכים להבין מה שבנו לפני 40 שנה, עתלית שלפני 40 שנה היא לא עתלית של מחר בבוקר.

חגי עטיה: לכן כדי להעתיק את המפעל הזה,

אורי מקלב: יש כאן תוכניות מאושרות?

חגי עטיה: אין תוכניות מאושרות.

חגי עטיה: אנחנו ביקשנו מהמפעל להציע.

חגי עטיה: יש תוכניות ברמה ארצית.

חגי עטיה: אבל צריך עוד תוכנית.

דב חנין: לפני התוכניות.

דב חנין: לפני המבט לטווח ארוך, אני בהחלט בעדו, אני לא נגדו.

דב חנין: באוקטובר השנה אתם אמורים לחדש רישיון עסק.

דב חנין: אתם מתכוונים לחדש את רישיון העסק?

חגי עטיה: אנחנו נהיה בקשר עם איגוד ערים חדרה שזו הזרוע המקצועית שלנו ועם המשרד להגנת הסביבה כמי שמנפיק את הרישיון.

חגי עטיה: אנחנו גם נוסיף תנאים שלמדנו אותם בשנה האחרונה כדי להבטיח שבאמת לא תהיה סכנה לציבור.

אורי מקלב: אתה מדבר בעצם שיהיה תאריך יעד?

חגי עטיה: נכון.

חגי עטיה: נכון.

אורי מקלב: אתם בקשר עם המפעל עצמו?

אורי מקלב: יש איזו הידברות?

אורי מקלב: אני שואל כבר פעם שנייה, שלישית.

אורי מקלב: שאלתי את התושבים אמרו לי שאין.

אורי מקלב: מי זה שלא נותן שהקשר הזה יהיה?

אורי מקלב: אבל אתם כמועצה אתם גוף כבר יותר מרכזי.

חגי עטיה: אני יודע שהיתה שיחה בין מנכ"ל המפעל לראש המועצה לפני 3 או 4 חודשים.

חגי עטיה: להגיד לך שזה נכנס לפסים מעשיים אז לא ראיתי את הדבר הזה.

חגי עטיה: רק אני יודע שזה צריך לעבור לפסים מעשיים.

אורי מקלב: אולי הוועדה תוכל לתרום איזה חלק בעניין הזה.

אברהם רבינוביץ: אם הוועדה היתה ממליצה לכיוון, זה צריך לעבור ועדות מחוזיות מה שקשור לטאבו, לגבי תוכניות ההיתר אומרת שזה חלק מההמלצות שלה זה היה תורם הרבה.

אורי מקלב: יש איזה תקן עד איזה גבול מפעלים כאלה אפשר לבנות?

חגי עטיה: לא.

חגי עטיה: זה צריך להיות מתחום האישור.

אורי מקלב: כי אנחנו רגילים שיש מקומות, למשל מחצבות יש תקנים עד גבול עד קו ה-500 מטר, יש מקומות מסוימים עד 250 מטר אפשר לבנות מפעלים כאלה.

אורי מקלב: אין לי ספק המקום מתפתח ואי אפשר להגיד לתושבים, למה באתם לפה.

אורי מקלב: יש דינימיקה בעיר שהיא גדלה ומתפתחת ואנחנו יודעים שהמפעלים הם שאלה ש בסופו של דבר מתרחקים ועוברים למקום אחר.

אורי מקלב: יותר קל להעביר מפעל מאשר למנוע ממקום לגדול ולהתפתח.

אורי מקלב: אנחנו לוקחים בחשבון, אני אומר את זה כאן לעובדים, אנחנו לוקחים בחשבון שהעתקת מפעל עלולה לפגוע בעובדים.

אורי מקלב: אבל באזורים האלה יש אזורים של תעשייה כזו, במיוחד באזור חיפה, יכול להיות שאפשר להעביר מפעל כזה ולמנוע מהתושבים של עתלית את המפגע בלי לפגוע בעובדים.

אורי מקלב: המרחקים לא גדולים כך שאפשר היום לעבור.

אורי מקלב: אלה לא מפעלים שהועתקו מירושלים או מקרית גת כשמדובר בשעה נסיעה.

אורי מקלב: מר רבינוביץ אתה ממונה על רישוי עסקים.

אברהם רבינוביץ: כל פנייה שהיתה למועצה בכל תחום היתה חשיפה לציבור באופן מיידי.

אברהם רבינוביץ: כולל אפילו מטעם הכנסת שפנו בבוקר וקיבלו את כל החומר באותו יום.

אברהם רבינוביץ: גם כולל התנאי של הרישוי וכולי.

אברהם רבינוביץ: כך שאני לא יודע שמישהו פנה ולא קיבל חומר.

אברהם רבינוביץ: אולי יכול להסתכל על החומר.

אברהם רבינוביץ: החומר זמין לכל הציבור.

אברהם רבינוביץ: אפשר לעיין בו.

אורי מקלב: כולל איזה חומרים?

אברהם רבינוביץ: כל התיק לרישוי עסקים פתוח לכלל הציבור.

אברהם רבינוביץ: הוא יכול לעיין מתי שהוא רוצה.

אברהם רבינוביץ: לגבי עצם העניין.

אברהם רבינוביץ: חוק רישוי עסקים אומר שמפעלים מקבלים רישיון לצמיתות.

אברהם רבינוביץ: מי שמכיר את החוק, הוא הולך להשתנות אבל עדיין הוא קיים.

אברהם רבינוביץ: מפעל תעשייה מקבל רישיון לצמיתות.

אברהם רבינוביץ: בתור זהירות משנה כאשר הנפקנו את הרישיון ב-2007 בהתאם להנחיות של המשרד להגנת הסביבה ובתיאום איתם אמרנו שנעשה את זה לשנה אחת.

אברהם רבינוביץ: ראשית כי המפעל נמצא בחריגות, שימלא את התנאים.

אברהם רבינוביץ: ושנית, לאלץ את המפעל לעמוד בתנאים של המשרד להגנת הסביבה.

אברהם רבינוביץ: המשרד להגנת הסביבה הוא הגורם הדומיננטי במתן רישיון למפעלים.

אברהם רבינוביץ: בגלל זה הנפקנו את הרישיון רק לשנה אחת באופן זמני הונפק ב-4 לאוקטובר 2008, תקף עד 2009.

אברהם רבינוביץ: אנחנו מחכים לשיתוף פעולה מצד המשרד להגנת הסביבה ואיגוד הערים חדרה.

אברהם רבינוביץ: אני מקווה שההנחיות החדשות, אם בכלל תהיה המלצה לחדש את רישיון העסק מטעם המשרד להגנת הסביבה.

שלומית אבינח: במידה ולא?

אברהם רבינוביץ: במידה ולא אז אנחנו לא ננפיק רישיון.

אברהם רבינוביץ: זה אומר שיהיה יוגש תהליך של שימוע למפעל לפי החוק לרישוי עסקים.

אברהם רבינוביץ: צריך לבצע שימוע ולתת לו 60 יום לתקן ליקויים.

אברהם רבינוביץ: עוד תנאים נוספים שהרשות יכולה להכתיב.

אברהם רבינוביץ: אם הוא לא עומד בזה אז אפשר להגיש כתב אישום בבית המשפט על סגירת המפעל.

אורי מקלב: התנאי היחיד שאתה חושש ממנו זה האישור של המשרד להגנת הסביבה.

אורי מקלב: שאר הדברים המפעל עומד בכל התנאים.

אורי מקלב: הרי יש לכם תנאים.

אורי מקלב: הם דיברו על בטיחות של משאיות.

אברהם רבינוביץ: אני מזכיר זה.

אברהם רבינוביץ: הנושא הזה הוצף רק בשנה האחרונה והוא מאוד אקוטי ואנחנו נטפל.

אורי מקלב: התושבים דיברו על החלק הזה עצם הכניסה של משאיות גם אם זה לא חומר מסוכן.

אברהם רבינוביץ: מה שאני רוצה להוסיף זה שגם במידה שיהיה אישור של המשרד להגנת הסביבה לחדש את הרישיון אנחנו נעמיד אחד התנאים זה המעבר של המשאיות דרך אחרת.

אברהם רבינוביץ: יש פתרון אלטרנטיבי.

אורי מקלב: מדובר איפה שפסי הרכבת עוברים משמה אל חוף הרחצה.

חגי עטיה: יש שם מעבר עוקף.

אורי מקלב: יש הרי את מחנה העקורים.

אברהם רבינוביץ: יש מחנה צבאי.

גדעון בצלאל: יש מהשער של הבסיס הצבאי יש בעצם כניסה למפעלי המלח שזה מפעל הדגים.

גדעון בצלאל: בזמנו הבעלות היתה משותפת.

גדעון בצלאל: יש דרך עפר סטטוטורית שהיא מופיעה במפות.

גדעון בצלאל: אני העברתי בעצמי לאדם טבע ודין.

גדעון בצלאל: יש כביש עוקף.

חגי עטיה: נכנסים לשייטת ואז ממשיכים, חוצים מסילת ברזל.

נתן בן דהן: העירייה הקצתה שני גשרים כדי שהמשאיות לא יעברו בעתלית.

נתן בן דהן: גשר אחד הוא בהליך בנייה, גשר אחד הוא בהליך ביטול על ידי המועצה האזורית חוף הכרמל כי הוא עובר ליד ראש הוועד שמייצג את עתלית אז הגישו את זה לבג"ץ.

נתן בן דהן: למה אתם לא מעדכנים את השר והכול?

גדעון בצלאל: חבר הכנסת, האם השאלה היא לגבי הכביש הקיים למעבר המשאיות הקיים או למעבר המשאיות המתוכנן האלטרנטיבי?

גדעון בצלאל: האם השאלה שלך מתייחסת למעבר הקיים?

אורי מקלב: הקיים.

גדעון בצלאל: הכביש הקיים עובר בתוך עתלית.

גדעון בצלאל: מגיעים לתחנת הדלק עתלית.

אורי מקלב: אבל עד שיאפשרו את הכניסה השנייה יהיה צריך לעשות סידורים גיאומטריים.

אורי מקלב: צריך לסדר את הכביש עצמו בשביל בטיחות.

גדעון בצלאל: אין.

ארז הרפז: היתה תוכנית, בגלל ההפרדה המפלסית של הרכבת, לעשות כביש מהכניסה לעתלית שעוקף דרך בריכות המלח שמגיע אלינו ולחלק האחורי של עתלית מהצד השני של פסי הרכבת.

ארז הרפז: אנחנו אישרנו את זה.

ארז הרפז: לא התנגדנו לדבר הזה.

אורי מקלב: מי צריך לבצע את זה?

אורי מקלב: המועצה?

ארז הרפז: לא.

ארז הרפז: זה רכבת ישראל.

ארז הרפז: המועצה התנגדה לזה.

גדעון בצלאל: לא.

גדעון בצלאל: אבל זה עדיין היה עובר דרך הישוב.

גדעון בצלאל: אני לא מבין.

ארז הרפז: זה לא עובר דרך הישוב.

ארז הרפז: זה בא מבריכות המלח.

גדעון בצלאל: בוודאי שזה עובר דרך הישוב.

גדעון בצלאל: זה עובר דרך שכונת הגורן.

חגי עטיה: אני רוצה כאן לתקן.

חגי עטיה: לאחר שהדבר נחשף פה והתחלנו לעשות בדיקות יכול להיות שישנו איזה 3 או 4 שנים.

חגי עטיה: אנחנו גם בחנו את המפעל הזה מהבחינה של המבנים החוקיים שיש בו וגילינו שבתב"ע האחרונה שאושרה חלק מתנאי הרחבתו של המפעל וחלק מתנאי התוכנית המיוחדת שהוא רצה להגיש היה התנאי של כניסה בכביש עוקף, הוא מסומן במפות.

חגי עטיה: אני לא טועה במה שאני אומר לך.

חגי עטיה: חלק מזה, יש מספר לתב"ע הזאת ויש הכול.

חגי עטיה: נכון שזה היה בבעלות חברת אריסון, יכול להיות.

חגי עטיה: בעלי המפעל היו צריכים להכשיר את הכביש הזה.

אורי מקלב: אז אני מציע עכשיו, צריך להעביר את הדברים האלה, לעמוד מולם ולראות איך זה מתקדם.

ארז הרפז: בעלי הבתים של שני המפעלים, גם מפעל המלח וגם כרמל כימיקליים היו משפחת דנקנר.

ארז הרפז: היום בריכות המלח וחברת המלח לא שייכים למשפחת דנקנר.

ארז הרפז: זה שייך לשרי אריסון.

ארז הרפז: ואנחנו לא יכולים להחליט שעושים כביש בשטח שהוא לא שלנו.

גדעון בצלאל: יש הסכמה של חברת המלח.

גדעון בצלאל: אני יכול להגיד לכם את זה ממקור ראשון.

גדעון בצלאל: אנחנו ישבנו בישיבה בחברת המלח עם אלון דנקנר שהוא עדיין בתמונה למרות שזה נמכר לשרי אריסון.

גדעון בצלאל: יש הסכמה של חברת המלח לסלילת ופתיחת הדרך הכביש העוקף.

גדעון בצלאל: השאלה היא מי יממן את זה.

גדעון בצלאל: זה הכול.

גדעון בצלאל: השביל קיים.

ארז הרפז: רוב המשאיות שמגיעות לעתלית, 80% מתנועת המשאיות זה של חברת המלח.

ארז הרפז: לא של כרמל כימיקיליים.

גדעון בצלאל: לא של חומרים מסוכנים אבל.

ארז הרפז: סליחה.

ארז הרפז: כל המשאיות שאתם רואים, יש אישור מהמשרד לאיכות הסביבה לחברת המלח לשפוך שם טינופת.

ארז הרפז: כל המשחטות בגליל ומכל האזורים באים, מי דם וכל זה שופכים שמה בבריכות.

ארז הרפז: ומכליות וישר חושבים זה כרמל כימיקליים אבל זה ממש לא כך.

ירוחם לקרץ: אנחנו עובדים בתיאום מלא עם המועצה.

ירוחם לקרץ: אנחנו הכנו בזמנו את הדוח לגבי הנושא של המצב והעמידה ברישוי עסקים.

ירוחם לקרץ: אני מבין שזה עומד לרשות הוועדה.

ירוחם לקרץ: ופה יש את הפירוט של כל הדברים הטכניים.

ירוחם לקרץ: כפתרון אסטרטגי לנושא הזה אנחנו רואים את כל האזור הזה מיועד בתמ"ם 6 לאזור מגורים.

ירוחם לקרץ: היה רצוי מאוד לזרז את התוכניות כדי שהאזור הזה יהפוך להיות אזור מגורים.

ירוחם לקרץ: המפעל יעבור למקום אחר.

שלומית אבינח: יש מקום אלטרנטיבי?

ירוחם לקרץ: אנחנו יודעים היום שיש מקומות מסוימים שלמפעל יש אופציה באזור חיפה להעביר חלק מהמפעל.

ירוחם לקרץ: אנחנו לא יודעים על חלק אחר שאפשר להעביר אותו.

ירוחם לקרץ: אני חושב שאם הוועדה הייתה ממליצה לפני ועדות התכנון למיניהן לקדם כמה שיותר מהר את התב"ע להכניס אותה לתוך זה זה היה פתרון ומענה לכולם.

ירוחם לקרץ: ברור שבתקופת הביניים דרוש להקפיד על כל תנאי איכות הסביבה שלא יהיה מצב שהמפעל ירגיש שבאותה תקופת בינים הוא יכול לעשות מה בראש שלו.

דפנה סידס כהן: כלומר המכשול הנוכחי נמצא במנהל מקרקעי ישראל?

ירוחם לקרץ: לא.

ירוחם לקרץ: לא.

דפנה סידס כהן: אלא?

ירוחם לקרץ: אני לא יודע את כל הפרטים.

ירוחם לקרץ: אני יודע בגדול שהמפעל לקח יועץ לקידום תב"ע והכינו תב"ע שצריכה לבוא לדיון בוועדה המקומית חוף הכרמל.

ירוחם לקרץ: אני מניח לפי השיחות שהיו לי עם ראש המועצה שראש המועצה יעזור מאוד בקידום התב"ע הזאת.

ירוחם לקרץ: אני חושב שמי שיעצור את התב"ע הזאת, אני מדבר כרגע ברמה, זה יכול להיות ועדה מחוזית.

ירוחם לקרץ: היכולת של הוועדה הזאת להשפיע על ועדה מחוזית בהמלצה.

ירוחם לקרץ: אם תהיה החלטה מהסוג הזה אז החלטה כזאת תשמש את עורכי התב"ע איך לקדם את הדברים האלה קדימה.

ארז הרפז: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות ואחר כך לתת את רשות הדיבור ליועצים המקצועיים שלנו וגם העובדים.

ארז הרפז: קודם כל המפעל הוא מסוף שנות החמישים.

ארז הרפז: יש כ-150 עובדים במפעל.

ארז הרפז: זה אחרי שהמפעל הוריד מהמצבת שלו 300 עובדים.

שאלה: כמה מהם תושבי עתלית?

קריאה: 46 משפחות.

קריאה: השאר הם תושבי המועצה האזורית חוף הכרמל.

אורי מקלב: אתם יכולים לשלוח נציג למועצה.

ארז הרפז: יש לנו.

ארז הרפז: עשו את האיחוד של המועצות האלה ומכתיבים לנו מבחוץ מה לעשות בעתלית.

ארז הרפז: קיבוצים של 15 אנשים מכתיבים לנו מה לעשות.

ארז הרפז: בכל אופן המפעל יושב באזור תעשייה מוסדר של עתלית במקום שנקרא אזור התעשייה עתלית.

ארז הרפז: לא יושב ולא קם בלב ישוב עירוני.

ארז הרפז: זה רק בשביל שנדע את העובדות.

ארז הרפז: לאזור יש תב"ע מאושרת למפעלי תעשייה ובפרט למוצרים של כרמל כימיקליים שמוגדרים באופן מיוחד בתב"ע כולל ייצור פורמלדהיד שפעם היה בשטח המפעל גם מתקן שייצר פורמלדהיד.

ארז הרפז: המפעל לפני הרבה מאוד שנים סגר את המתקן הזה והעביר את זה לאזור אחר, לאזור התעשייה בחיפה.

ארז הרפז: אבל טכנית בתב"ע זה כתוב, והיה אישור לדבר הזה.

ארז הרפז: המפעל נמצא כל הזמן בשיפור מתמיד בייחוד לכל הדרישות שקשורות לנושאים של איכות הסביבה כי גם לבעלי המפעל וגם לעובדים, לכל מי שנמצא שם חשובה הבריאות של התושבים וגם של העובדים וגם של הסביבה.

ארז הרפז: אבל לפעמים נותנים לך כל מיני דרישות שהלוחות זמנים לביצוע שלהם הוא לא סביר ומבחינתנו פה הבעיה.

ארז הרפז: לגבי בריכת האידוי, בריכת האידוי נבנתה על פי דרישת המשרד לאיכות הסביבה.

ארז הרפז: המשרד לאיכות הסביבה נתן מענק למפעל כדי לבנות את הבריכה הזאת וכאשר היא נבנתה והושלמה הוא ביקש לפנות אותה.

ארז הרפז: וכאן התחיל תהליך של כן ולא שלנו מול המשרד להגנת הסביבה ובישיבה בספטמבר 2008 אם אני לא טועה גיל דנקנר המנכ"ל ישב עם איכות הסביבה עם מנהל המחוז הקודם.

ארז הרפז: הוא הסכים לפנות את הבריכה.

ארז הרפז: רק ביקש לוח זמנים סביר כדי לפנות אותה.

ארז הרפז: כמו כל בריכת אידוי בכל מקום אחר בארץ שמפנים אותה.

דב חנין: מתי היא פונתה בפועל?

ארז הרפז: לא קיבלנו לוח זמנים סביר.

ארז הרפז: באוקטובר קיבלנו לוח זמנים שבמרץ היא תהיה מפונה.

ארז הרפז: עכשיו זה בדיוק אחרי חורף, אחרי גשמים.

דב חנין: ומתי פינו אותה?

דב חנין: כרגע היא מפונה אני מבין.

ארז הרפז: היא מפונה ללא הבוצה.

ארז הרפז: הבוצה עדיין לא הספקנו לפנות אותה.

ארז הרפז: את הנוזלים פינינו.

ארז הרפז: פינינו את הבריכה.

דפנה סידס כהן: באוקטובר 2008 התבקשתם לפנות?

ארז הרפז: כן.

ארז הרפז: התבקשנו וגם הגשנו בקשה שלא יתייחסו במשרד לאיכות הסביבה.

ארז הרפז: אפילו לא הואילו בטובם לענות לנו לגבי הבקשה.

ארז הרפז: גם אם פינוי הבריכה נעשה בספטמבר, מקסימום אוקטובר לפני תחילת הגשמים.

דפנה סידס כהן: ביקשתם ארכה לשנה?

ארז הרפז: עד שנה.

ארז הרפז: כדי שבקיץ נפנה אותה ולא בסוף החורף אחרי כל הגשמים שממלאים את הבריכה.

דפנה סידס כהן: בקיץ זה זיהום אוויר הכי גבוה.

דפנה סידס כהן: האידוי הכי חזק.

ארז הרפז: כן אבל תשעים ומשהו אחוז מהמבנים בבריכה גמרנו איתם.

ארז הרפז: זה לגבי בריכת האידוי.

דפנה סידס כהן: נכון להיום מה המצב?

ארז הרפז: הנוזלים מהבריכה פונו כמעט לחלוטין.

ארז הרפז: אם יש עוד משהו זה כבר משהו שהוא עם בוצה.

ארז הרפז: הקטע שאנחנו צריכים להביא ציוד אחר בשביל לשאוב את זה.

ארז הרפז: אנחנו קיבלנו לגבי חידוש היתר הרעלים אנחנו צריכים לעשות פעולות מסוימות עד סוף החודש ואנחנו נעשה אותם.

ארז הרפז: הרישיון להיתר רעלים יחודש.

דפנה סידס כהן: כמה זמן ייקח לכם לשאוב את הבוצה?

ארז הרפז: זה תלוי.

דפנה סידס כהן: בנתונים הקיימים את הנוזלים שאבתם, אמרתם נותרה הבוצה.

דפנה סידס כהן: כמה זמן להערכתם נדרש לכם לפנות?

ארז הרפז: אני מניח ימים ספורים.

דב חנין: ימים ספורים מהיום תשאבו אותה?

נתן בן דהן: לא.

נתן בן דהן: רגע.

נתן בן דהן: המצב בגלל שזו בריכה שעשויה מגומי אי אפשר להכניס לשמה שופל והבהרנו את זה לאיכות הסביבה.

נתן בן דהן: ברגע שייכנס שופל ויפגע בניילון התחתון יהיה חלחול לקרקע ואז אנחנו נפגע בקרקע.

נתן בן דהן: צריך לחכות שהבוצה תתייבש ואז לפנות אותה משם יבשה.

שלומית אבינח: אבל למה שנה שלמה?

ארז הרפז: עכשיו באופן כללי התחלתי להגיד, אני מזמין אתכם לעשות סיור במפעל ולראות את המפעל ואיך הוא נראה כשהוא מסודר וכל התיאורים פה נראים נוראים ואיומים אבל זה ממש לא כך.

ארז הרפז: לא השטח של המפעל, לא דברים שמאוחסנים בו, ולא התהליכים שנעשים בו ולא שום דבר כפי שמתואר פה בצורה כל כך נוראית ואיומה.

ארז הרפז: ממש לא ככה.

ארז הרפז: לגבי עמותת כחול ירוק שגדעון בצלאל עומד בראשה.

ארז הרפז: אני רוצה לציין היתה ישיבה אצלנו במשרד עם המנכ"ל לשעבר של המשרד לאיכות הסביבה שי אביטל, איתם, והוא אמר להם שהמפעל הזה עובד כל כך הרבה שנים, ימשיך לעבוד הרבה שנים.

ארז הרפז: צריך לדאוג לשפר את הדברים אם יש דברים שפוגעים בתושבים ואנחנו הסכמנו על הדברים האלה.

ארז הרפז: הם התנגדו להם.

ארז הרפז: הם התנגדו והמנכ"ל אמר להם הדרך שאתם פועלים בה היא לא דרך נכונה.

ארז הרפז: במקום שנתרום את המפעל לקידום וטיפול בדברים אתם פועלים בצורה לא נכונה.

ארז הרפז: הם הודיעו נחרצות שמה בישיבה שלא מעניין אותם לשפר.

ארז הרפז: מעניין אותם לסלק את המפעל.

ארז הרפז: וככה הם פועלים.

ארז הרפז: כמו שהם פעלו באותה מידה לנסות ולפנות את שייטת 13 מעתלית.

ארז הרפז: גם זה מפריע להם.

ארז הרפז: אז כנראה שזו איזושהי מנטרה.

דב חנין: אתה אומר שבנושאים המקצועיים מישהו ישלים את דבריך?

ארז הרפז: כן.

ארז הרפז: רק עוד דבר אחד, פליטה של פורמלדהיד היא גם עישון סיגריות והיא גם שריפת דלק במנועים של מכוניות ומשאיות.

דב חנין: אני מנסה לשמור על הסבלנות שלי באמת.

דב חנין: אני מנסה לשמור על הסבלנות ולהתנהג אליך בנימוס.

דב חנין: אל תיתן לנו את התשובה הזאת.

דב חנין: בסדר?

דב חנין: אנחנו מוחקים אותה מהפרוטוקול של הוועדה.

דב חנין: אל תספר לי על עישון סיגריות.

דב חנין: אני מנסה להיות מנומס אליך.

ארז הרפז: הקטרים של רכבת ישראל שעוברים בדיוק על גדר המפעל פולטים עשן, בעשן הזה יש פורמלדהיד.

אורי מקלב: השאלה מה היחס.

דב חנין: זאת תשובה שאני מציע לך לבקש בעצמך למחוק אותה מהפרוטוקול.

דב חנין: יש מפעל שזה אחד החומרים המרכזיים בו.

דב חנין: אל תשווה לי את זה לסיגריה.

דב חנין: אמנם אפשר לבקר את הכנסת בהרבה מאוד דברים אבל בכל זאת תתייחס אלינו באיזושהי מידה של כבוד.

ארז הרפז: אני מתייחס בכבוד רב אבל עדיין הקטרים פולטים הרבה כמויות של עשן שיש בהן פורמלדהיד.

נתן בן דהן: לא הספיקו הדפים כי היה לי הרבה מה לרשום.

נתן בן דהן: כתושב עתלית כבר דור שני, בן לראש מועצה שהיה ראש מועצה בעתלית קרוב ל-12 שנה, מעורב במועצה, אני רוצה רק להגיד דבר אחד.

נתן בן דהן: אותי חינכו בצבא שכשהולכים לכבוש יעד צריך להכיר את היעד.

נתן בן דהן: זה שחינך אותי בצבא הוא נוכח פה בין האנשים אבל זה איתי בדם.

נתן בן דהן: האנשים שפה הלכו לכבוש יעד שהם לא מכירים את היעד.

נתן בן דהן: הם לא יודעים מאיפה מגיעים השפכים לים.

נתן בן דהן: הם לא יודעים כלום.

נתן בן דהן: באים בטענה למפעל שהוא העניין המרכזי שם.

נתן בן דהן: בתור מנהל אחזקה בחצי שנה האחרונה הייתי נורא מעורב בקטע של טיפול באיכות הסביבה כי בכל זאת גם אני מגדל 4 ילדים בעתלית.

נתן בן דהן: שני שליש מהאוכלוסייה של עתלית הם המשפחה שלי.

נתן בן דהן: נכון חגי?

נתן בן דהן: ונורא אכפת לי מהם.

נתן בן דהן: הם לא גרים שבע שנים בעתלית או שנתיים בעתלית.

גדעון בצלאל: עשרים וחמש.

דב חנין: אדוני בוא תהיה ענייני.

דב חנין: אני בטוח שאתה תושב עתלית שדואג למשפחתו.

דב חנין: תן לנו תשובות ענייניות לענייני התחזוקה של המפעל שאתה אחראי עליהם.

דב חנין: אנחנו נשמח לשמוע.

נתן בן דהן: בקשר לתחזוקה של המפעל אז נתחיל מגבולות המפעל.

נתן בן דהן: בצד אחד נכון ציינו מגרש כדורגל של עתלית.

נתן בן דהן: מצד שני של המפעל זה שייטת 13 פלוס עוד שני מחנות צבאיים שאני לא יודע אם אפשר יהיה לבנות שם.

נתן בן דהן: המניע העיקרי של האנשים האלה בגלל שהם חברים טובים שלי בעתלית זה נדל"ניסטים שרוצים לבנות שם.

נתן בן דהן: התחילו להסביר לך.

נתן בן דהן: זה שרי אריסון.

נתן בן דהן: וחבר שלי אמר שהישוב יתרחב.

נתן בן דהן: אני לא הבנתי את הקטע למה הישוב מתרחב.

דב חנין: אתה מוכן להתייחס לשאלות של התחזוקה של המפעל?

נתן בן דהן: כן.

נתן בן דהן: בקשר לתחזוקה של המפעל.

נתן בן דהן: פורמלדהיד זה חומר שידוע שהוא מתחבר למים.

נתן בן דהן: אז כמו שהוא ידוע שהוא מתחבר למים והפליטה שלו היא רק מארובה אחת שהיתה לנו בעיה איתה עם מיקסר אני כרגע בסוף החודש התחייבתי לבעל הבית להציב שמה סקרבר, סקרבר שיקלוט את המזיק הזה ולא יפזר אותו לאוויר.

נתן בן דהן: הסקרבר כבר בסוף ההזמנה של החומרים שנדרשים לבנות אותו והוא יוקם עד סוף חודש הבא.

נתן בן דהן: זה אני חושב התאריך שנתנו לנו המשרד לאיכות הסביבה.

דב חנין: איך הוא התייחס לפליטות לא מוקדיות?

נתן בן דהן: בחומרה רבה.

נתן בן דהן: בעל הבית שם כסף בשנים האחרונות, מה שמדאיג אותנו העובדים זה שיהיה מצב כזה שגם בעל הבית יסגור את המפעל ולא יהיה שם.

דב חנין: זה אני מבין שמדאיג אתכם.

דב חנין: ואני בהחלט יכול להבין את הדאגה הזאת.

דב חנין: אני שואל במישור אחר.

דב חנין: איך הסקרבר הזה שאתה מתאר יתמודד עם פליטות לא מוקדיות?

נתן בן דהן: לא מוקדיות כגון בריכה שהיא כבר איננה?

דב חנין: אני לא יודע.

דב חנין: זהו?

דב חנין: זו הפליטה המוקדית היחידה שיש?

נתן בן דהן: היחידה שיש.

נתן בן דהן: היה גם פליטת קיטור.

נתן בן דהן: היתה בריכה שם שאני הייתי אחראי על הפינוי שלה.

נתן בן דהן: את כל הנוזל פיניתי.

נתן בן דהן: ואני יודע שהיום אנחנו מקבלים תשובות מרמת חובב כדי להעביר את החומר לשם על ידי מובילים מאושרים לדבר.

נתן בן דהן: חוץ מזה אין פליטות.

נתן בן דהן: היה רק במיקסר אחד.

נתן בן דהן: לגבי המשך אני ביקשתי מהאנשים ירוקים, לא מבצלאל כי מבצלאל קשה קצת לבקש כי בצלאל המגמה שלו לסגור את המפעל.

נתן בן דהן: ביקשתי מהאנשים, סדק בקיר אפשר לתקן ואת המפעל אפשר לשפר ולייעל ולא לסגור אותו.

נתן בן דהן: שיבואו למפעל.

נתן בן דהן: יערבו אותי בעניין.

נתן בן דהן: אני אין לי בעיה.

נתן בן דהן: אני נמצא בישיבות של הוועד.

נתן בן דהן: נכון חגי?

נתן בן דהן: נמצא בישיבות של הוועד.

נתן בן דהן: אין לי בעיה לתת תשובה לכל שאלה.

שלומית אבינח: אבל למה רק עכשיו?

שלומית אבינח: ממה שאני מתרשמת מעתה ואילך יעשו דברים.

ארז הרפז: זה לא מדויק.

ארז הרפז: נעשו הרבה מאוד דברים קודם.

ארז הרפז: היו הרבה פניות.

נתן בן דהן: זה המשפט שקטעת אותי.

נתן בן דהן: אני באתי אליהם וביקשתי מהם.

נתן בן דהן: מזכיר המועצה הוא כבר קדנציה שנייה.

נתן בן דהן: אולי פעם אחת הוא היה בנושא הגינון ההיקפי של המפעל.

נתן בן דהן: בוא תראה את המפעל.

נתן בן דהן: בוא תראה.

נתן בן דהן: תן מילה טובה.

נתן בן דהן: תראה, צבענו, עשינו, בנינו, סידרנו.

נתן בן דהן: תגיד משהו.

נתן בן דהן: הירוקים אני מזמין אותם.

דורית קניאגין: אני ביקשתי לסייר במפעל ולא אפשרו לי.

דורית קניאגין: אני ביקשתי באופן אישי מהמועצה שיתנו לי לראות פעם אחת את המפעל מבפנים.

אורי מקלב: יש לך עוד מה להוסיף?

נתן בן דהן: אני משפט אחרון.

נתן בן דהן: אני יודע שכתוב שנוטעים עץ מחוץ לישוב והישוב מגיע לעץ לא עוקרים אותו.

נתן בן דהן: לא עוקרים אותו.

אורי מקלב: המפעל זה העץ?

נתן בן דהן: כן בדיוק.

אלדד שרוני: מהיועצים של המפעל.

אלדד שרוני: אני לא אכנס פה בפורום הזה במספרים וכמויות וריכוזים.

אלדד שרוני: הניסיון להציג פה מספרים, כמויות וריכוזים זה לא נכון בפורום הזה.

אלדד שרוני: הוא לא מדויק וזה יטעה את כל השומעים.

אלדד שרוני: לכן גם לא אכנס לזה.

אלדד שרוני: הדוגמאות הכי פשוטות זה שמבצעים מדידה שלא לכל אורך הזמן שצריך לבצע.

אלדד שרוני: היא מדידת זמן חלקית.

אלדד שרוני: אני חושב שחלק מכיר את זה כמו דב חנין.

אלדד שרוני: לוקחים מזה איזה תקן שהוא לעומתי ומשליכים אותו.

אלדד שרוני: בואו לא ניכנס לזה.

אלדד שרוני: אני חושב שהדיון פה צריך להיות דיון אחר לגמרי.

דפנה סידס כהן: עשו בדיקות של 24 שעות.

אלדד שרוני: את רוצה להתווכח איתי על זה?

דפנה סידס כהן: אני אומרת עובדות.

אלדד שרוני: אז בואי.

אלדד שרוני: בואו לא נתווכח על זה.

אלדד שרוני: אני אומר שהמפעל במצב שהוא קיים הוא עושה את המאמצים.

אלדד שרוני: יחד עם זה צריך להבין יש את סרגל החלופות.

אלדד שרוני: יש שתי חלופות קיצוניות.

אלדד שרוני: אחת שאומרים המפעל לא עושה כלום.

אלדד שרוני: סוגר את שעריו.

אלדד שרוני: סוגרים.

אלדד שרוני: לא מוציאים יותר חומרים מסוכנים והולכים הביתה.

אלדד שרוני: החלופה השנייה בכיוון ההפוך לחלוטין לשים לו קייפינג, סוגרים את הכל באיזושהי בועה, שואבים אותה, לא רואים אותו, לא מריחים אותו.

אלדד שרוני: שתי החלופות האלה הן לא חלופות שאני יכול להתייחס אליהן.

אלדד שרוני: אחת, אני לא סוגר מפעל.

אלדד שרוני: אם חס וחלילה אני לא ממן סגירה בקייפינג של מפעל כזה גדול.

אלדד שרוני: זה יפה בטכניון, זה לא יפה כמבחן עלות תועלת ופתרונות.

אלדד שרוני: כל השיחות שחלקכם שמעתם שלא דיברתם אחד עם השני מדובר פה על מישור פתרונות שצריך להחזיק זמן מסוים.

אלדד שרוני: אני האחרון שאדע להגיד אם זה שנתיים, שלוש, ארבע או חמש.

אלדד שרוני: אבל אם מתווים פתרון שצריך להחזיק חמש או שבע שנים זה סוג פתרון שההשקעה בו והטיפול השוטף בו הוא איקס.

אלדד שרוני: אם אומרים שהפתרון הוא לחצי שנה אז כמובן שמשקיעים פחות.

אלדד שרוני: אם אומרים שיש לנו טווח ארוך ישקיעו גם יותר.

אלדד שרוני: אז סך הכול מתבצעות השקעות, כולכם יודעים, מעלים פה נושא של בוצה, הגברת שאלה, מתי?

אלדד שרוני: תוך כמה ימים?

אלדד שרוני: זה לא.

אלדד שרוני: צריך לעשות עיגון הבוצה.

אלדד שרוני: שואלים שאלות ויורים ישר תשובות.

אלדד שרוני: אפשר לקחת את הכול, לקפל לרמת חובב, לשלם מיליון שקל והכול טוב.

אלדד שרוני: זה לא עובד במבחן המציאות.

אורי מקלב: אתה כאיש מקצוע איך היית מדרג היום, הבנתי שאתה אומר שהמפעל עשה הרבה ועושה הרבה כדי לקדם ולמנוע כל זיהום.

אורי מקלב: אבל איך אתה היום מדרג את המפעל מבחינת זיהום הסביבה והמפגעים לתושבים?

אורי מקלב: איפה אתה מעמיד את זה?

אלדד שרוני: יש תוכנית עבודה מובנית שהוכתבה על ידי המשרד להגנת הסביבה ועל ידי איגוד ערים ולפי זה הולכים.

אלדד שרוני: נכון שהיה ערעור.

אלדד שרוני: בעיקר על סרגל הזמנים של הביצוע.

אלדד שרוני: הערעור לא התקבל, מבצעים מיד.

אלדד שרוני: וכול מה שדובר פה על סגירת מערבלים ויניקה וסקרבר יבוצע.

אלדד שרוני: אם מישהו חושב שאפשר מהיום למחר לעשות את זה, זה לא עובד.

אלדד שרוני: זה לא עובד לא טכנית, לא עובד לא במבחן של עלות תועלת, אבל הכול יבוצע.

אלדד שרוני: אני יכול להבטיח בפורום הזה, אני לא יכול להגיד לכם, אף פעם לא תעריכו את המפעל הזה ממחר או בעוד חודשיים אבל הריכוזים יפחתו בהרבה, איכות החיים שלכם תהיה נוחה יותר אבל אני מבקש קצת צניעות.

אלדד שרוני: כשאנחנו מקבלים שלוש תלונות בלילה, הולכים ובודקים את זה במרכז מידע של משרד הגנת הסביבה ואומרים לנו בשעה של התלונה הרוח היתה מזרחית.

אלדד שרוני: אז קמנו ונסענו ומסתבר שזאת היתה גלישת ביוב.

אלדד שרוני: רוח מזרחית שהתלוננתם שהיא באה מהמפעל.

אלדד שרוני: שוב אני לא אומר שאין בעיה מהמפעל.

אלדד שרוני: אבל קצת צניעות בזה, גם קצת בדיקה עצמית, ולא להתלהם.

אורי מקלב: כשתושבים באים ומתלוננים אתה אומר להם קצת צניעות?

אורי מקלב: אתה מודה שהיה להם משהו.

אורי מקלב: אתה רוצה שגם את זה הם לא יעשו?

אורי מקלב: אני מודה לך אדוני.

אורי מקלב: אני לא שמעתי ממך תשובה ממש ברורה בנושא הזה, מה אתה אומר לתושבים.

אורי מקלב: אם אתה יכול להגיד לתושבים, תשמעו אתם יכולים להיות רגועים, אין לכם שום בעיה בנושא המפעל.

אורי מקלב: זה שאתה אומר שהמפעל עושה זה חשוב, גם לנו חשוב לשמוע את זה.

אורי מקלב: אתה יכול להגיד להם תשמעו, תהיו רגועים, אני את הילדים שלי אין לי שום בעיה לשים לגור ליד המפעל.

אורי מקלב: אני מבין שאתה לא יכול לתת תשובה.

אורי מקלב: עכשיו, אני באמת מודה לחבר הכנסת חנין שאתה שומע בסבלנות אבל עכשיו זה הזמן והעת שאתה תשמיע את דבריך.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני ראשית רוצה לברך אותך על עצם קיומו של הדיון הזה.

דב חנין: הוועדה הזאת יכולה להיות ואני מקווה שהיא תהיה תחת הנהגתך אמצעי מאוד חשוב לפניות שהן מאוד מאוד רבות של אזרחים שמודאגים בנושאים סביבתיים והיום זו תופעה שקיימת בכל רחבי הארץ.

דב חנין: טוב שהוועדה הזאת מרימה את הכפפה הזו ומתחילה לעסוק ולהוביל התמודדות עם מפגעים שמטרידים תושבים.

דב חנין: בעניין המפעל הזה אדוני היושב ראש ברור שאם היינו היום יכולים להתחיל ולתכנן את הדברים בצורה ראויה ונכונה לא היינו בונים מפעל כזה בסמוך למקום ישוב כפי שזה נעשה.

דב חנין: בהחלט ראוי בטווח רחוק לחשוב על פתרונות אחרים אלטרנטיביים.

דב חנין: על הפרדה של סוגים כאלה של מפעלים, סוגים כאלה של תעשייה לבין ריכוזים של מגורים ושל חיים של בני אדם.

דב חנין: אבל כרגע המפעל הזה נמצא שם ונקודת המוצא שלנו צריכה להיות התמודדות עם המפעל כפי שהוא נמצא שם.

דב חנין: אני לא הייתי מציע שכאשר אנחנו מנסים להתמודד עם המפעל נתמודד עם המפעל כאילו שזה פתרונות זמניים.

דב חנין: נגיד מראש, טוב זה רק לשנתיים, שלוש, אז בואו נקל כי במילא עוד שנתיים או שלוש יקרה משהו אחר.

דב חנין: אנחנו מתוך ניסיון במדינת ישראל יודעים ששנתיים שלוש יכולים גם לקחת הרבה הרבה יותר.

דב חנין: לכן צריך להתייחס למפעל כזה בסטנדרטים מאוד רציניים ומאוד מתאימים כדי שהבריאות של התושבים לא תיפגע ולא יגרמו נזקים שאנחנו לא רוצים בהם.

דב חנין: אני חייב לומר לך אדוני היושב ראש אני מוטרד בעיקר משלוש בעיות.

דב חנין: הבעיה הראשונה היא הבעיה של הפליטות הלא מוקדיות.

דב חנין: הפליטות הלא מוקדיות הם לא רק עניין של הבריכה אם כי הבריכה היא בוודאי מקור רציני לפליטות לא מוקדיות וזה שאומרים לי שאין נוזלים אבל נותר בוצה זה כמובן לא מרגיע אותי.

דב חנין: הבוצה היא בעצמה בעיה.

דב חנין: אי אפשר להגיד שפתרנו משהו כשהבוצה נשארה שם עם כל החומרים שכלולים בה.

דב חנין: זו בעיה אחת שהיא מאוד מטרידה.

דב חנין: בעיה שנייה שהיא מאוד מטרידה היא הבעיה של הפוטנציאלים המסוכנים.

דב חנין: זה בסופו של דבר מפעל שיש בו חומרים מסוכנים.

דב חנין: אנחנו לא יודעים להעריך בצורה טובה, אני לא אומר את זה דווקא כביקורת על המפעל.

דב חנין: אני אומר את זה לעצמנו.

דב חנין: אנחנו לא יודעים להעריך מספיק טוב פוטנציאל של נזקים ותקלות.

דב חנין: עובדה היא שאנחנו כל פעם חושבים שאנחנו נערכים לאיזו טעות ואז אנחנו מופתעים לרעה.

דב חנין: לכן עקרונות של זהירות מקדימה הם עקרונות מאוד מאוד חשובים בנושא הזה.

דב חנין: אני אומר את זה באמת לא רק מנקודת הראות של התושבים ושל העובדים שאני גם דואג להם אלא גם מנקודת הראות שלכם כמפעל.

דב חנין: כשאתם מסתכלים על המפעל שלכם במבט של סיכונים אתם צריכים לקחת בחשבון שיש פה פוטנציאל לא פשוט של תקלות ועם התקלות האלה יכולים להיות נזקים שהם נזקים מאוד קשים.

דב חנין: הבעיה השלישית שמטרידה אותי היא הרקורד של ההפרות.

דב חנין: יש פה מפעל עם רקורד של הפרות.

דב חנין: אפשר להגיד שהיום פותחים דף חדש.

דב חנין: אני תמיד אשמח לשמוע.

דב חנין: אני בעד דפים חדשים.

דב חנין: אבל יש פה רקורד של הפרות שהוא מדאיג.

דב חנין: מול הרקורד אני חייב להגיד, שלמה זו ההזדמנות לברך אותך על תפקידך החדש, באמת אני בטוח שאתה תיכנס לתפקיד הזה במרץ ובהרבה אנרגיה.

דב חנין: קיבלת מחוז לא פשוט לטיפול.

דב חנין: אני מאוד מקווה שהמשרד להגנת הסביבה ינהג בצורה תקיפה מול הפרות שיתרחשו בעתיד.

דב חנין: וגם פה צריך לומר שלושה דברים.

דב חנין: דבר ראשון, הסטנדרטים המשפטיים הולכים להשתנות.

דב חנין: אנחנו עומדים בפני כניסתו של חוק אוויר הנקי לתוקף.

דב חנין: אנחנו ניכנס למשטר מחמיר של היתרי פליטה.

דב חנין: גם אתם צריכים להיערך לזה.

דב חנין: התאחדות התעשיינים צריכה להיערך לזה.

דב חנין: כולנו צריכים להיערך לזה.

דב חנין: זה הולך לקרות.

דב חנין: זה כבר נמצא בקנה וזו מציאות שאמנם היא תקבל תוקף חוקי סופי בחודשים ובתקופה הקרובה אבל זו המציאות שאנחנו נכנסים אליה.

דב חנין: האלמנט השני זה האלמנט של צעדים משפטיים.

דב חנין: אי אפשר שדברים יעברו לסדר היום בלי סנקציות משפטיות מול הפרות ומול מפירים כשאנחנו מדברים על דברים שיש להם השלכות על בריאות הציבור.

דב חנין: אני נפגשתי כמה פעמים עם השר החדש להגנת הסביבה.

דב חנין: ואני מקווה שהמסר שהוא מתחייב עליו יעבור באמת לכל הדרגים במשרד.

דב חנין: והמסר הזה כפי שהוא חוזר ואומר הוא מסר של אפס סובלנות.

דב חנין: אפס סובלנות למפעלים שמזהמים ופוגעים ומפרים.

דב חנין: אני מברך על המסר הזה.

דב חנין: אני חבר כנסת מהאופוזיציה אבל אני אמרתי לו שככל שהוא יחזור על המסר הזה הוא יקבל תמיכה וגיבוי מאיתנו בכנסת, קואליציה ואופוזיציה כאחד, השדולה החברתית סביבתית וכל מסגרת אחרת.

דב חנין: אני רוצה לומר משפט אחד לעובדים.

דב חנין: תאמינו לי שאני דואג לכם.

דב חנין: ואני דואג גם לפרנסה שלכם.

דב חנין: אני לא רוצה שהפרנסה שלכם תיפגע.

דב חנין: אבל אני כבר ראיתי יותר מדי פעמים, תאמינו לי, בסרט הזה שהעובדים נשלחים להגן על הפרנסה שלהם והם בצדק רוצים להגן על הפרנסה שלהם אבל הם לא מספיק מבינים שצריך גם להגן על הבריאות שלהם.

דב חנין: כשאני מגן על תושבים מפני פליטות לא מוקדיות אני מגן גם עליכם.

דב חנין: על הבריאות שלכם ועל המשפחות שלכם ועל העתיד שלכם ולכן בסופו של דבר האינטרס שלכם הוא אינטרס של סטנדרטים סביבתיים מאוד מאוד רציניים.

דב חנין: גם אם זה יעלה לבעלי המפעל קצת יותר כסף.

דב חנין: אז יעלה להם יותר כסף הם יעשו את מה שצריך.

דב חנין: שתי נקודות אחרונות.

דב חנין: העניין של המידע.

דב חנין: אני מאוד שמח שנפתר פה.

דב חנין: אני מבין שמהיום כל בקשה למידע, אני לא רוצה להיכנס לשאלה מה היה בעבר כי העבר מאחורינו, העתיד לפנינו, כל בקשה למידע שתוגש תקבל מענה מיידי גם מהמשרד להגנת הסביבה, גם מהמועצה.

דב חנין: אני מבין שגם המפעל יענה לבקשות של מידע.

דב חנין: כדי שקודם כל אתם תדעו מה קורה.

דב חנין: אפשר יהיה להתווכח יותר טוב, פחות טוב אבל לפחות האינפורמציה תהיה גלויה.

דב חנין: אני חושב שהתחנה של אוקטובר 2009 היא תחנה מאוד משמעותית.

דב חנין: רישיון העסק החדש צריך להיות רישיון עסק שונה.

דב חנין: הוא צריך לכלול תשובות לכל השאלות שעומדות על הפרק.

דב חנין: לכן אני שמח אדוני היושב ראש שבאמת יזמת את הדיון הזה השבוע בדיוק מפני שיש עוד מספיק זמן להיערך ולבנות ולהסביר למפעל מראש מה הם הסטנדרטים שהולכים לדרוש ממנו כדי שלכולם יהיה ברור שבאוקטובר 2009 אנחנו נכנסים לסרט חדש.

דב חנין: תודה רבה.

חגי עטיה: לא התייחסת למענק.

אורי מקלב: הוא לא יכול להתייחס לזה.

אורי מקלב: לא הכול אנחנו יודעים אבל אנחנו מוכנים להיות שותפים בזירוז.

יודקה שגב: אדוני היושב ראש אתה שאלת שאלה מה התשובה לתושבים.

יודקה שגב: התשובה מאוד פשוטה.

יודקה שגב: המפעל הזה ייסגר.

יודקה שגב: אם לא יינתן לו אישור ולא יגיעו לנקודת איזון נכונה בין הדרישות של המשרד לאיכות הסביבה לבין היכולת של המפעל לבצע את הדברים המפעל ייסגר.

יודקה שגב: אני אומר לך את זה באחריות בשם הבעלים.

יודקה שגב: עם כל הכאב של 150 עובדים שעובדים באופן ישיר הרבה מאוד שנים ועוד 50 אנשים שמתפרנסים מהמפעל הזה באופן עקיף פשוט יצטרכו לחפש פרנסה במקום אחר.

יודקה שגב: המפעל הזה מייצא 96% מהתוצרת שלו לחוץ לארץ ואני אומר לך אין היגיון במדינת ישראל להקים פה מפעל ש-96% מהיצוא שלו הוא לחוץ לארץ.

יודקה שגב: חומר הגלם בחוץ לארץ, הלקוחות בחוץ לארץ.

יודקה שגב: בשביל מה להקים פה מפעל?

יודקה שגב: ולכן אני חושב שהנקודה הנכונה היא נקודת האיזון.

יודקה שגב: החלק הראשון הוא רגולטיבי ובהחלט פה אנחנו מחוברים לדב חנין ולחבורה של חברי כנסת יחד עם המשרד לאיכות הסביבה שמנסים להסדיר את עניין הרגולציה.

יודקה שגב: אתן לך למשל דוגמה.

יודקה שגב: בריכת האידוי שדובר עליה.

יודקה שגב: מה זה היה?

יודקה שגב: זה היה רגולציה שנקבעה לפני 6 שנים.

יודקה שגב: החליטו להקים את הבריכה.

יודקה שגב: מישהו נתן הוראה ונתן גם אישור להקים את הבריכה.

יודקה שגב: אז היום הבריכה אינה עונה על התנאים הסבירים.

יודקה שגב: מה הבעיה של התעשייה?

יודקה שגב: חוסר ודאות.

יודקה שגב: שום דבר אנחנו לא יודעים.

יודקה שגב: אנחנו יודעים מצד אחד מה שער הדולר.

יודקה שגב: אנחנו לא יודעים מה קורה בנמל אם אפשר לייצא סחורות ואנחנו גם לא יודעים מה הרגולציה של איכות הסביבה.

יודקה שגב: אז יש עכשיו שורה שלמה של חוקים שהסתיימו, חלקם עדיין בתהליך לרבות תקנות שצריך להתקין על מנת שכולם יהיו על מכנה משותף אחד.

יודקה שגב: אנחנו תומכים בתקינה האירופית מסיבה אחת פשוטה.

יודקה שגב: אלה הם גם השווקים שאנחנו מתחרים איתם.

יודקה שגב: אנחנו תומכים באימוץ התקינה הזאת.

יודקה שגב: לא רק תקינה אלא כל הרגולציה שעומדת מסביבה.

יודקה שגב: לכן אני חושב שצריך לתת למפעל להמשיך את העבודה שלו מול המשרד לאיכות הסביבה.

יודקה שגב: להסדיר את לוח הזמנים הנכון האפשרי על מנת שהוא יוכל לבצע את כל הדברים שהוא נדרש להם.

יודקה שגב: ולא, אני אומר, אני חוזר ואני אומר, המפעל ייסגר והעובדים ילכו הביתה עם כל הכאב שבעניין.

יודקה שגב: תודה רבה.

מיכה בר חנן: רציתי רק להעיר דבר אחד.

מיכה בר חנן: אני ברשות הסרטן.

מיכה בר חנן: אני מתעסק בתברואה סביבתית.

מיכה בר חנן: אני רוצה דווקא לומר שתי מילים בכיוון אחר דומה לזה.

מיכה בר חנן: כבר התחילו לעשות את זה בארץ.

מיכה בר חנן: בדרך כלל מבקשים לא ברישיון עסק, יותר בהקמה של דברים אחרים, תזכיר השפעה על הסביבה שהוא נטול השפעה על הבריאות.

מיכה בר חנן: מה שאנחנו מנסים בשנים האחרונות ובמקרים בודדים די מצליחים לגרום לכך שייעשה תזכיר השפעה על הבריאות.

מיכה בר חנן: בוודאי במתאר כזה כמו שמדובר פה.

מיכה בר חנן: במפעל שקיים בתוך אוכלוסייה וזו לא אשמתו שהאוכלוסייה התרבתה ונעשתה צמודה אליו, אלה דברים שרואים אותם הרבה.

מיכה בר חנן: אבל צריך לנצל את הנושא של רישיון עסק.

מיכה בר חנן: המתודולוגיה ידועה.

מיכה בר חנן: היכולות קיימות.

מיכה בר חנן: נגיד בשיתוף פעולה עם איגוד ערים למשל אפשר לעשות תזכיר השפעה על הבריאות.

מיכה בר חנן: הדברים ברורים.

מיכה בר חנן: צריך ניטור.

מיכה בר חנן: ניטור שצריך להיות ניטור מתמשך באזור שבו נמצאים האנשים בליווי כל הנושאים של ההשפעה האפשרית על הבריאות כשאני רוצה להזכיר בעניין הזה, מדברים על פורמלדהיד.

מיכה בר חנן: עכשיו שוב אני מבין שהפורמלדהיד זה אחד החומרים שיודעים שהמפעל הזה פולט לסביבה.

מיכה בר חנן: סביר להניח שגם יש חומרים אחרים שאולי לא נתנו את הדעת עליהם אבל הבעיה היא, ומאוד מפחיד אנשים הנושא של סרטן.

מיכה בר חנן: אז כן פורמלדהיד זה חומר מסרטן ידוע נקבע כגורם.

אלי אלקובי: אני הייתי צריך למות מזמן.

מיכה בר חנן: חס וחלילה.

מיכה בר חנן: תחיה עד מאה ועשרים ידידי.

מיכה בר חנן: זה שחומר מסוים הוא מסרטן ידוע זה לא אומר שכל מי שנתקל בו חולה בסרטן אבל הוא מסרטן ידוע וברור גורם לסרטנים בדרך כלל בשאיפה למערות האף.

מיכה בר חנן: חשוד גם בלוקמיה וסרטנים אחרים אבל הרבה לפני זה פורמלדהיד גורם ל-COPD למחלה חסימתית של הריאות.

מיכה בר חנן: הוא גורם לתסמינים נשימתיים ומחלות ריאתיות חמורות שכמו שאני לא מאחל לאף אחד לחלות בסרטן אבל יש מחלה כזאת כמו COPD שבן אדם לא מסוגל לתפקד ונאלץ לסחוב את עצמו עם בקבוקי חמצן עד שהוא הולך לעולמו.

מיכה בר חנן: זה לא שעשוע יותר גדול מסרטן ולא פחות מסרטן.

מיכה בר חנן: כך שסרטן למרות שתקשורתית אני מכיר את הנושא שסרטן מאוד מפחיד ומאוד מרשים הפורמלדהיד יודע לעשות מחלות אחרות שהן לא פחות סימפטיות מסרטן.

מיכה בר חנן: מה שאני רוצה להציע זה שהנושא של תזכיר השפעה בריאותית צריך לדעתי להיכנס כחלק ובוודאי במתאר כזה להיכנס כחלק מהדרישות.

שלומית אבינח: אתם צריכים לחייב את זה ממשרד הבריאות.

מיכה בר חנן: משרד הבריאות הוא לא כל כך צד בנושא הזה אבל אני אומר במסגרת הרישיון וההיתר או שהוועדה הזאת יכולה להמליץ על ביצוע כזה תזכיר בשביל לקבל את ההיתרים הנדרשים.

אורי מקלב: יש מומחים בנושא הזה שמתמקדים בנושאים האלו?

אורי מקלב: למרות שעשו בדיקות זיהום הם לא פועל יוצא לא במשמעות של זה.

מיכה בר חנן: העניין הוא כזה שמי שעושה את בדיקות הזיהום עם כל הכבוד אין לו שום מושג על הבריאות.

מיכה בר חנן: כלומר יש לו מושג כזה באופן כללי שזה חומר שהוא קרא בספר שיכול להיות שיש לו השפעה על הבריאות וזה נראה לו השפעה טובה או השפעה כזאת ואחרת.

מיכה בר חנן: העניין הוא כזה שמומחי בריאות עושים את תזכיר של השפעה.

מיכה בר חנן: אני רק יכול לתת דוגמה שכשבתי הזיקוק לנפט בחיפה ביקשו להגדיל את המפעלים שלהם שמה אז הוועדה המחוזית או המקומית דרשה כדרישה לדון בנושא הזה תזכיר השפעה בריאותית.

מיכה בר חנן: זה לא דבר שהוא מעוגן בחוק נכון להיום.

שלומית אבינח: מי צריך לדרוש את זה?

שלומית אבינח: הרשות?

מיכה בר חנן: אני אומר במקרה הספציפי הזה לדעתי מי שנותן את ההיתר למפעל הזה לדעתי צריך בתנאים שוב ללכת להבין שזה דבר שלא נעשה בשבוע וכולי.

מיכה בר חנן: אבל לדרוש לדעתי את ביצוע של תזכיר השפעה בריאותית במקרה הזה כחלק מהדרישות.

מיכה בר חנן: יכול להיות שלפי החוק יש לכם את האפשרות לדרוש את זה.

מיכה בר חנן: מישהו צריך לדרוש את זה.

אורי מקלב: משרד הבריאות לא רואה את עצמו אחראי לזה?

מיכה בר חנן: כי אנחנו לא נותנים את ההיתרים למפעל.

מיכה בר חנן: המפעל לא בא לשאול אותנו בשביל לקבל היתר.

מיכה בר חנן: נכון?

שלמה כץ: אז בואו תעבירו אלינו את ההנחיות לתזכיר כזה ואנחנו נעביר את זה הלאה.

שלמה כץ: אז כמו שנאמר אני סך הכול שבועיים בתפקיד הזה אבל 11 שנה מקודם ניהלתי את מחוז צפון.

שלמה כץ: מה שאני רואה פה זה איזשהו סצנריו בדיוק של תעשיות אלקטרו כימיות.

שלמה כץ: חבל לי שגם המנכ"ל וגם ראש המועצה לא נמצאים פה.

שלמה כץ: ואני שמח שנתתם לי את השבוע הזה כי נתתם לי גם אפשרות לפעול בשבועיים האלה.

שלמה כץ: אבל נתן כמו שאמרת בדיוק כמו שלא נתתי לחבר'ה בלבנון להרוג אותך אני גם לא אתן לגיל דנקנר.

שלמה כץ: ואני מזכיר לך שתעשיות אלקטרו כימיות העובדים כשישבו אצלי בישיבה הראשונה באו אותו דבר ואמרו אותו דבר.

שלמה כץ: איפה סרטן?

שלמה כץ: מה סרטן?

שלמה כץ: היום הם תובעים אותי למה לא סגרתי אותם לפני 10 שנים.

שלמה כץ: בדיוק באותו מצב.

שלמה כץ: אני אומר לך זה המצב.

שלמה כץ: אני מציע לך לך לדבר עם העובדים בתעשיות אלקטרו כימיות.

אלי אלקובי: 45 שנה אני מתרחץ עם הפורמלדהיד.

שלמה כץ: זה בדיוק מה שאמרו לי בתעשיות.

שלמה כץ: ככה.

שלמה כץ: בדיוק אותו דבר.

אלי אלקובי: אחד התלונן?

אלי אלקובי: מישהו התלונן?

אלי אלקובי: צריך להוציא דברים נכונים ולא לכתוב סתם.

דב חנין: קודם כל אדוני אני ממליץ לך להפסיק להתרחץ בפורמלדהיד.

אלי אלקובי: אני אומר לך שזה יותר טוב.

אלי אלקובי: לא קורה שום דבר גם.

אלי אלקובי: זה יותר טוב מאלה הירוקים.

אלי אלקובי: אין להם מה לעשות אוכלי חינם.

אלי אלקובי: זה מה שעושים במקום לעבוד.

אלי אלקובי: מדינה צריכה להתקיים ממשהו.

אלי אלקובי: איך אתם מתקיימים בכנסת?

נתן בן דהן: יש פנסיונרים של המפעל ואף אחד מהם לא חולה סרטן.

נתן בן דהן: פתאום מתעורר הסרטן.

נתן בן דהן: מאיפה הבאתם אותו?

נתן בן דהן: אולי אתם גורמים לסרטן לאנשים.

נתן בן דהן: תגידו שהולכים לבנות שם על ידי נדל"ניסטים.

אורי מקלב: רבותיי, באתם מעתלית, נתתי לכם את האפשרות.

אלי אלקובי: אתם יכולים גם לזרוק אותנו.

דב חנין: לא רוצים לזרוק אתכם.

אלי אלקובי: ככה מתייחסים לבן אדם ששירת בצבא ועבד כל החיים שלו ולזרוק אותו לרחוב, בטח שזה אנחנו נסכים.

אלי אלקובי: גם אני יש לי ילדים בעתלית.

אלי אלקובי: גם אני גר בעתלית.

אלי אלקובי: גם אני תושב בעתלית.

אלי אלקובי: לא רוצה שהבנים שלי יהיו חולים.

אורי מקלב: אנחנו גם מאחלים לך בריאות טובה וחיים ארוכים וגם פרנסה טובה.

אלי אלקובי: אם יש רעלים שיסגרו.

אלי אלקובי: אבל דברים כאלה אין.

אלי אלקובי: שיבואו לבדוק.

שלמה כץ: אז כמו שאמר חבר הכנסת דב חנין אני מיישם את מדיניות השר ולא רק תקנים ולא רק מדידות אלא גם חובת הזהירות המוקדמת עם אפס סלחנות לתעשייה מזהמת.

שלמה כץ: בשבועיים שאני נמצא פה הייתי מיד ביום השני שאני במחוז במפעל.

שלמה כץ: עשיתי שם ביקורת פתע.

שלמה כץ: אני אומר לכם המצב במפעל הוא לא טוב.

שלמה כץ: מיד זימנתי אותם לשימוע.

שלמה כץ: אולי אני אעבור על עיקרי השימוע.

ארז הרפז: לא.

ארז הרפז: רק תדגיש שאת מכתב השימוע הכנת לפני שבאת למפעל.

שלמה כץ: כי ידעתי מה קורה שם.

ארז הרפז: ידעת?

שלמה כץ: בוודאי.

שלמה כץ: ידעתי מחומר הרקע שקראתי את כל ההיסטוריה של המפעל כולל ההרשעות שהיו לו בעבר בבית דין.

שלמה כץ: כן?

שלמה כץ: נכון באתי עם מכתב רשום והזדעזעתי ממה שראיתי.

שלמה כץ: אבל אני אומר לך עוד פעם הכול בשביל לשמור עליך.

שלמה כץ: בסיפא של השימוע אני אומר שאני שוקל שלא לחדש את היתר הרעלים למפעל המסתיים בתחילת יולי ולהוציא צו פינוי פסולת חומרים פורמלדהיד.

שלמה כץ: כשראו את סיכום השימוע הזה אז התחילו לזוז הדברים ובאמת בתוך פחות משבוע פונתה לפתע הבריכה.

שלמה כץ: פחות משבוע.

שלמה כץ: מה שלקח שנה.

שלמה כץ: לצערי לא פונתה גם הבוצה.

שלמה כץ: אני גם מיד אחרי זה שקלתי את זה וסירבתי לחידוש היתר הרעלים וקיבלתם סירוב להיתר הרעלים וצו פינוי.

שלמה כץ: לכל הפורמלדהיד כולל הקוביות, כולל החומר גלם, וצו פינוי קיבלתם היום בבוקר.

שלמה כץ: צו פינוי לכל הפורמלדהיד כולל הבוצות.

שלמה כץ: את זה אני אשמח לאשר בוועדה.

שלמה כץ: ואני אומר לכם וגם תמסרו לבעלים, המפעל לא ימשיך לעבוד כשהוא מסרטן אנשים.

שלמה כץ: הוא לא ימשיך לעבוד כשיש בוצה וכשהוא לא מפנה פסולת חומרים מסוכנים וכשמשת

שלמה כץ: חררים חומרים מסוכנים דרך הארובות.

שלמה כץ: כל מה שתלוי בי.

שלמה כץ: ירצה בית המשפט לתת לו להמשיך לעבוד, מה שתלוי בי, כמי שאחראי לאיכות הסביבה, שמעתי את הממונה על הרישום, וזה לשמור עליכם.

שלמה כץ: לא ימשיך לעבוד מפעל שמסרטן בני אדם.

אורי מקלב: מבחינת התקנים יש היום תקנים מסודרים?

אורי מקלב: מפעל שהיום רוצה להכין את עצמו.

אורי מקלב: יש היום ועדה, איך קראו לה, אלמוג?

דפנה סידס כהן: לא ועדת אלמוג קבעה דברים אחרים.

דפנה סידס כהן: ועדת אבימלך הגישה המלצות ב-2006 לשר לאיכות הסביבה ודובר על תקני פליטה.

דפנה סידס כהן: היא אמרה שלמעשה גם הדברים יהיו קבועים, זה לא יהיה נתון למשא ומתו פר מפעל, גם יהיה פה אלמנט של שקיפות, וגם זה יאפשר למפעלים תכנון ארוך טווח.

שלמה כץ: אז כמו שאמרתי ישנם שני סוגי תקנים.

שלמה כץ: תקני הפליטה ניתנו להם ברישיון לעסק.

שלמה כץ: שגם בבדיקות שנעשו לא עומדים בהם.

שלמה כץ: אבל הבעיה בתקני הפליטה שמראש הם לא יכולים לשקף מכיוון שהם לא אוספים בצורה משמעותית את הכול לנקודה מוקדית וזה יוצר גם פליטות לא מוקדיות.

שלמה כץ: לכן הבעיה היא יותר מורכבת.

שלמה כץ: מעבר לזה שהבריכה היא כולה פליטות לא מוקדיות ולכן אי אפשר ככה להתייחס לזה כפליטות כאלה.

שלמה כץ: אבל גם אלדד, מיליון שקל, שזה הרבה פחות לדעתי, זה לא סכום משמעותי למפעל כזה.

שלמה כץ: אני אומר לך מיליון שקל זה הרבה יותר ממה שנדרש וחבל שנציג התאחדות התעשיינים יצא מפה, אני אומר לכם שאפשר היה לפתור את זה.

שלמה כץ: כמו שזה נפתר בשבוע, מה שמשכו שנה.

שלמה כץ: אפשר לפתור גם את הבוצה היום ואפשר להתקין את הסקרברים עד סוף השבוע או עד סוף החודש ולסגור את האטימות כמו שצריך ולעבוד בצורה כזאת שהמפעל לא יסרטן.

נתן בן דהן: למה להגיד לסגור מפעל?

נתן בן דהן: הכול מקובל שלמה.

נתן בן דהן: תגידו מה לעשות נעשה.

שלמה כץ: אמרנו מה לעשות אבל לא עשיתם.

דב חנין: אדוני היושב ראש אני רק רוצה לנצל את ההזדמנות כדי, אני חושב שגם בשמך אדוני היושב ראש כדי לברך אותך שלמה על הדברים הברורים, החדים, החשובים האלה שהמשרד להגנת הסביבה אומר ואנחנו מחזקים את ידיכם ונעמוד לצידכם ומאחוריכם במערכה הזו להגן גם על הציבור וגם על העובדים, על הבריאות של כולנו כמו שצריך.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לסכם את הדבר הזה.

אורי מקלב: גם אחרי מה שאמר שלמה אתם עוד רוצים?

שחף פישמן: שני דברים ממש קצרים.

שחף פישמן: אחד, ניסו להציג אותנו בתור אנשים ירוקים, לא עובדים, אין לנו מה לעשות, נדל"ניסטים, כל מיני דברים.

אורי מקלב: אמרו לי ואני אומר את זה בשקיפות מלאה, אמרו לי שאחד מהפעילים יש לו מגרש צמוד למפעל.

שחף פישמן: אז קודם כל אין לנו מגרשים.

שחף פישמן: אני בכלל לא ירוק.

שחף פישמן: זה דבר ראשון.

שחף פישמן: דבר שני, אנחנו אף אחד, אני מעולם לא אמרתי שיש לנו מנטרה לסגור מפעל, שאני בלילה מתעורר שטוף זיעה, אני חייב לסגור את המפעל.

שחף פישמן: בחיים לא.

שחף פישמן: לא רוצה לסגור שום מפעל.

שחף פישמן: אבל אני רוצה לדבר על איזה דבר.

שחף פישמן: הבת שלי נמצאת בגן שמרוחק 300 מטר מהמפעל.

שחף פישמן: קו אווירי.

שחף פישמן: ולי זה מאוד קשה באופן אישי לשבת מול אנשים ואני יודע מה זה פרנסה, אני גם מעסיק אנשים, תאמין לי זה לא בא בשוויון נפש.

שחף פישמן: אני כבר לא יכול לישון בלילה כשאני יודע שבסביבה איפה שהבת שלי נמצאת יום יום יש זיהום אוויר.

שחף פישמן: אני לא יכול.

שחף פישמן: לא מעניין אותי כלום.

שחף פישמן: מצידי ימות העולם.

גדעון בצלאל: משפט אחד שחייב להיאמר למנהל המחוז החדש.

גדעון בצלאל: במשך 10 השנים שאני עובד בהתנדבות בנושא הסביבתי עם דגש על ההתנדבות אני התעסקתי עם הרבה נושאים.

גדעון בצלאל: זו הפעם הראשונה שאני מרגיש שיש לי עם מי לדבר במשרד להגנת הסביבה ואני מבקש שהוועדה תתמוך ותחזק הן את השר עם הרוח החדשה.

נתן בן דהן: יושב ראש הוועדה כמו שהציגו לך תמונות של הטענות, אני רוצה להשמיע לך הקלטות ואולי להביא את זה גם לידיעת שלמה כץ יושב ראש המחוז, מאיפה מגיע הפורמלדהיד לעתלית.

נתן בן דהן: שלמה אני באתי אליך לישיבת הוועד האחרונה.

נתן בן דהן: היו ענייני כספים אני נכנסתי בעניין איכות הסביבה.

עמית רבין: בקשה לחברי הכנסת.

עמית רבין: זה בנוגע למה שנאמר פה, זה משרד הבריאות ומשרד לאיכות הסביבה.

עמית רבין: אני מאמין שיש פה מקום לחקיקה לחזק את הנושא הזה של קשרים, להקים את המכון לאיכות סביבה או איך שיקראו לזה מכיוון שאם יש מצב שבו יש רישיונות עסק שצריכים לקבל אישור של סקר השפעה על הסביבה, אז כן, צריך לשבת ואני מבקש ממשרד הבריאות.

עמית רבין: חייבים.

מוחמד מראענה: המפעל קיים אצלנו מזה 40 שנה.

מוחמד מראענה: איפה החבר'ה היו לפני 20 שנה?

מוחמד מראענה: איכות הסביבה איפה היתה לפני 20 שנה?

מוחמד מראענה: אני עובד משנת 73.

אורי מקלב: לא היה איכות סביבה.

אורי מקלב: אתה צודק מה שאתה אומר.

אורי מקלב: זה דברים שדיברו פה.

אורי מקלב: דברים השתנו.

מוחמד מראענה: נכון השתנו.

מוחמד מראענה: אני עובד משנת 72.

מוחמד מראענה: בערך 30 שנה.

מוחמד מראענה: הייתי נוער כשהתחלתי לעבוד במפעל.

מוחמד מראענה: אני כבר מבוגר.

מוחמד מראענה: אני לא יכול לעמוד על הרגליים שלי.

מוחמד מראענה: אני מתפרנס מהמפעל.

מוחמד מראענה: שלושה ילדים שלי עובדים במפעל.

מוחמד מראענה: אבא שלי נהיה חולה.

מוחמד מראענה: הייתי קטן, הייתי נוער.

מוחמד מראענה: גידלתי את כל המשפחה שלי, את האחים שלי.

מוחמד מראענה: כולם התחתנו.

מוחמד מראענה: אחר כך אני התחתנתי.

מוחמד מראענה: אני גם בניתי בית.

מוחמד מראענה: כל הילדים שלי התחתנו.

מוחמד מראענה: ברוך השם יש לנו בעל בית טוב.

מוחמד מראענה: עזר לנו הרבה.

מוחמד מראענה: אני מתפרנס מהמפעל וכל הילדים שלי מתפרנסים מהמפעל.

מוחמד מראענה: אנחנו מתקיימים מהמפעל עד עכשיו באמונה.

מוחמד מראענה: אני בחור ערבי.

מוחמד מראענה: כשכולם הולכים לצבא הבאתי את הילדים שלי למפעל וכל המשפחה כאילו שזה מפעל שלי.

מוחמד מראענה: המפעל מתפקד.

מוחמד מראענה: כולם חיים בסדר.

מוחמד מראענה: יש יהודים חיים בסדר.

מוחמד מראענה: גם ערבים חיים בסדר.

מוחמד מראענה: אני מנהל משמרת שמה.

מוחמד מראענה: גם על יהודים גם על ערבים.

מוחמד מראענה: כולם חיים בסדר שמה.

מוחמד מראענה: כולם אוכלים שמה.

מוחמד מראענה: זו הפרנסה שלנו, זה הלחם שלנו המפעל.

מוחמד מראענה: אנחנו כולנו משפחה אחת עד עכשיו.

אורי מקלב: תודה מוחמד.

אורי מקלב: אנחנו באמת התרשמנו מהדברים.

אורי מקלב: אולי לא מספיק ביטאנו את הדאגה שלנו לעובדים.

אורי מקלב: כשעובדים עובדים כל כך הרבה שנים במפעל אחד זה מראה את הקשר שיש להם למפעל.

מוחמד מראענה: מתקשרים אלינו למפעל.

מוחמד מראענה: כולם מאיימים.

מוחמד מראענה: אומרים לי יש ריח במפעל.

מוחמד מראענה: אין שום דבר.

מוחמד מראענה: לא נשפך שום דבר.

מוחמד מראענה: אין שום ריח.

מוחמד מראענה: ואנשים שמתקשרים הם לא בעתלית, הם מחוץ לעתלית, הם מחיפה.

מוחמד מראענה: יש ריח בחיפה?

מוחמד מראענה: רוב האנשים שמתקשרים הם מחיפה.

אורי מקלב: רבותיי, שמענו את כולם.

אורי מקלב: נתנו את האפשרות לכולם לדבר.

אורי מקלב: הגיע הזמן לסיים.

אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להתחיל במפעל.

אורי מקלב: אנחנו התרשמנו שאתם פועלים ואין לכם רצון להפריע לתושבים.

אורי מקלב: אתם מרגישים שאתם נמצאים במפעל שקיים לפני שהתושבים הגיעו, מייצר, מעסיק עובדים.

אורי מקלב: אתם קשורים למפעל.

אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שזה לא רק שאלה של איכות חיים, זו שאלה שאלת חיים.

אורי מקלב: חומרים מסוכנים, פעם לא ידעו, אבל היום יודעים, היום יש יותר מידע, ואנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שמפעל יזיק לסביבה.

אורי מקלב: אכן אתם דואגים לפרנסתכם.

אורי מקלב: איך אמרת, אני לא רוצה למות מרעב.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו רוצים שתהיה גם פרנסה טובה וגם פרנסה בריאה.

אורי מקלב: צריך לפעול מיידית בכל הנושאים שדיברנו עליהם שהם מזיקים עכשיו.

אורי מקלב: גם נושא הבוצה וגם נושא הסקרבר.

ארז הרפז: לוחות זמנים.

אורי מקלב: אני מניח שיתנו לכם לוחות זמנים סבירים.

אורי מקלב: יש לחץ.

אורי מקלב: אנחנו שמחים שהמשרד לאיכות הסביבה עורך את כל הבדיקות הפתאומיות.

אורי מקלב: אנחנו התרשמנו שלקחנו את הנושא הזה אליכם לטיפול אינטנסיבי מיידי.

אורי מקלב: גם שיתוף הפעולה של המועצה חשוב פה.

אורי מקלב: המועצה מקשרת בין המפעל לתושבים.

אורי מקלב: התושבים יודעים למה הם רוצים להגיע.

אורי מקלב: המפעל צריך לדעת שהוא חייב לעמוד בתקנים.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים מהמועצה וגם מטילים על המועצה שתתערב בעניין הזה להקים שולחן עגול.

אורי מקלב: עכשיו מגיעה שאלת רישיון העסק.

אורי מקלב: צריך לעבוד עם המשרד להגנת הסביבה.

אורי מקלב: יש מפגעים בטיחותיים שצריכים לקבל מענה.

אורי מקלב: אנחנו לא נכנסים לנושא השפכים, בריכת האידוי.

אורי מקלב: מה קורה כשיש תקלה?

אורי מקלב: גם זה צריך היום לקבל מענה.

אורי מקלב: הנושא של רישיון עסק אנחנו חושבים יכול לפתור הרבה בעיות וגם להרגיע את התושבים, ושיהיה תזכיר של בריאות.

אורי מקלב: אנחנו נקיים מעקב אחרי הדברים ובמידת הצורך נקיים ישיבת מעקב.

אורי מקלב: אני מודה לכולם והישיבה נעולה.