הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 8, 2009-06-30 09:30

דני דנון: שלום לכולם.

דני דנון: הכנס הזה הוא כנס חצי שנתי.

דני דנון: אנחנו נערוך כנס נוסף בעוד חצי שנה, במגמה שנעקוב גם אחרי ההתקדמות שלנו וגם אחרי ההתקדמות שלכם ברמה המקומית.

דני דנון: המטרה של הישיבה היום היא לדון בקשר שבין השלטון המקומי לשלטון המרכזי, משרדי הממשלה ולכנסת, כשבמלים פשוטות קודם כל אנחנו רוצים, כוועדה, לקבל מכם תשומות של דברים שאתם רוצים שנעלה למודעות, נעלה לחקיקה ברמה הארצית, דברים שמעסיקים אתכם אצלכם ביישוב, ומצד שני אנחנו כוועדה, ויש פה מוזמנים קבועים שנמצאים בוועדה, נעביר אליכם מסרים, דברים שמעסיקים אותנו ודברים שאנחנו רוצים שאתם תעקבו אחריהם.

דני דנון: אני רוצה שכולכם תדברו ותספרו בקצרה גם מה נעשה או לא נעשה אצלכם ביישוב.

דני דנון: נתחיל בסבב היכרות קצר של האנשים שנמצאים.

דני דנון: (סבב היכרות).

דני דנון: ראשית אני רוצה לומר לחברים שנושא זכויות הילד הוא נושא שאנחנו מייחסים לו חשיבות רבה, גם בכנסת וגם בממשלה.

דני דנון: אנחנו מקיימים דיונים לפחות פעם בשבוע בנושאים שמעסיקים אתכם, לדוגמה נושא של האינטרנט, סינון אתרים, נושא מהותי שאנחנו מטפלים בו בוועדה, מה עושים בכל נושא האינטרנט.

דני דנון: היום תכניות טלוויזיה משודרות באינטרנט, אין מדרג של אתרים וילדי ישראל בעצם צופים באתרים בעייתיים בעלי תכנים מזיקים, ללא הגבלה, אז אנחנו מקדמים חוק לסינון אתרים, והוועדה עובדת עליו בימים אלה, על מנת למנוע את התופעה שכולכם מכירים אותה.

דני דנון: היה בית ספר באשקלון, לפני חודש ימים, בשיעור מחשבים של בית הספר הילדים פתאום נכנסו, ללא כוונה, לאתר עם תכנים פורנוגרפיים.

דני דנון: זה קרה בבית ספר במדינת ישראל, בשיעור מחשבים, והדברים האלה קורים גם בבתים שלנו, לכן אנחנו מקדמים את החקיקה בנושא של סינון אתרים, שתהיינה תוכנות סינון קבועות על המחשבים, שהספקיות יצטרכו להציג את זה.

דני דנון: נושא נוסף שדנו בו ואנחנו מקדמים זה כל נושא הטלוויזיה, וזה נושא שהוא חשוב.

דני דנון: אנחנו לא באים לעצור את חופש הביטוי, אבל אנחנו מרגישים שיש פרצות, בכל נושא הפרומואים.

דני דנון: היום בטלוויזיה יש שעות מסוימות, ויש סימון של השעות, אבל בשעה חמש, שש ושבע יש פרומואים המקדמים תכניות בשעות היותר מאוחרות, מה יהיה בכלבוטק ומה יהיה בעובדה, והפרומואים הללו מנצלים פרצה בחוק, אז אנחנו גם פועלים עם הרשות השנייה ומועצת הלוויין על הטלת קנסות וחשוב לנו בכל הנושאים הללו לקבל מכם את ה...

דני דנון: אתם בעצם הזרועות שלנו.

דני דנון: אנחנו מקבלים פניות ואתם, בוועדות השונות ובמועצות העיר לפעמים מקבלים פנייה ואומרים 'מה נעשה?' כי הוועדות בעיריות הן ועדות סטטוטוריות, על פי חוק, לא במועצות האזוריות, אבל מבחינת סמכויות ושיניים, כמו הרבה דברים שקורים בכנסת, אין סמכויות ושיניים, אבל הכח לעלות למודעות הוא חשוב מאוד וגם בנושא חקיקה.

דני דנון: אני אתן לכם דוגמה.

דני דנון: יש פה נציגים ממודיעין, וגם ראש העיר אמר לי שיגיע, היו מקרים שילדים גילו נשק של ההורים, שנמצא בבית, וירו בחבר שלהם.

דני דנון: האסון הזה קרה לפני מספר חודשים וזה היה בטעות---

דוברת: יותר מזה, שהורים לוקחים ילדים קטנים למטווחים.

דוברת: זה באמת מה אנחנו משדרים.

דני דנון: לזה אני מגיע.

דני דנון: הגשנו הצעת חוק, היא תעלה לוועדת שרים ביום ראשון הקרוב, שאוסרת על ילדים ללכת למטווח.

דני דנון: היום אתם יכולים לקחת ילד בכל גיל למטווח, ועושים ימי הולדת ובר מצווה ומסיבות סיום במטווחים, שזה מזעזע.

דני דנון: זה המצב היום.

דני דנון: לפי החוק היום אתה יכול ללכת למטווח בלי הגבלת גיל.

דני דנון: זה פופולרי ואותו ילד שעשה את המעשה, שהוא יצטער עליו כל חייו, היה במטווח עם אביו והתלהב מנשק ויריות.

דני דנון: אז החוק יעבור ויאסור על ילדים להיכנס למטווח.

דני דנון: זו דוגמה למשהו, לצערנו בדיעבד, שאנחנו מטפלים בו, אבל אפשר להביא לחקיקה דברים שתעבירו אלינו.

דני דנון: יש פה בוועדה חברים שהם גם פעילים, חבר הכנסת לוי וחברי הכנסת דיכטר ואורבך, ואנחנו מקדמים חוקים על מנת לשפר את המצב.

דני דנון: זה חוק שיחסית כולם מסכימים עליו, אבל יש נושאים יותר טעונים.

יוסי נישרי: בנושא הזה ועדת הפנים של הכנסת עם שר הפנים לא יכולים לתת הוראות, כי זה בסמכותם לאסור כניסת ילדים לאזורי מטווח?

דני דנון: זה חייב לעבור או תקנות או חקיקה.

יוסי נישרי: שר הפנים בתקנה.

דני דנון: אני מעדיף שזה יהיה בחקיקה ראשית.

יוסי נישרי: עד שיהיה.

דני דנון: החוק הזה הולך לרוץ מהר.

דני דנון: אני לא יודע אם בקרית אונו יש מטווח, אבל כשלמדתי את הנושא, הבנתי שזה מאוד פופולרי שילדים הולכים עם הורה או איש מבוגר ויורים בנשק חם.

דני דנון: נושא נוסף שהוא נושא טעון ואנחנו לא נפתח פה את הדיון, אבל רק שתבינו במה אנחנו עוסקים; נושא הפיקוח על מעונות היום.

דני דנון: יש פה אנשים שאני יודע שהם נגד, יש אנשים שהם בעד, אבל זה נושא שהוועדה נדרשת אליו ויש חקיקה שאנחנו מקדמים וזה נושא שאנחנו נשמח לקבל מכם...

דני דנון: דרך אגב, אני מקבל כל יום פניות בעד פיקוח וחלק שהן נגד הפיקוח על מעונות יום ויש צדדים לכאן ולכאן.

דני דנון: נגד הפיקוח יש טענות מהמגזר החרדי וממגזרים אחרים שאומרים שאם יהיה פיקוח, הנטל התקציבי ייפול על ההורים שיצטרכו לשלם יותר.

דני דנון: יש גם טיעונים נגד, שבאים ואומרים שהיום יש אנשים שמתפרנסים, ואם יהיו תקנות ופיקוח, אנשים לא יוכלו לעמוד בכך ויצטרכו לסגור במגזרים מסוימים מאות ואולי אלפי מקומות שהיום יש בהם מעונות.

דני דנון: לא נפתח את הדיון עכשיו, אבל כן חשוב לנו שאתם, כוועדות מקומיות שגם מקבלים דיווחים וגם מעלים אליכם נושאים, תעבירו אלינו, או לגב' רחל סעדה, מנהלת הוועדה, או דרך האינטרנט, טלפון או פקס, תשומות כאלה ואחרות על מנת שנוכל אנחנו לקדם את הדברים.

דני דנון: הצטרף אלינו חבר הכנסת אורי אורבך.

דני דנון: ציינתי שאתה פעיל בוועדה לפני שהגעת.

דני דנון: חבר הכנסת אבי דיכטר נמצא כרגע בוועדת חוץ וביטחון, אבל הוא משתתף קבוע ואנחנו עובדים כצוות לקדם את הנושאים.

דני דנון: אני רוצה, לפני שנפתח את הדיון לאחרים וגם נשמע אתכם, לבקש קודם כל מראש עיריית קרית אונו, מר נישרי, להציג את הדברים קצת מנקודת מבטך ואחר כך נבקש מדר' קדמן להציג את המועצה לשלום הילד, שאנחנו בדרך כלל רואים עין בעין בנושאים האלה.

דני דנון: יש לכם גם תיקיות שבהן חומר של המרכז למידע שהכין סקירה ועוד חומרים מהמועצה וגופים אחרים.

דני דנון: היום המטרה היא לפתוח את הדיאלוג, אבל תהיה לזה המשכיות.

דני דנון: לדוגמה, תפסה אותי גב' אתי בנימין מהנהגת ההורים, שיש יוזמה של משרד החינוך בנושא זכויות התלמיד ובשבוע הבא יהיה דיון עם שר החינוך.

דני דנון: הוא יבוא ויציג את הדברים, ישמע מה יש לנו להגיד, ולכן כל דבר שאתם רוצים להעיר ולהעלות, לחיוב ולשלילה, אנחנו נשמח.

יוסי נישרי: ברשותך, היושב ראש, דבר אחד שצריך לשים על השולחן.

יוסי נישרי: אנחנו יושבים בכנסת ישראל ומדי פעם מחוקקים חוקים שבסופו של דבר אנחנו, כראשי רשויות, צריכים לבצע את החוקים האלה בשטח.

יוסי נישרי: מה שאני מבקש, ברשותך כיושב שראש הוועדה, שתדאג לזה שהתקציב לזה יתוקצב בתקציב בסיסי, בבסיס היסוד של התקציב, כי אנחנו לא מסוגלים ברשויות המקומיות לקחת את התקציבים שאתם, הממשלה והכנסת, לא מעבירים ולא מאשרים לנו, ובסופו של דבר ליישם את הדברים בשטח.

יוסי נישרי: הכנסת צריכה לדעת שאם היא רוצה שיתוף פעולה, ופה כתוב 'שיתוף פעולה בין הממשלה לבין הרשויות המקומיות', צריכים לתת גם תקציב בבסיס התקציב לבצע את המשימות האלה בשטח, אחרת אנחנו לא נוכל לעמוד בנטל שאנחנו לוקחים על עצמנו.

יוסי נישרי: זה ברישא של העניין.

יוסי נישרי: לגופו של עניין, בפעילות היומיומית אצלנו ברשות, ואני מניח שבהרבה מאוד רשויות, לקחו את הנושא של ההעצמה, מה אנחנו רוצים לתת לילדים, כמענה, כשיתוף פעולה, וכיצד אנחנו רואים את הילד כשהוא במרכז העניינים וזה בהעצמה בנושא של החינוך הפורמלי ובחינוך הבלתי פורמלי, כשאנחנו נותנים דגשים בנושאים האלה ונותנים את החיבור היומיומי, מה שנקרא ברשויות אחרות 'יום חינוך ארוך', או 'פעילות לאורך כל היום'.

יוסי נישרי: אלה דברים שבסופו של דבר נותנים לנו אפשרות לתת מענה לילדים.

יוסי נישרי: כמובן שכל המחלקות של הרשות עומדות לרשות אותם מחנכים ואותם פעילים בשטח שעושים את העבודה, במסגרת המתנ"ס, ויושב פה גם סגן ראש העיר, שאחראי על החינוך הבלתי פורמלי, אנחנו נתנו גם לו את הנושא של הרווחה ואת הטיפול בפרט והוא יושב ראש הוועדה הזאת, וגם המאבק בסמים.

יוסי נישרי: כל הדברים האלה יושבים תחת מטריה אחת ולכן החשיבות של עצם הפגישה פה באמת גדולה, אבל אני רוצה לבקש ממך, כמי שאני יודע שהוא דומיננטי בעניין והייתי פה לא מעט בדיונים, לשמור על הנושא של תקציב כי אחרת אנחנו נקרוס, גם ככה אנחנו קורסים היום בפעילויות למען הקהילה.

דני דנון: מהמרכז למידע נקבל סקירה קצרה.

דני דנון: יש לנו נייר של המרכז למידע לגבי ההתפתחות וההתקדמות.

דני דנון: דרך אגב, זה שיושבים פה כל כך הרבה ראשי ועדות מקומיות לזכויות הילד, זה לא דבר מובן מאליו.

דני דנון: זה לא היה קיים בעבר.

דני דנון: לקראת הישיבה פנינו ובדקנו בכל עיר אם יש ועדה, אם היא פעילה או לא פעילה, אתי, בבקשה, אם תוכלי לתת לנו סקירה קצרה.

אתי: כמו אמר היושב ראש, בחודש האחרון אספנו מידע על הוועדות לקיום מעמד הילד בעיריות, שלחנו שאלון לכל העיריות.

אתי: אני ממש מודה לכל מי שטרח וענה.

אתי: מן הנתונים שאספנו עולה כי ב- 70% מהעיריות, 54 עיריות, קיימת ועדה לקיום מעמד הילד.

אתי: הוועדה לקיום מעמד הילד היא ועדת חובה בעיריות, ועדת רשות במועצות מקומיות, מועצות אזוריות.

אתי: בגלל שיש כל כך הרבה מועצות מקומיות ואזוריות, לא בדקנו את הנושא.

אתי: 54 עיריות אמרו שיש בהן ועדה לקידום מעמד הילד.

אתי: בבדיקה קודמת שערך מרכז המחקר והמידע ב-2001 מצאנו ש-26 עיריות אמרו שיש בהן ועדה לקידום מעמד הילד, כך שזו בהחלט התקדמות.

אתי: 5 עיריות אמרו שאין ברשות ועדה ו-18 הנותרות לא השיבו.

אתי: יחד עם זאת, בהרבה מאוד ישובים שקיימת ועדה התפקוד שלה סובל מבעיות.

אתי: ההרכב של הוועדה לא שלם, הוועדה לא נפגשת בתדירות שאמורה להיפגש ודברים מהסוג הזה.

אתי: למרות זאת, הרבה מאוד רשויות דיווחו על פעילות מאוד מבורכת של הוועדה לקידום מעמד הילד ועיסוק שלה בהרבה נושאים, כמו ילדים ונוער בסיכון, ארגון פעילויות ותכניות עבור ילדים ונוער, טיפול בבעיות של אלימות, סמים ואלכוהול, העלאת המודעות לזכויות ולחובות של ילדים ובני נוער ועוד נושאים מאוד מגוונים שסיפרו עליהם.

דני דנון: מתי חוקק החוק?

אתי: ב-2000.

דני דנון: הצטרף אלינו ראש עירית מודיעין, חיים ביבס.

דני דנון: יש פה הרבה ועדות בנושא קווי התעופה של---

חיים ביבס: מי שרוצה ייעוץ, יכול לקבל אותו אצלי בחינם.

דני דנון: גם בוועדת הכלכלה אמרתי שגם בין זכויות הילד זה שלא יעברו מטוסים מעל בתי הספר וגני הילדים בעיר מודיעין.

דני דנון: אבקש את דר' יצחק קדמן, בבקשה.

יצחק קדמן: קודם כל אני רוצה לברך אותך על עצם היוזמה ולהגיד לך שנתמזל מזלך.

יצחק קדמן: הייתי כבר במפגשים כאלה שנערכו מאז שנת 2000 ובדרך כלל הם התקיימו בחדרים הקטנים של הוועדות, וגם אז לא היה לגמרי מלא.

יצחק קדמן: העובדה שיש פה כל כך הרבה ועדות, יחד עם הנתונים ששמענו, זה בהחלט הישג עצום מפני שבשנים הראשונות, מאז קיומו של החוק, מעט מאוד עיריות הקימו את הוועדות וחלק מאלה שהוקמו התפרקו זמן קצר אחרי שהוקמו, ויש פה התקדמות עצומה.

יצחק קדמן: יחד עם זה, אני רוצה לומר מהניסיון שלנו, הבעיה הגדולה איננה בעצם הקמת הוועדה, אלא דרך תפקודה.

יצחק קדמן: פה, מהרבה מאוד מגעים שהיו לנו בוועדות שונות והתבקשנו על ידי מספר רשויות מקומיות לעשות הדרכה לחברי הוועדות, למדנו שהבעיה העיקרית היא שאלת המעמד והסמכות, של הוועדה, לא של הילד.

יצחק קדמן: היום לא קבועות בחוק מעמדה וסמכויותיה.

יצחק קדמן: כתוב על עצם העובדה שצריך להקים אותה, אבל אין לה סמכויות סטטוטוריות, דבר שהרבה פעמים מוציא את הרוח ממפרשי הוועדה.

יצחק קדמן: הדבר השני, שלא הוגדרו המשימות והיעדים.

יצחק קדמן: טוב שיש קצת חופש פעולה, אבל אי הגדרה של משימות ויעדים גורם לכך שהרבה פעמים הוועדה נפגשת פעם או פעמיים ואז לאט לאט מתפזרת ולא שבה להיפגש.

יצחק קדמן: אנחנו הצענו, ואני מציע גם היום, לוועדות השונות מספר יעדים מרכזיים שאנחנו חושבים שהם קריטיים ויכולים לענות על השאלה מה תעשה ועדה לזכויות הילד או למעמד הילד ברשות מקומית.

יצחק קדמן: צריך לזכור, ברשויות המקומיות יש ועדת חינוך ויש הרבה פעמים ממונה על תיק הרווחה, ובחלק מהמקומות יש אגף לבריאות הציבור וצריך מאוד להיזהר לא לדרוך על היבלות ועל הרגליים של אף אחד אחר ולא לקחת את סמכויותיו, ועדיין יש לוועדות האלה הרבה מאוד מה לעשות ברשויות המקומיות ואני אזכיר כמה יעדים.

יצחק קדמן: הדבר הכי חשוב בעינינו, ואני מציע אותו לוועדות, זה להתעסק בנושא של תיאום בין היחידות השונות שעוסקות בילדים ברשות המקומית ואיגום משאבים.

יצחק קדמן: ברשות המקומית היום יש הרבה מאוד מחלקות, יחידות, תפקידים, פונקציות שעוסקות בילדים והחכמה היא להביא לאיזה שהוא סנכרון, תיאום בין הגורמים השונים, וגם בהחלט איגום משאבים.

יצחק קדמן: דיבר פה ראש העיר על חוסר במשאבים ואתה צודק במאה אחוז, מפני שבסופו של דבר הכנסת מחוקקת, מי שצריך לבצע הרבה פעמים זה הרשות המקומית והעניין התקציבי נשכח, ראה נושא אקטואלי מאוד כמו הנושא של קייטנות, בעיקר קייטנות המתנ"סים ברשויות המקומיות שלמרבה הצער הולכות ומצטמצמות מחוסר תקציבים ברשות המקומית וזה קריטי.

יצחק קדמן: אני רוצה לומר פה בהערת סוגריים - הנושא של קייטנות וגם קייטנות לילה ברשויות המקומיות הוא הפתרון הטוב ביותר למניעת עבריינות, ונדליזם ואלימות.

יצחק קדמן: אפשר ללכת בשתי שיטות.

יצחק קדמן: אפשר להגיד שהנוער יעשה מה שהוא רוצה ואנחנו נשלח שוטרים ופקחים וניתן קנסות.

יצחק קדמן: זאת דרך אחת.

יצחק קדמן: הדרך השנייה, לדאוג שיהיה לבני הנוער תעסוקה בחופש.

יצחק קדמן: נמצא פה נציג המשטרה, סגן ניצב אלון גרוסמן, והוא יכול להעיד שבמקומות שנפתחו קייטנות לילה ירד שיעור העבריינות של בני הנוער במהלך החופש הגדול.

יצחק קדמן: לכן אני מאוד מעודד את הרשויות המקומיות, כמובן באמצעות תקציבים שצריך לדרוש מהממשלה בעניין הזה.

יצחק קדמן: זה יותר זול מאשר להעסיק שוטרים ולתת קנסות, לפתוח קייטנות לילה בחופש הגדול.

יצחק קדמן: אמרתי תיאום ואיגום משאבים ברשות המקומית, אבל יש עוד כמה דברים נוספים.

יצחק קדמן: הדבר הבולט, השני, ואנחנו הצענו את עזרתנו לרשויות המקומיות שתרצינה להרים את הכפפה, זה איסוף מידע ונתונים על הילדים ובני הנוער שחיים באותה רשות.

יצחק קדמן: הרבה פעמים אתה שואל ברשויות מקומיות 'מה אתם יודעים על הילדים שחיים ברשות שלכם?

יצחק קדמן: ' כמעט אין איסוף שיטתי של מידע ונתונים.

יצחק קדמן: ואני לא מדבר רק על כמה ילדים חיים ברשות המקומית, אלא כמה ילדים ברשות המקומית ביקרו בשנה האחרונה בחדר מיון.

יצחק קדמן: אתם תתפלאו איזה מספרים גבוהים אתם תגלו, בין היתר מפני שיש מעט מאוד שירותים קהילתיים בריאותיים, בעיקר בשעות אחר הצהריים והערב.

יצחק קדמן: ככל שמתרחקים מהמרכז, הבעיה הופכת להיות יותר קריטית.

יצחק קדמן: באילת, למשל, מספר הביקורים של ילדים בחדר המיון בבית חולים יוספטל עלה.

יצחק קדמן: ילדים בכלל, חלק מזה זה נופשים, אבל חלק גדול מזה זה ילדי אילת.

יצחק קדמן: למה זה מספר יותר גדול?

יצחק קדמן: כי יש ילדים שביקרו יותר מפעם אחת בחדר מיון.

יצחק קדמן: למה זה קורה באילת?

יצחק קדמן: כי לאילת אין עורף ואין תחליף ואין שירותי בריאות לשעות הערב והלילה אז כל דבר מגיע לבית חולים.

יצחק קדמן: אתם יודעים איזה הוצאה זו?

יצחק קדמן: זה תענוג מאוד מפוקפק להיות עם ילד בחדר מיון כמה שעות, כל אחד מכם שהתנסה בחוויה הזאת יודע עד כמה זה קשה.

יצחק קדמן: העירייה היחידה שפרסמה שנתון על ילדים היתה עיריית ירושלים.

יצחק קדמן: היא עשתה את זה והפסיקה.

יצחק קדמן: אנחנו מוכנים לסייע לכל רשות מקומית שתרצה לפרסם שנתון סטטיסטי על ילדים בתל אביב, כפר סבא, כרמיאל, קרית אונו, מי שזה לא יהיה.

יצחק קדמן: זה כלי עבודה הכרחי.

יצחק קדמן: אפשר לעשות את זה.

יצחק קדמן: חלק מהנתונים, אגב, נמצאים בכל מיני מחלקות, רק מישהו צריך לקבץ אותם יחד, מישהו צריך לעשות עיבוד של הנתונים.

יצחק קדמן: צריך לקבל ממשרדי ממשלה נתונים על ילדים באותה רשות מקומית, זה כלי עבודה חשוב ביותר שהוועדה הזאת וכל ועדה ברשות המקומית יכולה לראות בזה אתגר.

יצחק קדמן: דבר נוסף שהוועדה יכולה לעשות, ולא עושה אותו היום אף אחד, זה לבחון את מידת הנגישות והזמינות של מתקנים עירוניים לילדים.

יצחק קדמן: אני מדבר על דברים נורא פשוטים.

יצחק קדמן: למשל, האם במקום שיש שירותים ציבוריים, יש גם אסלה שמתאימה לילד.

יצחק קדמן: סליחה שאני נותן את הדוגמה הטריוויאלית הזאת.

יצחק קדמן: במקום שיש קוּלר, האם הילד יכול להגיע?

יצחק קדמן: אגב, זה לא מצריך מיליונים, זה מצריך השקעה של תשומת לב.

יצחק קדמן: אין אתגר יותר יפה לוועדה מקומית מאשר לבדוק את המתקנים באותה רשות מקומית ולראות מה מידת הזמינות שלהם לילדים.

יצחק קדמן: אפשר לעשות את זה.

יצחק קדמן: אני לא רוצה להלאות אתכם, הכנתי לכם רשימה של תפקידים, זה נמצא בתיק שחולק לכם.

יצחק קדמן: אני חוזר ואומר דבר אחד, אנחנו מוכנים לסייע לכל רשות מקומית שרוצה להכשיר את חברי הוועדה המקומית ורוצה לעשות מבצעים כמו פרסום של שנתון קבוע על מצב הילדים באותה רשות.

יצחק קדמן: אנחנו נגיש לכם ברצון את העזרה.

יצחק קדמן: עשינו את זה בכמה רשויות מקומיות, כולל העיר תל אביב שיושבת ראש הוועדה היא הכי ותיקה, אני חושב, כי היא כבר קדנציה שנייה בנושא הזה.

יצחק קדמן: אנחנו מוכנים לסייע לכל רשות מקומית שרק תפנה אלינו באתגרים האלה.

יצחק קדמן: יש הרבה עבודה לוועדות גם בלי לדרוך על היבלות ועל הרגליים של מחלקות אחרות ברשות.

יצחק קדמן: האתגר הוא מאוד גדול ואנחנו נסייע לכל מי שרוצה לעמוד בו.

דני דנון: בנושא הדריכה על יבלות, וזה נכון גם לוועדה שלנו בכנסת, בכל נושא יש כפילויות.

דני דנון: עכשיו דיברתי עם שר החינוך לגבי זכויות הילד, הוא בעצם משנה את חוק זכויות התלמיד וזה קשור לוועדת החינוך, אבל אם אתם באים עם רעיון טוב ומגמה טובה ורצון לשנות, תפעלו ותשתפו פעולה, כי אם תתחילו לחשוב 'רגע, זה לא פוגע בוועדת החינוך?

דני דנון: בוועדת הרווחה?' כל אחד יחשוב בשביל השני, שום דבר לא יקרה.

דני דנון: גם מניסיוני פה, אמרו לי בהתחלה שאי אפשר לעשות כלום בוועדה לזכויות הילד, כי זה תמיד מתנגש, אבל עובדה, אנחנו עושים שיתופי פעולה, ישיבות משותפות עם ועדת הפנים ועם ועדות החינוך והכלכלה.

דני דנון: אז כשמתחילים לפעול ולהחיות את הוועדה, אפשר לשתף פעולה.

דני דנון: גב' יעל דיין, ותיקת ראשי הוועדות לזכויות הילד בעיריית תל-אביב, בבקשה.

441: היתה לי הזכות גם להיות בין המחוקקים ואחר כך להקים למעשה את הוועדה הזו.

441: אני חושבת שבמקומות שהיא לא הוקמה, פשוט לא היה מישהו, או יושב ראש הרשות או מישהו מהנבחרים שיקום ויגיד 'רגע, איפה זה?' והיה צריך להציף את זה.

441: בתל אביב-יפו, ברגע שאמרתי 'זו ועדה סטטוטורית ואני רוצה לעמוד בראשה' השמחה היתה גדולה.

441: תיכף אני אגיד כמה מלים על מה אנחנו עושים ועל מה שהצעת, אבל לפני זה, יש לנו בעיה עם נוכחות של חברים.

441: החוק, לצערי, מדבר על שלושה עד ארבעה חברי מועצה.

441: כשיש מועצת עיר שהיא בת 31 חברים ויש ועדות שהן יותר סקסיות, ורצים לוועדת כספים והנהלה וכן הלאה, אני מוצאת שחסרים לי אנשים מבין חברי המועצה ואלה שרשומים גם כן לא תמיד באים.

441: אני עושה את הישיבות בחדר הנהלה של העירייה, שזה בערך גודל כזה, והישיבות תמיד מפוצצות, כי כל שאר המוזמנים שרשומים על פי חוק, זה פתוח בפניהם וזה המקום היחיד שהם יכולים לבוא ולדבר; תנועות הנוער והנהגת ההורים ומועצת תלמידים ומנהל בית ספר, ויש אצלי ייצוג לערבים מיפו ויש לי ייצוג לזרם הדתי והיותר חרדי ומשתתפים הרבה צעירים.

441: אני רוצה להמליץ להרחיב, כי מה שסטטוטורי זה חובה, אבל אין הגבלה לגבי הזמנת נוספים.

441: יש לי נער שהוא כבר כמעט מסיים בית ספר והוא על כיסא גלגלים שעוזר לנו בכל השאלות של הנגשה ובעיות של ילדים עם מוגבלות.

441: מבין נערות בסיכון, יש לי תמיד ייצוג.

441: אז אולי זה לא נעים לבחורה לבוא ולהגיד 'עסקתי בזנות ועכשיו אני משתקמת' או 'הייתי מכור לסמים, עכשיו אני משתקם', אבל העדויות האישיות האלה מכניסות את כולם למחויבות אישית ומאוד שמחים לבוא.

441: מבחינה זו, כמו כשהייתי יושבת ראש ועדה בכנסת, הייתי תמיד מחפשת, לא בשביל התקשורת, עדויות אישיות, והם באים לוועדה ובאים קבוע, ובשבילם זו באמת הזדמנות להשמיע ובשבילנו הזדמנות לשמוע.

441: אני רוצה לומר ביחס לשיתוף פעולה.

441: למשל, התיקון לחוק התלמיד.

441: אני אודה אם מחר זה יהיה במשרד שלי ואני רוצה לעשות ועדה.

441: אצלי הוועדה מחולקת לשניים, לא רשמית, אבל ועדה אחת היא לגיל הרך והשנייה היא ועדה למתבגרים.

441: זה מתחלק למעשה עד סוף עממי, שזה גיל ילדים, ואחר כך חטיבה ותיכון זו קבוצה אחרת שיש בה סוג אחר של בעיות, אבל בעניין ענישה בבית ספר, ראש העיר ביקש ממני לקבל את התיקון בחוק והוא רוצה להיות נוכח לדון בזה.

441: דבר נוסף, דיברתם כאן על כאילו סמכויות כפולות.

441: יש ישיבות שאני ויושב ראש ועדת החינוך עושים ביחד, והוא מאוד מברך על זה.

441: הנושאים של הוועדה הם בין רווחה וחינוך ולכן תמיד מוזמנים, ולרוב נוכחים, גם יושב ראש האגף לשירותים חברתיים וגם גב' דפנה לב, שהיא יושבת ראש מינהל החינוך.

441: זה אולי השולחן היחיד בעירייה שלנו שהוא משותף ובעיריות שהסמכויות האלה נפרדות, יש נתק ואנחנו מדברים על ילדים שהם גם כאן וגם כאן.

441: לגבי חקיקה - חוק פעוטות בסיכון עבר.

441: אנחנו מיישמים אותו גם לפעמים בלי התקציבים שצריכים להיות נלווים, אבל חוק ילדים בסיכון לא עבר וזה, לדעתי, הייעוד החשוב ביותר כרגע לכל מי שדאגה לילד בלבו.

441: זה חוק שאומר, בצורה הכי פשוטה, שלא יהיה ילד בסיכון במדינת ישראל שלא יימצא לו פתרון על ידי הרשות.

441: או פתרון של מחוץ לבית או פתרון בתוך הקהילה.

441: פעוט בסיכון, זה ברור מאליו.

441: לקח הרבה זמן לחוקק את זה, אבל זה ברור מאליו.

441: מה ההבדל בילד בסיכון?

441: הבדל של שנה?

441: ילד בן 4 או ילד בן 5 הוא כבר ילד בסיכון וחייבים את הטיפול הזה, לכן אני מבקשת מיושב ראש הוועדה באמת לבדוק את העניין הזה.

דוברת: החוק של רן כהן, יש עם החוק הזה בעיה בגלל התקציבים במשרד הרווחה.

דוברת: אני כבר בדקתי ואני מנהלת איתם איזה שהוא סוג של מגעים כדי---

441: אני הייתי עושה את זה מודולרי.

יצחק קדמן: הוא עבר בקריאה ראשונה בכנסת הקודמת.

קריאה: אני יודעת, אבל יש להם אינטרס לעצור את זה בגלל העניין התקציבי.

441: את התוצאות של אי החקיקה החברה משלמת בגדול.

441: אנחנו יכולים ללכת לבתי סוהר ולבדוק ולראות כמה מהאסורים היו ילדים בסיכון שלא טופלו.

441: דבר אחרון, אני מבקשת להגיד שיש בעיות ספציפיות, ואולי יש גם בעיריות אחרות, ואצלנו זה הנושא של מהגרי עבודה ופליטים.

דני דנון: יש לנו בשבוע הבא דיון בוועדה בנושא הזה.

דני דנון: את מוזמנת.

441: אני לא יודעת אם אני אוכל לבוא, אבל אני אשמח לספק חומר.

441: אני מניחה שמסילה, שזה האורגן העירוני, יהיו נוכחים.

דני דנון: כן.

441: הבעיות ידועות לכולם.

441: אנחנו הכרזנו ויש לי שותפים גם בין השופטים וגם כל מי שעוסק בחינוך וברמה הכי גבוהה, אין דבר כזה 'ילד לא חוקי'.

441: ילד הוא ילד וצריך לענות על הצרכים שלו.

441: להגדיר ילד כלא חוקי, בלי שייכות למעמד של ההורים, זה דבר בלתי אפשרי.

441: הילדים האלה בתל אביב-יפו, ויספרו לכם על זה, כולם נקלטו לבתי ספר ונקלטו היטב, וגם לגנים עירוניים, הבעיה היא כאשר הורים של ילד שהוא בבית ספר, מדבר עברית והכל בסדר, מנועים מרישיון עבודה.

441: אנחנו הגשנו בקשה למאתיים רישיונות עבודה להורים לילדים שהם כולם במערכת החינוך שלנו.

441: גנות אומר 'שיעבדו מגדרה דרומה ומחדרה צפונה', אז בבקשה שגדרה וחדרה, צפונה ודרומה, יקלטו לגמרי ובשלמות את הילדים האלה.

דני דנון: תודה, גב' יעל דיין.

דני דנון: לא נדון בנושא עכשיו, בשבוע הבא יהיה דיון מקיף ומגיעים נציגים גם מהדרום שיש להם טענות כנגד העניין ויבוא גם ניצב גנות וידבר על העניין הזה, ויש פה עניין של זכויות הילד, אבל לא נדון בזה עכשיו.

חיים ביבס: צהריים טובים.

חיים ביבס: קודם כל אני רוצה לברך גם על הרצינות, גם של יושב ראש הוועדה, גם חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, שאני מכיר אותה לפחות 30 שנה.

חיים ביבס: העיר מודיעין היום מונה 73,000 תושבים, מתוכם כ-30,000 ילדים מגילאי לידה עד 18.

חיים ביבס: אין כזה דבר, אין אח ורע במדינת ישראל, זו עיר הילדים האמיתית בלי מיתוג ובלי סלוגן כזה או אחר.

חיים ביבס: אני יכול לומר לך, אדוני היושב ראש, שאנחנו מסתדרים בתקציבים שלנו.

חיים ביבס: זה לא אומר שאנחנו לא צריכים עוד תקציבים, אבל בתוך התקציבים שלנו, כאשר 51% מתקציב העירייה מופנה לחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי והוועדה, שבמקרה רונית היא יושבת ראש הוועדה וחברת מועצה אצלנו, מתעסקת בלא מעט דברים שאני חושב שהם נותנים קצת ביטחון גם להורים; הנושא של פיקוח על גני ילדים פרטיים, כולל רשימות מסודרות, כולל פיקוח עירוני.

חיים ביבס: היום יש כ-5,000 ילדים שמגיעים לגני ילדים פרטיים שפועלים על בסיס שימושים חורגים כאלה ואחרים בבתים, או במבנים שאנחנו מעמידים להם וזו פעילות ראשונה.

חיים ביבס: פעילות שנייה זה עבודות יזומות לבני נוער, עם קדימות לכאלה שאמורים לצאת למשלחות לפולין, ועבודות נוספות במסגרת העבודות של העיר, דוגמה שיפוץ תשתיות, צביעה וכדומה, אנחנו משתדלים לשלב אותם כמה שיותר, כדי להעסיק אותם במהלך החופשה, וכמובן פעילות קיץ שהתחלנו אתמול והיא מסתיימת ב-31 באוגוסט, כולל אוהל בוואדי, כולל שבעה אירועים מרכזיים.

חיים ביבס: אנחנו משקיעים בזה לא מעט.

חיים ביבס: נכון, אמרת ובצדק, יש התנגשות עם ועד חינוך, פורום חינוך, מחזיק תיק חינוך, יש התנגשות עם הרווחה, למרות שבנושא של רווחה היא גם מחזיקת התיק, אז יותר קל לה להתמודד עם זה.

חיים ביבס: ראשית, הייתי שמח להזמין את הוועדה לסיור במודיעין על מנת לראות מקרוב והדבר המרכזי והחשוב, אני חושב שהגיע הזמן שמדינת ישראל, שממשלת ישראל, שהאוצר במדינת ישראל יבין שזה לא רק דיבורים, צריך גם להשקיע תקציבים.

חיים ביבס: אתמול הייתי בוועדת הפנים פה, אז בונים עלינו היום, הרשויות הבינוניות והגדולות, שאנחנו נהיה אלה שנותנים כסף לפריפריה, אלה שצריכים להעמיד את מערכות החינוך ואלה שצריכים להמשיך לפתח והכל מאותו כסף.

חיים ביבס: בסופו של דבר משהו יצטרך להיבלם ואני חושב שדווקא בנושא הזה, אתה צריך, יחד עם הוועדה, לשים את הדגש, כי בסופו של דבר, ככל שינגסו בנו יותר, זה יפגע במשתמשי הקצה שהם בין היתר גם הילדים.

אריה טל: שמעתי את חיים ידידי ואני מברך על המפגש הזה.

אריה טל: טירת כרמל בתחום הזה עוסקת כבר מספר שנים באיזה שהוא מודל, אב טיפוס בעיקר לגיל הרך.

אריה טל: בקדנציה הקודמת, ראש הממשלה הקודם ואשתו ראו אותו בתחום הגיל הרך כמודל מרכזי.

אריה טל: .

אריה טל: הנושא שחוצה את כל הקווים ואת כל המסלולים זה התחום הזה, כי הטיפול בגיל הרך או בזכויות הילד לא מתחיל מהרגע שהוא נולד, אפילו טרום לידה המשפחה יכולה להיות במצב של סיכון שאחר כך ההתפתחות בתוך התא המשפחתי מלווה בבעיות שמסכנות את הילד.

אריה טל: ברשות שלי עשיתי את זה הרבה יותר פשוט.

אריה טל: אני גם יושב ראש ועדת החינוך, כראש רשות, וגם מוביל את התחום הזה כמעט 15 שנה, ופיתחנו את התחום של הנושא מהגיל הרך והלאה.

אריה טל: הגדרתי את זה פעם בדרך אחת, שההתפתחות של הילד זה כמו שרשרת עם חוליות שאתה מחזיק אותה בצורה אנכית והחוליה הבסיסית צריכה להחזיק את כל שאר החוליות וככל שהיא תהיה חזקה יותר, והסביבה שלה חזקה יותר, כך היא תוכל לעמוד זקופה ולקדם הלאה ואז גם להפוך את האוכלוסייה שצריכה להיות נתמכת בעתיד, לתומכת, וזה חוצה את כל הקווים.

אריה טל: דיברנו על תקציבים.

אריה טל: לא כל הרשויות דומות, לא כל הרשויות במצב סוציו אקונומי דומה, לא כל הרשויות מאופיינות בסוגי אוכלוסיות שונות, כולל עלייה, ולכן הבעיה היא שצריכים לאפיין כל רשות בפני עצמה, לכן המפגש הזה, אם הוא יסתיים רק בפגישה הזאת, כאן, לא יודע כמה הצלחנו.

אריה טל: אם נצליח לחבר לא את כל הקצוות, את המשרדים הנכונים שנוגעים בתחום ונתייחס אליו בצורה רצינית ביותר, אנחנו נחסוך הרבה מאוד למדינה בעתיד.

אריה טל: שמענו את נושא תל אביב, את הבעיות שיש, והפעילות שתיעשה והתנאים שיינתנו כאן ובשלבים שונים, ותלוי גם בשעות הפעילות.

אריה טל: ..

אריה טל: אם אני יכול להחזיק את האוכלוסייה בקבוצות מסוימות ברוב שעות היום תחת פעילות, השגחה ותכנית עבודה מסודרת, אנחנו עשינו המון.

אריה טל: לנו יש את המודל וחלק גדול מהרשויות הגיעו כבר אלינו ואנחנו מלווים אותם ומסייעים להם בנושא הזה, אם מעוניינים לראות דרך ופעולה שמתחילה מטרום לידה ועד לשלב מסוים, אפשר לבוא ולראות ואנחנו מוכנים לסייע גם לך באיזה דרך שניתן לקדם את הנושא, או, אם תצטרך נתונים ספציפיים מראשי רשויות, אני בטוח שיתמכו בך, כי הנושא הוא חשוב.

רומן פרס: אני סגן ראש עיריית יקנעם, מחזיק בתיק הרווחה והקליטה וגם יושב ראש הוועדה לקידום מעמד הילד, כך שמבחינת הסמכויות אין לנו שום בעיה, אנחנו עובדים גם בשיתוף עם גורמים נוספים בעירייה ובאיגום משאבים.

רומן פרס: גם מבחינת הסמכויות של הוועדה בכלל, אני לא חושב שלוועדה הזאת יש פחות או יותר סמכויות מכל ועדה אחרת, ועדת חובה, וכל ועדה היא ועדה שממליצה בפני ראש העיר ואם יש יחסי עבודה תקינים והחלטות מקצועיות, אז אין שום בעיה.

רומן פרס: אני חייב להגיד שאצלנו הוועדה היא ועדה חדשה יחסית כי אנחנו עברנו מהמועצה המקומית לעירייה ואז נדרשנו לפי החוק להקים את הוועדה.

רומן פרס: ההרכב של הוועדה הוא קצת בעייתי כי החוק מחייב אותנו למנות נציגים של כל מיני גורמים ארציים שהם בעצם מעולם לא מגיעים.

רומן פרס: הם מקבלים מאיתנו מכתבים שהם מתבקשים למנות חברים שלהם, אבל בעצם אנחנו לא מקבלים תשובות ולא מקבלים חברים.

רומן פרס: אני מסכים שכל מה שנאמר כאן, בעניין שוועדת הכנסת שתיקח ותוביל כל נושא חשוב, חשוב שגם אנחנו נשאל את עצמנו מאיפה יבוא הכסף, מכיוון שבינתיים מדינת ישראל כנראה קצת מחזקת את תחום קידום הילד בכלל במדינה שהיא מבטלת לנו תקנים לרווחה חינוכית.

רומן פרס: אם מישהו חושב שזה מה שמחזק את זכויות הילד ברשות המקומית.

רומן פרס: ..

רומן פרס: חשוב שלכל החלטה שתתקבל כאן בהחלט יהיה כיסוי תקציבי.

רומן פרס: אני מבקש להוסיף נושא אחד לכל מה שנאמר כאן ואני מצפה מהוועדה שתוביל את הנושא הזה, וזה נושא מכירת אלכוהול לקטינים.

רומן פרס: אני התחלתי איזה שהיא בדיקה בעניין הזה ואחרי שהתייעצתי עם כל הגורמים המקצועיים, גם משטרה וגם פיקוח ואחרים, הבנתי שהחוק אוסר על בית עסק למכור משקה אלכוהול לקטין אבל לקטין מותר לבוא ולקנות.

רומן פרס: יתרה מזאת, מותר למבוגרים---

דני דנון: מותר לו לשתות, אסור לו לקנות.

רומן פרס: מותר לו גם לקנות.

רומן פרס: תאמינו לי שבדקתי את הנושא הזה לעומק, אסור למכור לקטין, מותר לקטין לבוא ולקנות.

רומן פרס: יתרה מזאת, מותר למישהו זר לבוא ולקנות ולתת את זה לקטין ואין עם זה שום בעיה.

רומן פרס: אני חושב שצריך לתקן את זה בחקיקה, לקדם את זה---

חיים ביבס: לא צריך לתקן את זה.

חיים ביבס: אני העברתי החלטה לפני חודש וחצי, זו סמכותו של ראש הרשות, כראש רשות הרישוי.

חיים ביבס: אצלי, לדוגמה, קיבלתי החלטה שמשעה 22:00 אין מכירת אלכוהול לאף אחד, לא למבוגרים...

חיים ביבס: עד שעה 22:00 מגיל 18 ומעלה מותר להם לקנות, עד גיל 18 אסור למוכר למכור.

יצחק קדמן: יש הצעת חוק שבאה לסגור את אחת הפרצות.

יצחק קדמן: מי שרוכש עבור קטין, כי הרבה פעמים קטינים שולחים מישהו אחר לקנות עבורם.

יצחק קדמן: אני לא הייתי מציע לך ואני יכול להסביר לך, לא עכשיו, להפוך כל קטין ששותה יין לעבריין, כי יהיו לך רשימת עבריינים מפה עד להודעה חדשה, וזה גם בלתי ניתן לאכיפה.

יצחק קדמן: עוד לא אכפו את החוק שאוסר מכירה, אתה כבר רוצה להפוך את כל הקטינים לעבריינים.

רומן פרס: לא, אני רוצה שיאכפו גם את החוק הזה.

יצחק קדמן: יש רשויות שעשו דברים מצוינים, כמו במודיעין, כמו במקומות אחרים, שאסרו על פיצוציות למכור אלכוהול, שאסרו למכור אלכוהול משעה מסוימת.

יצחק קדמן: יש עוד הרבה מה לעשות לפני שהופכים את כל הקטינים ששתו---

רומן פרס: השאלה אם מה שנעשה בעיריית מודיעין זה לא בניגוד לחוק שבעצם מאפשר ומחר בעל העסק---

חיים ביבס: כראש רשות, זו הסמכות שלך.

חיים ביבס: כראש רשות אתה גם ראש רשות הרישוי וזו הסמכות שלך על פי החוק.

חיים ביבס: מי שרוצה, צריך לקבל אומץ ולעשות את זה.

דני דנון: אני רוצה להודות לך, מר ביבס, ובדיוק מה שאמרת זה מה שהתכוונתי; פחות תדברו על תקציבים כי כולנו מודעים למצוקה ואנחנו מנסים לסייע לכם, אלא תנו דוגמאות ספציפיות, כמו שמה שנגעת עכשיו, מה שחיים אמר ופה הוא הוסיף רעיון של שתייה בציבור, בפארקים, שאני יודע שזו בעיה בכל הארץ, שבני נוער בלילות ובפארקים.

דני דנון: בארצות הברית יש חקיקה חזקה מאוד שאוסרת להסתובב עם משקאות חריפים בפומבי, לא רק לצעירים.

דני דנון: אלה דברים שמעניינים אותנו כוועדה לקבל מכם ולראות איך אנחנו מקדמים את זה לחוקים.

רומן פרס: זה בהחלט נושא שהייתי מבקש שהוועדה תבדוק את זה ואני חושב שלא משנה, עד 22:00 בערב, אחרי 22:00 בערב, אין להרשות לקטין לקנות.

רומן פרס: ..

אלי אלפסי: אני הייתי רוצה לדבר על משהו שהוא חוצה ועדות.

אלי אלפסי: אני כחבר מועצה צעיר, לצורך העניין, וחבר בכמה ועדות סטטוטוריות, אני מרגיש שהקשר של הוועדות הסטטוטוריות למטה אל הוועדות למעלה כמעט ולא קיים.

אלי אלפסי: כלומר אם מדברים פה על חופש פעולה ועל ועדות שבכלל לא קיימות או לא מתקיימות זה מסיבה שכנראה אין שום מחויבות כלפי המחוקק, לתת איזה שהוא דיווח על העשייה וגם על קשר רציף מבחינה של יושבי ראש הוועדות ברמה הארצית על העשייה של הוועדות למטה.

אלי אלפסי: זה משהו שהוא חוצה ועדות, הוא לא ספציפי לוועדה שלנו פה.

אלי אלפסי: אני חושב שכדאי לקדם את הנושא של הקשר בין הוועדות הסטטוטוריות, במקרה שלנו הוועדה לקידום הילד, עם הוועדה המרכזית ברמה של כשאנחנו יושבים אז גם לתת עדכון לגבי איך מתקדמת כל ועדה, ועירייה שחסרה, והיא מחויבת על פי חוק, צריך לבדוק למה זה לא קורה ולמה היא לא מקדמת את הנושא הזה.

אלי אלפסי: זה בעניין הקשר.

אלי אלפסי: אנחנו עכשיו בפתחו של הקיץ ויש את העניין של הקייטנות ודיברו פה על רעיון נהדר של קייטנות לילה.

אלי אלפסי: אני מאוד בעד הרעיון, רק יש לנו בעיה אחת לפני, שהנושא של רישוי של הקייטנות האלה והמצב הנקודתי של קייטנות שנפתחות כמו פטריות אחרי הגשם על ידי כל מיני מפעילים והיכולת שלהם לתת הגנה טובה וראויה לילדים, למרות שזה מעוגן בחוק שהם מחויבים לקבל היתר דרך רישוי עסקים, אבל האכיפה של זה היא לא בדיוק אכיפה שלמה.

אלי אלפסי: הרבה פעמים אנחנו חושפים ילדים לסיכון בתוך הקייטנות האלה וזה נושא שראוי לעסוק בו, בייחוד כשאנחנו לפני הקיץ.

אלי אלפסי: נושא אחרון, שקשור גם למשרד החינוך, ושוב, בלי לדרוך על יבלות של מישהו אחר, יש לנו לא מעט בעיות בטיחות במוסדות חינוך, וזה גם עלה בדוח מבקר המדינה.

אלי אלפסי: בעיות בטיחות קשות שלרשויות אין יכולת לטפל בהכל.

דני דנון: אוקי.

דני דנון: יש לנו נציגה של ארגון 'בטרם', יש לנו גם דיון בוועדה בנושא הזה, ב-7 ליולי.

דני דנון: לגבי הנושא הראשון שהעלית, הקשר, אנחנו כן נרצה לעדכן אתכם באופן שוטף על עדכוני חקיקה, על יוזמות, על דברים שקורים בנושא זכויות הילד, שיהיו לכם גם את הכלים, אז בבקשה למלא את הדף שמועבר ביניכם.

דני דנון: בבקשה, מר רון מלכה סגן ראש העיר של קרית אונו.

רון מלכה: כשניגשתי לכנס את הוועדה בפעם הראשונה גיליתי שהגדרת מטרות הוועדה כל כך אמורפיות, כל כך לא ברורות, כל כך לא רציניות, שהן מאפשרות לחברי הוועדה להתעסק בטווח כל כך רחב של עניינים שבאמת מגיעים בסופו של דבר למשרדים אחרים.

רון מלכה: אני מציע קודם כל לפתח קצת יותר לעומק את כל נושא תפקידי הוועדה וקצת לפרט אותם ואולי באמצעות המועצה לשלום הילד, קצת למקד את המטרות היומיומיות שהוועדה הזאת צריכה להתעסק בהן.

רון מלכה: זה אחד.

רון מלכה: שניים, אני מאוד רציתי להתחבר למה שדר' קדמן אמר גם בנושא הקייטנות.

רון מלכה: הרי אנחנו חיים בתקופה של לפני חופשת הקיץ, ממש יום לפני, ובאמת אף אחד לא שם לב לזה שלא לכל הילדים יש אפשרות להגיע לקייטנה.

רון מלכה: ובעיקרון, מי שידו אינו משגת לא יכול להגיע לקייטנה.

רון מלכה: אז לדעתי בסופו של דבר המדינה כן צריכה לקחת אחריות ולא הרשויות המקומיות, כי עם כל הכבוד, גם בהגדרת הוועדה כתוב 'איגום משאבים', אז איגום משאבים מעצם ההגדרה הוא כוונה לא לתת כסף, כי זה 'בואו תיקחו את מה שיש לכם ברשות, תאגמו את זה לאיזה שהיא קופה אחת ותנסו לייצר מזה איזה שהיא תכנית פעולה שהיא למראית עין, הנה אנחנו עושים משהו', אבל בעיקרון פה צריכה להיות הגדרה מאוד ברורה וגם סיוע של המדינה לטובת העניין הזה.

רון מלכה: נכון שאנחנו הרשויות לא יכולות לראות מהצד את אותן משפחות שלא יכולות להגיע לקייטנות, או לפעולות שהן על בסיס של תשלום, ואנחנו כן מאפשרים להם, אבל זה ממקורות שאין לנו.

רון מלכה: לדעתי זה אחד הדברים שצריך לתת עליהם את הדעת.

רון מלכה: הסמכות המשותפת, ואני ראיתי שזה קורה בכמה רשויות, במודיעין למשל, יש שיתוף בהחזקה של זכויות הילד וגם את תיק הרווחה, זה קורה גם אצלנו ואני חושב שזה חיבור נכון שצריך להיעשות, אבל שוב, ההדרכה לוועדות חייבת להיות מאוד מאוד רצינית כדי שהוועדות ברשויות תוכלנה להתעסק באמת בעניינים שהם ברמת חשיבות עליונה, וזה לדעתי, לך דר' קדמן, הייתי זורק את האתגר הזה, לא להציע לנו לפנות אליכם, אלא בואו תציעו איזה שהוא סוג של סיבוב כזה ברשויות, סוג של הדרכה, כדי שהוועדה הזאת תהיה באמת משמעותית, כי מעצם ההגדרה שלה, כפי שהיא מופיעה, היא באמת נתפסת לא משמעותית ברשויות ואותי ציער מאוד לגלות את זה.

דני דנון: תודה, מר רון מלכה.

דני דנון: בחומר שקיבלתם יש דף של תפקידים ואתגרים שהוכן ושם יש ניסיון לתת לכם כיוונים לנושא.

עלי אלהוזייל: אני ראש אגף החינוך.

עלי אלהוזייל: קודם כל אני רוצה לברך אותך ואת חברי הכנסת, ואת חברת הכנסת יעל דיין, את סמל לזכויות האזרח והילד.

עלי אלהוזייל: בהיבט של האוכלוסייה הבדווית בנגב, אני רוצה להעלות כמה דברים.

עלי אלהוזייל: בנוסף למה שאמרו חברים פה, יש לנו בעיה שקשורה יותר לתרבות ולהורות.

עלי אלהוזייל: זאת אומרת, יש לנו הרבה אמהות צעירות והורים צעירים וממוצע הילדים במשפחה זה כמעט 6 ילדים במשפחה ואנחנו במערכת החינוך במיוחד, כשאנחנו פוגשים את הבעיות של הילדים האלה, יש הרבה חסכים, בתחום רמת הלימודים, בתחום התרבותי, ברמת היכולת החברתית, ואני חושב שהילדים האלה נמצאים בסיכון גבוה ומאחר והסיכון הזה גם נכלל בתוך התרבות הכללית וההתפתחות החברתית הכלכלית שאנחנו נמצאים באשכול 1 מבחינה סוציו אקונומית, אז הילדים שלנו באמת בסיכון גבוה מאוד מכל הבחינות.

עלי אלהוזייל: אני רוצה לתת קצת סטטיסטיקה, לדוגמה במחלקות עיניים 95% מהפגיעות של הילדים הם ילדי בדווים, כאשר 5% מהמגזר היהודי, ומה-5%, 4% פגיעות ספורט ו-1% זה פגיעה של חבלה.

עלי אלהוזייל: אצלנו 95% כולו חבלה וזה מראה כמה הילדים בסיכון.

עלי אלהוזייל: דבר שני, כשאנחנו מדברים על קהילות תומכות, הקהילות שלנו פעם היו תומכות, היום הקהילות יותר לפיתוח מיסוד תרבות עבריינית קהילתית שבטית שמובילה, ובנתונים הסטטיסטיים של המשטרה 44% מעבירות הנוער הם בדווים, כאשר האחוז שלהם בנגב הוא 18%.

עלי אלהוזייל: אני לא יודע כמה אנשים חוזים עתיד לאוכלוסייה שהיא מבחינה כלכלית ומבחינה לימודית וחברתית וגם מבחינת מודעות למה שהולך לקרוא במאה ה-21, אבל אני רואה שהאוכלוסייה לא שינתה, אני מדבר על צעדים דרסטיים מבחינת היכולות של המשפחה, אני מדבר על בסיס משפחה, אפילו דבר קטן לא השתנה, לא מבחינת פוליגמיה, לא מבחינה כלכלית ולא מבחינת השכלה וזה עתיד לא זוהר לאוכלוסייה הזאת.

עלי אלהוזייל: אם אנחנו רוצים לקחת דוגמה של עלייה בנושא עבריינות, בנושא של אלימות, בנושא של תאונות בית ופגיעה בילדים, ואפילו היום יש פן אחר נוסף, התעללות בילדים, בכל המובנים.

עלי אלהוזייל: פעם לא היתה התעללות מינית, פעם לא היה גילוי עריות במשפחה, היום מתחיל להופיע הדבר הזה, על רקע שינוי ההתנהגות של מבוגרים וזה שחלק מהם הם נרקומנים או אלכוהוליסטים, וכל זה נוסף.

עלי אלהוזייל: אם לא תהיה תכנית שתגרום לשינוי רדיקלי בנושא ההתנהגות התרבותית של האוכלוסייה הזאת אנחנו חוזים עתיד לא טוב לאוכלוסייה הזאת וזה פוגע בכל הנגב, זה לא פוגע רק באוכלוסייה הבדווית.

יוסי ברודני: אני אשתדל לגעת בשניים-שלושה נושאים, בסך הכל אנשים דיברו פה על הרוב, ואני רואה שראש עיריית מודיעין יצא, כי הייתי מתחרה איתו על עיר הילדים בשקט.

דני דנון: מה המספרים אצלכם?

יוסי ברודני: מספרים גבוהים מאוד.

יוסי ברודני: אני אשאיר את זה ככה.

יוסי ברודני: אנחנו עיר יותר קטנה, אבל כמות הילדים היא אדירה ואנחנו מברכים על כך וזה מצוין.

יוסי ברודני: אני שואל את עצמי שאלה, הוועדה הזו שיושבת פה, תחת פיקוד של מי?

יוסי ברודני: אנחנו יושבים ומדברים שיש נגישות לחינוך ולרווחה, הוועדה הזאת, כדי להשיג תקציבים מי האבא שלה?

יוסי ברודני: אנחנו באים לפה ומדברים ואומרים דברים, מי פותר לנו את הבעיות?

יוסי ברודני: אנחנו רצים אחרי שר האוצר, רצים אחרי שר הרווחה, אחרי שר החינוך?

יוסי ברודני: אני חושב שגם הוועדה הזאת צריכה לבוא ולהגדיר את עצמה בצורה מאוד מדויקת איפה היא נמצאת ואותו שר, ויש פה הרבה ראשי ערים ואני מברך גם על המפגש וגם על כל אלה שהגיעו, אבל זו לא חוכמה שכולנו נבוא ונגיד שהילדים הם הדבר הכי חשוב, חינוך זה הכי חשוב, אנחנו רוצים לעשות הכל, ובסופו של דבר אנחנו נתקעים איפה שהוא.

יוסי ברודני: אם אני מתפרץ לדלת פתוחה, אז אני אשמח, אבל אני רוצה לדעת מי זה שעומד מאחורי הוועדה הזו ואנחנו, כל הגופים שיושבים פה, נשמח לבוא ולהיות לעזר כדי להפעיל את הלחצים שצריך כדי שאנחנו נתייצב לדגל כל פעם שניקרא---

דני דנון: לא מקשיבים לנו, זאת הבעיה.

יוסי ברודנו: אנחנו נברך על זה ואם אנחנו נתקדם עוד צעד עם זה, אז נשיג את המטרות של המפגש הזה.

יוסי ברודנו: אני מצטרף למה שחברי מקרית אונו אמר, שאני חושב שהמועצה לשלום הילד, וסליחה שאנחנו מפילים עליהם, צריכה לא רק לבדוק האם הוקמה ועדה.

יוסי ברודנו: אנחנו ניזום את זה גם, אבל גם אתם צריכים לבוא הנה וליזום, לרדת אלינו.

יוסי ברודנו: אני חושב שזה איזה שהוא נתון ראשוני אבל צריך לראות שהוועדות האלה באמת עובדות, שהן באמת עושות את העבודה שלהן.

יוסי ברודנו: אנחנו מצדנו תמיד נשת

יוסי ברודנו: דל אבל אם תהיה הכוונה, אני חושב שהדבר הזה מאוד יעזור.

יוסי ברודנו: שני הנושאים האלה, אם יהיו, יוכלו לקדם את הנושא קדימה.

30080: אני לא אפרט כמה ילדים יש, אבל ירושלים זו עיר מאוד מאוד גדולה עם אחוז ילדים מאוד גבוה וגם אוכלוסייה מאוד מגוונת.

30080: בציבור הערבי יש אחוז ילדים גבוה, בציבור החרדי יש אחוז ילדים גבוה ובציבור החילוני והדתי אחד האתגרים זה להשאיר את הצעירים בעיר ולכן הנושא של הילדים מקבל המון המון משמעות, אבל הבעיה שאני מוצאת בוועדה, דווקא בגלל שזו עיר כל כך גדולה, עם עירייה ענקית, מאוד קשה לקדם דברים בוועדה.

30080: זאת אומרת כשמגיעים לשבת בוועדה, יש כל כך הרבה אנשים באולם שזו לא יכולה להיות פגישת עבודה, אז או כדי לעניין את התקשורת אפשר לעסוק בנושאים נורא סקסיים ומעניינים, אבל לא שם אפשר לקבל החלטות ואי אפשר באמת לרוץ קדימה בדיון שמתקיים בוועדה בעיר כל כך גדולה ומגוונת ובעצם עדיף לעבוד לבד.

30080: זה המצב, שיש החלטה שיקימו ועדה, אבל בסופו של דבר בוועדה עצמה קשה לעבוד ועדיף לעבוד פשוט לבד עם האנשים ונראה לי שאחד הדברים שצריך לעשות, מלבד כל מה שכרוך בתקציבים וכולי, זה פשוט להגדיר הגדרה של תפקיד סטטוטורי לוועדה.

30080: אני יכולה לחשוב על הנושא של הגינות הציבוריות.

30080: גינות ציבוריות זה בדיוק מסוג הדברים שאין אף אחד שבסופו של דבר אחראי עליהם בעיר וזה בוודאי נוגע לילדים וזה נוגע גם לנוער.

30080: זה מסוג הנושאים שמקודמים, יכול להיות אצל מהנדס העיר, למרות שגינות כיס פחות מעניינות את מהנדס העיר, יותר מעניינים אותו הפארקים המטרופולינים.

30080: זה יכול להיות מסוג הנושאים שבוועדה אפשר לקבל אחריות עליהם.

30080: הבעיה היא שכל נושא אומרים, 'אוקי, אז תרימו את הכפפה ותרוצו קדימה', נותנים לנו מבחר רעיונות לנושאים, וברגע שאנחנו צריכים לעשות את זה, אז אנחנו צריכים לרתום את כל העירייה, לעשות את כל התהליך והתפקיד כל הזמן חוזר ונופל עלינו ונראה לי שאחד הדברים שאפשר לעשות פה זה לקחת כמה נושאים, כמו הגינות הציבוריות, כמו מערכת יחסים עם הורים בעירייה, זאת אומרת יש כמה וכמה נושאים שאפשר לומר שזה תפקיד שלנו וכמו שבוועדת הכספים או בוועדת תכנון ובנייה או בוועדת מכרזים או בכל מיני ועדות, שבהן אי אפשר לקדם את הדברים בלי שזה עובר דרך הוועדה, אותו דבר שיהיה גם בוועדה לקידום מעמד הילד.

דני דנון: בנושא הזה אני זוכר שיש חוק של חבר הכנסת מארגי, לגבי פיקוח על הגנים שהיום הוא כבר בתוקף, אבל זה רעיון מעניין.

מרדכי דריימון: ברשות היושב ראש, אני באמת לא אתווכח עם אף אחד לגבי מספר הילדים, זה נתון שאי אפשר להתווכח איתו.

מרדכי דריימון: אני רק רוצה לומר ככה; דוד המלך אמר, 'מכל מלמדיי השכלתי: כי עדוותיך, שיחה לי', פירושו של דבר דוד המלך מוכן ללמוד, שהיה חכם מכל אדם, מכל אחד, כי הדבר מאוד מאוד מעניין אותו.

מרדכי דריימון: לא יודע מי יהיה החוט המקשר.

מרדכי דריימון: הלא לא הבעיות של בני ברק הן הבעיות של טירת הכרמל, כבר אמר קודם ראש עיריית טירת הכרמל.

מרדכי דריימון: לכל עירייה יש את הבעיות שלה.

מרדכי דריימון: לנו תסכימו שאין את הבעיות של טלוויזיה ואינטרנט, אבל מכל אחד אפשר ללמוד.

מרדכי דריימון: קחו למשל דבר קטן מאוד.

מרדכי דריימון: ברוך ה' שאין לנו, אבל אלה שיש להם צריכים להתמודד.

מרדכי דריימון: אני לא פוסל אף אחד, חלילה, כל אחד דרכו שלו.

מרדכי דריימון: למשל בכל בתי הספר שלנו אנחנו לומדים עוד חודש לימודים, אחרי זה שבועיים קייטנות וכמה ימים בודדים חופש וחוזרים ללימודים.

מרדכי דריימון: אני לא צריך להגיד לכם, אתם כולכם יודעים, כל יום אנחנו לומדים מהבוקר עד אחר הצהריים, ילדים בגיל גן חובה, בגיל חמש, חוזרים הביתה בשעה 4, 4:30 אחר הצהריים.

מרדכי דריימון: אני לא יודע איך לפתור את הבעיה, אבל אלה שטוענים שזו בעיה תקציבית, גם לנו יש בעיות תקציביות ובכל זאת אנחנו עומדים בזה.

מרדכי דריימון: קחו למשל דבר קטן, שבת אחר הצהריים.

מרדכי דריימון: היום בשבתות הקיץ גומרים את התפילה ב-10, ב-11, מה ילד יעשה עד 7, 8 בערב?

מרדכי דריימון: הלוא מה שהוא לא יעשה, אנחנו צריכים לדאוג לו.

מרדכי דריימון: ההורים, שיהיו בריאים, הולכים לישון, הולכים לנוח ושולחים את הילדים, מה עושים?

מרדכי דריימון: אצלנו הילדים באים לבית הספר משעה 2 בצהריים עד 7 בערב, וזה עולה לנו הון רב.

מרדכי דריימון: המורים עובדים---

דוברת: אתה נותן להם לעבוד בשבת?

מרדכי דריימון: למה לא?

מרדכי דריימון: אסור לעבוד בשבת?

מרדכי דריימון: אסור לקבל כסף בשבת, לעבוד מותר.

מרדכי דריימון: זו עבודת קודש, ודאי שמותר.

מרדכי דריימון: מה אני מתכוון להגיד?

מרדכי דריימון: הייתי רוצה שיהיה איזה חוט מקשר בין כל יושבי ראש הוועדות בעיריות וכל אחד ילמד מהשני.

מרדכי דריימון: אני לא אומר שאנחנו לא יכולים ללמוד ממישהו אחר ומישהו אחר ילמד מאיתנו.

מרדכי דריימון: זה דבר אחד.

מרדכי דריימון: הדבר השני – הלוא כל הבעיות של הנוער לא נולדו מתי שהקימו את הוועדה לקידום מעמד הילד.

מרדכי דריימון: הלוא בכל עירייה יש את הבעיות שלה של הנוער.

מרדכי דריימון: גם בבני ברק יש בעיות של נוער, אני לא אומר שלא.

מרדכי דריימון: אנחנו החלטנו בוועדה למעמד קידום הילד לטפל בילד הנורמטיבי.

מרדכי דריימון: אנחנו מזניחים אותו.

מרדכי דריימון: הילד הנורמטיבי, הכל טוב, הכל יפה.

מרדכי דריימון: צריכים גם לדאוג לו, כמו שאמרו מקודם, בטיחות סביבתית, בטיחות בגנים הציבוריים, כפי שאמרה נציגת ירושלים, את כל הנושא הזה, תכניות העשרה לילדים אחרי הצהריים, בשעות הפנויות.

מרדכי דריימון: לא חסר מה לעשות ואני מקבל מה שהיושב ראש אמר, שלא נטפל עכשיו בבעיות תקציביות, אנחנו קודם כל נטפל במה שצריך לעשות וה' יעזור.

מרדכי דריימון: יהיה בסדר.

דני דנון: אם היינו יכולים לקחת את הנושא של האינטרנט ולהחליט שאין אינטרנט, זה היה מקל עלינו, אבל זה לא יקרה בשאר הערים.

דני דנון: זה לא ישים.

איריס ברנט: אני רוצה לבקש דבר אחד מרכזי.

איריס ברנט: ההרכב של הוועדה, ההרכב המסוים שנקבע לגבי הוועדה לקידום הילד בעיריות, נקבע על סמך תפיסה מסוימת לגבי מי אחראי לילד, מי יכול לדבר לטובתו, מי יכול לחשוב מה נחוץ בשביל לשפר את מצבו.

איריס ברנט: אני רוצה לבקש שבהרכב כזה תהיה יותר נוכחות להורים בוועדה הזאת.

איריס ברנט: אני חושבת שבין הילד לבין הרשויות לבין העירייה, משטרה, משרד החינוך וכל שאר הרשויות שנכנסות בתוך הרכב הוועדה הזאת---

דני דנון: בחוק רשום שיש נציג---

איריס ברנט: יש נציג אחד.

איריס ברנט: אני חושבת שיש הרבה דברים שאפשר לעשות לא בכסף, אלא במחשבה נכונה ואם ישמעו נכון את הצרכים מהשטח, שאת זה באמת ההורים יודעים הכי טוב מה נחוץ להם, הדברים יהיו גם יותר מחוברים, גם יותר יעילים ויותר ממוקדים.

איריס ברנט: אני רוצה לבקש שתהיה יותר נוכחות של הורים בהרכב הוועדה.

דובר: זו אפשרות של כל ועדה.

דובר: ביהוד, זו שאני המצאתי יש יותר הורים, גם של ילדים עובדים, גם של ילדים לומדים.

יוסי נישרי: ברוב הוועדות יושבים חברים בוועדה שבעצמם הם הורים לילדים, אז לא צריכים בשביל זה להביא הורים שיהיו הורים.

יוסי נישרי: אני כהורה, אם אני יושב בוועדה, או רון, שהוא הורה לילדים, הוא מבין את הבעיות של הילדים לא פחות מהורים שהם לא סטטוטוריים.

איריס ברנט: זה לא נכון, בגלל שגם אני, כנציגה של הסתדרות הפסיכולוגים ושל המועצה להורות, כרגע מדברת עם הכובע הזה.

איריס ברנט: כשאני אדבר על הילדים שלי, אז אני אגיד דברים אחרים, שונים.

איריס ברנט: הערה נוספת.

איריס ברנט: הוזכר כאן העניין של הצורך בגישה אל ההורים בשביל להיטיב את מעמד הילדים.

איריס ברנט: אני חושבת שהרבה דגש צריך להיות מושם בוועדה לנושא של חינוך של ההורים, להציע להם כלים, חינוך, מרכזים שבהם הורים יוכלו להיעזר כי הם החוט שלנו לילדים.

טוקה ילין מור: אני מהאגודה הישראלית למען הילד בגיל הרך.

טוקה ילין מור: הוזכר כאן מספר פעמים גם הגיל הרך, אבל זה לא נתפס כדבר שהוא חלק בלתי נפרד מהוועדה, הייצוג של הגיל הרך, ואני חושבת שזה חשוב מאוד.

טוקה ילין מור: יש פה דוגמאות של אנשים שמהווים סמל למאבק להעלות את נושא הגיל הרך בעדיפות שלו, בין אם זה בעיריית תל אביב, מודיעין, טירת הכרמל, שנעשים דברים נהדרים.

טוקה ילין מור: אני חושבת שגם במטרות שדובר עליהן, כולל כשאנחנו מדברים על איגום משאבים, צריך לדבר גם על רצף השירותים.

טוקה ילין מור: הרבה בעיות בגיל המאוחר יותר יכולות להיחסך על ידי דגש גדול יותר בגיל הרך, עדיפות גבוהה יותר בגיל הרך, והרבה נושאים שעדיין לא מכוסים על ידי החוק, אם כי אני חושבת שהחוק לא יפתור את ההתייחסות אליהם, יכולים היום לקדם ברשויות המקומיות, כדוגמת טירת הכרמל וכך הלאה.

גל הדר: דיברנו על הורים, אז אנחנו כבר לקראת סוף הישיבה ויש פה שתי תלמידות שיושבות פה ומקשיבות יפה, אבל לא משתתפות ואני מאמין שגם בהרבה מהוועדות לילדים, אני אישית קרוב לגיל הזה של הילדים, ואצלי לפחות, בביאליק, אני גם יושב ראש הוועדה לנוער, צעירים וסטודנטים ושם אני עובד עם חבר'ה קצת יותר צעירים, אז יותר קל לי לגשת לנושאים האלה.

גל הדר: לעומת זאת בוועדה הזאת יושבים מנהלי בתי ספר ויש ארגון המורים ויש הסתדרות המורים.

גל הדר: אצלי אישית היתה איזה בעיה שבין הארגונים ודברים כאלה שקצת מונעים מהשפה המשותפת לילדים ואני חושב שצריך לשלב יותר, להביא יותר חבר'ה צעירים, יותר לדבר בשפה שלהם ולשאול אותם מה הם באמת צריכים.

דני דנון: הבנות הצעירות, רוצות להוסיף משהו?

דני דנון: אתן יושבות בוועדה מסוימת?

הילה בצלאלי: לא, אנחנו מטעם המועצה.

הילה בצלאלי: אני מרגישה כיושב ראש מחוז שיש ללא ספק ערים שמשקיעים בהם הרבה יותר.

הילה בצלאלי: אני ממחוז ירושלים, זה מודיעין, זה מבשרת.

דני דנון: איפה את גרה?

הילה בצלאלי: במבשרת.

הילה בצלאלי: אני רואה כיושבת ראש שיש רשויות שמשקיעים הרבה יותר בילדים וזה קצת עצוב במקום מסוים.

הילה בצלאלי: לא, זה נורא שמח, אבל לראות את מודיעין פורחים מבחינת עשייה ולאו דווקא חינוכית אלא מעבר והם מרימים שם פרויקטים אדירים והמועצה שם מטורפת מבחינה מורלית ומבחינה מעשית הם מצוינים, לעומת מבשרת שיש לנו מינימום השקעה מבחינה תקציבית ומבחינת עידוד, עידוד בני נוער לעשות.

הילה בצלאלי: אני חושבת שצריך יותר להשקיע.

הילה בצלאלי: בסך הכל אנחנו הבסיס לחברה העתידית וחשוב לעודד את הפעילות שלנו.

דני דנון: תודה.

דני דנון: יש עוד נציגי עיריות שרוצים להוסיף?

אושרת גני גונן: אני מנהלת המחלקה לנוער, קהילה וצעירים, אבל אני גם בכובע של המזכירות הארצית של אגודת מנהלי יחידות הנוער ולי חשוב שבהרכב הוועדה יהיה גם נציג של מנהל יחידות הנוער.

אושרת גני גונן: זה קיים בפועל, בוודאי, ויוכלו להעיד על זה ראשי הערים כאן, שמנהל יחידת הנוער ברשות הוא שותף פעיל ומוביל בוועדה, אבל באף מקום הוא לא כתוב כמשתתף חוקי.

אושרת גני גונן: זה נתון לרשות הרשות, אז הייתי מבקשת שזה יהיה חלק חוקי בהרכב הוועדה.

שרה פרא: קודם כל אני מברכת על העבודה הזאת ועל הלמידה.

שרה פרא: אני רוצה אליכם, בנות.

שרה פרא: אצלנו באריאל, בוועדה לקידום הילד, שהיא גם ועדת חינוך, אני חושבת שהנציגות מועצת התלמידים היא נציגות לא רק שאומרת, אלא גם עושה, וכאן אני מתחברת לבאמת מה עושים עם נוער בקיץ.

שרה פרא: אז כל הרעיונות הגיעו מהנוער שלנו, שיש להם פרלמנט נוער וגם פרלמנט ילדים.

שרה פרא: לילות לבנים, אנחנו עושים באריאל.

שרה פרא: כל ערב יש להם פעילות והנוער מפעיל.

שרה פרא: סיירת פארקים.

שרה פרא: תמורת בקבוק שתייה אנחנו נותנים בקבוק שתייה קלה, ואת זה הנוער עושה, שהולך ומסתובב בפארקים.

שרה פרא: כל הנושא של סטודנטים מתנדבים, קידום נוער שמסתובב בלילות, הסעות של ילדים ממקום למקום.

שרה פרא: אין לנו תקציבים באריאל, קיצוצים, אני לא יכולה להתפאר בילודה, כי יש לנו גם הקפאות בנייה, אבל באיגום משאבים, כפי שאתם אמרתם, באמת אנחנו מצליחים להחזיק, לתחזק ולקדם.

שרה פרא: אחד הדברים שאנחנו הובלנו בעיר, וזה גם בא מהנוער, כדי לדעת מה מותר ומה אסור הכנסנו השנה לחטיבה ולחטיבה העליונה את הסנגוריה.

שרה פרא: כדי שילמדו.

שרה פרא: אם אנחנו באים מהמקום שאנחנו אומרים להם לא לאלימות ולא סמים ולא כל הדברים האלה, ברגע שהם לומדים באמת מה מותר ומה אסור והדברים הקטנים שהם לא ידעו שהם עלולים להביא אותם למקומות הקשים ביותר, הם נמנעים ואני חושבת שאנחנו הובלנו איזה שהוא תהליך של משרד החינוך ומשרד המשפטים, ביחד עם העיר אריאל, ואני מקווה שבאמת כאן אנחנו נמשיך להוביל לטובת הנוער שלנו.

23637: למעשה אני לא רוצה לחזור על דברי ראשי הערים, אבל כן חשוב לי להוסיף עוד בקצרה כמה נקודות.

23637: אין ספק שאין ראש עיר שהילדים לא נמצאים לנגד עיניו, בטח היום שמחר הם יוצאים לחופש הגדול ופחד ממה שקורה עם אותם ילדים שלא נמצאים באיזה שהוא סידור ודיבר על זה יצחק קדמן.

23637: אני רוצה לעדכן שאתמול, בוועדת הכספים של הכנסת, הוצג תקציב החינוך לשנת 2009 – 2010.

23637: כבוד היושב ראש, חשוב לי לומר על זה מלה.

23637: הוצגה אתמול התכנית התקציבית ודובר שם באופן ברור על פגיעה ברווחה החינוכית ועל פגיעה בחינוך החברתי.

23637: זה נאמר, זה מופיע בפרוטוקול.

23637: ראשי הרשויות היום נמצאים בעיצומו של מאבק על התקציב.

23637: נשארו לנו עוד שבועיים להיאבק, אבל אם אנחנו לא נצליח, אמרו באופן חד משמעי אתמול בוועדה, תקציב המתנ"סים, תקציב החינוך הבלתי פורמלי, כל תקציב הפעילות שהוא מעבר לשעה 1 בצהריים, או ל-12 בצהריים, כשהתלמידים לומדים בתוך בתי הספר, הולך להיפגע בצורה מאוד משמעותית.

23637: כל הנטל הזה נופל בסופו של יום על ראשי הרשויות, כי ראש עיר לא יכול לבוא ולהגיד 'טוב, אני לא מטפל בילדים בשעה 4 או אחר הצהריים, אני לא עושה משהו למען אותם תושבים', גם כי ההורים כמובן דורשים מראש העיר עשייה, וגם הילדים, זה עיקר העשייה בתוך הרשות המקומית, ואנחנו נמצאים היום בעיצומו של מאבק, אני חושבת שגם הוועדה צריכה להיכנס ולבדוק את הנתונים, זה הוצג אתמול בוועדת הכספים וחשוב להיות ערניים על זה כי זה נאמר, ונשארו לנו רק שבועיים.

23637: אתה ביקשת דוגמאות, רק עוד דבר אחד שעלה בוועדות הכנסת וחוזר על עצמו; ראשי הערים היום מדברים על כך שיש לנו עוד הזדמנות לטפל בבני הנוער, זאת אומרת להכניס עוד עובד נוער, עוד עובד למען הילדים ובעצם להשקיע את ההשקעה המאוד צנועה בילד או בנער עם עוד עובד, או עוד איזה שהיא פעילות.

23637: אם לא נעשה את זה, נמצא השקעה כספית הרבה יותר עצומה בשיטור הקהילתי ובמשטרה שיצטרכו לטפל באלימות ובסמים ובוונדליזם, שזה מה שהולך להיות לנו, כבר בסוף החופש הגדול הזה, ובטח זה ימשיך ככל שהתקציב יילך וייפגע.

23637: אז השקעה הרבה יותר פחותה יכולה לשנות את הכל.

לירי אנדי פינדלינג: ברכות ליושב ראש הוועדה, לחברי הכנסת ולמשתתפים.

לירי אנדי פינדלינג: אני רוצה להזכיר, ואני חושבת שזה חשוב שכולנו נדע כי זה גם עלה כאן, שבאמת הזכות הבסיסית של הילדים היא הזכות לחיים ולכן צריך כל הזמן לזכור שתנאי סף בטיחות בכל פעילות ובכל דבר שנעשה ושבהם משתתפים ילדים.

לירי אנדי פינדלינג: דובר כאן רבות על הצורך להתמקד, על הצורך לבחון ולבחור סדרי עדיפויות של הוועדה ואני אמליץ שהרבה מהעשייה הזאת תהיה לדרוש שיהיה ניהול וקידום בטיחות בעיר.

לירי אנדי פינדלינג: חוסר התיאום הזה שדובר עליו, העובדה שמדובר בכל כך הרבה דברים שעוסקים בהם ילדים, אם זה גיל רך, אם זה גני משחקים ואם זה מוסדות חינוך ועוד, ואם זה ליישם את חוזר המנהל הכללי לגבי לימוד שחייה ואנחנו יוצאים לחופשה.

לירי אנדי פינדלינג: כל הדברים הללו דורשים תיאום, דורשים ראייה מערכתית, דורשים מקצועיות בתחום של ניהול וקידום בטיחות ילדים.

לירי אנדי פינדלינג: ראשי הערים רוצים מידע.

לירי אנדי פינדלינג: אנחנו, ארגון בטרם, שלח ממש בימים אלה לראשי הערים נתונים בכלל על היפגעות ילדים בישראל ויש כאן

לירי אנדי פינדלינג: גם טבלאות שמדברות לפי חלוקה בשביל שאפשר יהיה להגיד ש-6,700 ילדים מהעיר רהט הגיעו לחדרי מיון בשלוש שנים, שלמעלה מ-2,600 ילדים בשלוש שנים הגיעו בעיר מודיעין.

לירי אנדי פינדלינג: חלק מראשי הערים בכלל לא מודעים לכמות הילדים שנפגעים בתוך העיר.

לירי אנדי פינדלינג: היכולת של העיר לעשות היא עצומה ואני חושבת שהפלטפורמה של הוועדה לקידום מעמד הילד ברשויות המקומיות הוא מצוין, הוא אדיר, ורק לעשות יותר, אנחנו ממש בימים האלה מוציאים נייר עמדה לגבי גני משחקים בשביל לתת סקירה ורעיונות איך ליישם טוב יותר ממה שעושים היום את הבטחת הבטיחות, למשל בגני המשחקים.

לירי אנדי פינדלינג: תודה.

אתי בנימין: יש לי שלוש נקודות.

אתי בנימין: קודם כל אני באמת רוצה לומר תודה למחלקת המחקר של הכנסת שעשתה עבודה נפלאה.

אתי בנימין: באמת מגיעה לכם תודה.

אתי בנימין: הנקודה הראשונה היא נושא תדירות מפגשי הוועדה.

אתי בנימין: דווקא בימים האלה שבהם יש המון בעיות עם נושא של זכויות תלמידים, מעמד הילדים, בכלל בעיות עם ילדים, אני חושבת שהוועדה צריכה להתכנס בתדירות קצת יותר גבוהה ולא להסתפק בשלוש-ארבע פעמים בשנה כי זה כלום ויש המון נושאים לדון עליהם.

אתי בנימין: הנושא השני.

אתי בנימין: בוועדה שישבה בראשה השופטת סביונה רוט-לוי, אחת ההמלצות היתה למנות בכל רשות מקומית מומחה לענייני זכויות ילדים.

אתי בנימין: אני לא ראיתי לזה התייחסות בדוח, אני לא שמעתי אף אחד מהנוכחים פה שדיבר על זה שיש לו מומחה לזכויות ילדים ואני הייתי מאוד שמחה, חבר הכנסת דני דנון, אם אתה תתייחס לזה בסיכום שלך ותבקש מכל אחת מהרשויות למנות מומחה לענייני זכויות ילדים ברשויות המקומיות.

אתי בנימין: הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו זה החשיבות של כן שיתוף הורים ותלמידים בוועדות, כי לא יכול להיות שהוועדה תתכנס רק עם חברי מועצת העיר, או רק עם נציגי עיר ולא יהיה שיתוף של הורים ותלמידים בוועדה.

אתי בנימין: בכל רשות יש ועד הורים עירוני, אין שום סיבה לא לשתף את ועד ההורים העירוני.

אתי בנימין: הרשויות מתלוננות, יש לנו קשיים, יש להם תקציבים, האמינו לי שההורים יכולים לעשות את המאבקים שלכם, ההורים יכולים להיות שותפים שלכם ולסייע לכם בכל מאבק בנושא הזה ובהזדמנות הזאת אני פונה אלייך, גב' רחל עזריה, את אמרת שירושלים היא עיר גדולה, עיר מורכבת, אבל אצלך בוועדה אין נציג הורים, לצערי, וחבל.

אתי בנימין: תודה.

טובה בן ארי: אני המפקחת לזכויות התלמיד במערכת החינוך.

טובה בן ארי: לפני כשנתיים התחלנו לעבוד עם משרד המשפטים, הסנגוריה הציבורית, על זכויות וחובות של ילדים בהליך פלילי.

טובה בן ארי: במהלך הזמן, בסיורים שלי ובמפגשים שלי עם הוועדות ברשויות, תמיד התגלו פערי ידע איך מתמודדים עם קשיים של ילדים שנסחפים לעבירות פליליות.

טובה בן ארי: חיברתי את השניים בראשותה של דר' אביטל מולד ועורכת דין ענבל רובינשטיין וערכנו ניסוי מאוד מאוד מרתק, שהובילה את זה עורכת דין גלית מבורך, מנהלת מחוז מרכז תל אביב בסנגוריה---

אורלי לוי אבקסיס: זה מעניין אותי מה שאת אומרת, ואז בסוף מסתבר שבוועדת שרים משרד החינוך מתנגד לקיצור הליכי חקירה של ילדים בהליכים פליליים ומי שמתנגד זה משרד החינוך שאין לו גם עלות תקציבית פה, אין לו שקל שיילקח מהמשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת דברים נורא יפים להגיד אותם, אבל אני מתקוממת כי כשאני---

דני דנון: חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, את אחריה.

אורלי לוי אבקסיס: הדברים נאמרים, אבל בשעת השי"ן אתם בורחים.

טובה בן ארי: ברשותך תתני לי לסיים.

טובה בן ארי: אני אקשיב לך, אני רוצה ללמוד ממך, אבל רק תני לי לסיים, בבקשה.

טובה בן ארי: עשינו ניסוי השנה, בעקבות הבקשה של הוועדות השונות, ועשינו ניסוי בשכבת כיתות אחת בכפר סבא, עם מר דב רקוביץ, ברעננה, ברחובות, וזה היה גם מסוקר לא מזמן בעיתונות ועם עורכי דין פליליסטים.

טובה בן ארי: הם באו לילדים ולמורים ללמד אותם מה אסור, מה מותר, מה גורם לעבירה פלילית, מה מאיים, מתי אסור לאיים, האם אבן בכיס כשנכנסים לבית ספר מותר/אסור, בוודאי שזה אסור ויכול לגרור אחריו עבירה פלילית.

טובה בן ארי: אני חושבת שהתהליך שהסנגוריה עשתה בבתי ספר היא קצרה מאוד, כמובן שזה עבודה בין משרדית, אבל אני חושבת שאם נלך עם זה לקראת הקיץ, אם היינו יכולים להקדים את זה, כי הסנגוריה עשתה מאמצים אדירים בנושא הזה כדי להיות בכמה שיותר בתי ספר על יסודיים, כדי למנוע מעשי ונדליזם ואלימות אצל בני נוער.

טובה בן ארי: תודה.

דני דנון: אנחנו נאלצים להתכנס, למרות שיש עוד הרבה שרוצים לדבר.

דני דנון: אני מבקש מחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטערת על כך שהתפרצתי, אבל יש לי בעיה עם שמשדרים משהו אחד ובסופו של דבר, באיזה שהיא פינה, ואני אולי לא צריכה לבוא אלייך בטענות, אלא לממונים עלייך, אבל ישנם איזה שהם עיוותים, אבל אם אנחנו כבר מדברים על חקירה והליך פלילי של בני נוער וילדים, וניסינו לקצר את התהליך שלפעמים הוא באמת אבסורדי, אנחנו קוראים כל הזמן לילדים 'בואו תתלוננו', 'מישהו פגע בכם?

אורלי לוי אבקסיס: תיגשו למשטרה, תגישו תלונה' ואז ישנו איזה שהוא עינוי דין ועוד לא מתחילה בכלל חקירה פלילית כנגד אותו עבריין, כי לא הסתיימה החקירה של הילדים.

טובה בן ארי: משרד המשפטים חוקר, לא משרד החינוך חוקר.

אורלי לוי אבקסיס: לא, משרד הרווחה והמשרד לביטחון פנים, אבל משרד החינוך מתנגד לקיצור ההליך, שזה משהו שלא הבנתי בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אני אבדוק, אני נורא מצטערת, אבל הקפצת אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד שיש כל כך הרבה נושאים ברשויות המקומיות שהם נוגעים לילדים, ואמרו ואמרו יותר טוב ממני ומה שמדובר באמת על המרווחים של בין רווחה לבין הנושא של שלום הילד, וישנן בעיות תקציביות, אבל אני רוצה לבקש מכם דווקא בוועדות המקומיות, שאנחנו מדברים שם על זכויות הילד, חשוב לי הרצף, כי אנחנו מדברים פה על הגיל הרך ואנחנו מדברים על גיל נוער, אבל לאחרונה התחלתי לקבל, יותר מדי, יותר ויותר פניות של נערים בסיכון שמבקשים להתגייס והצבא דוחה אותם.

אורלי לוי אבקסיס: הוא דוחה אותם בגלל שיש להם תיקים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על בני נוער בסיכון, זה ברור שהילדים האלה בשלב כזה או אחר בחיים שלהם אולי יעברו איזה שהיא עבירה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת גם על כאלה תיקים שנפתחו ונסגרו, בלי איזה שהוא אשם פלילי, בלי איזה שהוא הליך משפטי באמת, אבל המדינה לא מתמודדת איתם, ואנחנו כאילו מכתיבים להם את העתיד ואתם, בתור רשות מקומית, המקום שלכם זה לזהות אותם בזמן וללחום את המלחמה כדי שהם יגויסו, למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי לכם יש אינטרס, הם יחזרו לטריטוריה שלכם, הם יחזרו טובים יותר או פחות טובים, הם ישפיעו לטובה ויהוו דוגמה, או בגלל שזה מה שהכתבנו להם, הם לא יילכו לצבא, איך הם יבלו את הזמן שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: מה היכולת שלהם אחר כך להשתלב בחברה בתור עובדים, בתור לומדים, בתור כהנה וכהנה, וזה לדעתי משהו שצריך לשים עליו את הדגש.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נגמר בגיל 18, חברים.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע לגיל התיכון וכבר אפשר לראות מהצו הראשון את מי רוצים לגייס ואת מי לא רוצים לגייס, תעשו בתוך הוועדות האלה בן אדם, מחלקה, לא יודעת מה, שידאג לאותם ילדים ואני אשתף פעולה, אני גם רוצה לבדוק דרך משרד הביטחון מה הם המנגנונים, פעם היה את נערי רפול, זה הצטמצם.

אורלי לוי אבקסיס: היום הצבא שלנו לא כל כך רוצה לשמש כמחנך או כור היתוך והתפקיד שלנו לשמור שזה כן יקרה כי האוכלוסייה הזאת, אם היא תחזור ותחזור לא טוב ולא תתגייס, לא תהיה לה יכולת גם לעבוד וגם באמת להשפיע ולתת איזה שהוא ערך חיובי לסביבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח אם תרימו את הכפפה בנושא הזה וכל עיר ועיר תבדוק מה מצב הילדים, אפשר לבדוק את זה מהתיכון, מהצו הראשון, ואולי לפרסם שישנה איזה שהיא כתובת שילדים שיש להם איזה שהיא בעיה בנושא הזה, יפנו לשם, ואנחנו פה מתייחסים, ואני חושבת שחבר הכנסת דנון, תסכים איתי בזה, לבדוק ולראות איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיה הזאת כדי לעזור לנוער שגורלו לא ייחרץ כבר בגיל העשרה.

אורי אורבך: שלום לכם, תודה שבאתם.

אורי אורבך: אני חושב שהתפקיד של הוועדה שלנו, ושלכם במועצות המקומיות, זה קודם כל לחנך שלא רק ילדים זה העתיד, אנחנו נוהגים להגיד את זה כל הזמן, אבל ילדים זה ההווה.

אורי אורבך: כל הזמן המבוגרים מתייחסים לילדים כאילו הם הכנה לקראת זה שיום אחד הם יהיו מבוגרים ויהיו אזרחים מעולים.

אורי אורבך: אנחנו צריכים לדאוג לילדים כי הם ילדים, 'ילדים עכשיו', זאת הסיסמא שצריכה להיות ולזכור, אנחנו כמבוגרים, שזכויות הילד זה חובות המבוגר.

אורי אורבך: אנחנו צריכים לעשות את החובות שלנו כדי שהם יקבלו את הזכויות ובאופן פרקטי, אני סתם מציע שכל ועדה בכל מועצה מקומית ובכל עירייה תבחר נושא אחד או שניים שנתי, כדי שזה יהיה משהו פרקטי, כי אחרת מתכנסים פעם וחצי ולא קורה שום דבר.

אורי אורבך: ובאופן עוד יותר פרקטי, כיוון שציינת, אדוני היושב ראש, בהתחלה, שבאים הרבה, יותר מאשר בעבר, יש הרבה יותר ועדות שכאלה, והעובדה שבאתם אומרת שיש איזה צימאון לשמוע ולהשמיע, אז אני מציע לכם לא להסתמך רק על הכנסת ולבוא לפה ולשמוע, אלא תקימו פורום של ראשי ועדות לזכויות הילד שיתכנס לעתים יותר קרובות, מכל עיר, כמו שאמרו פה, אפשר ללמוד לערים אחרות לאמץ יוזמות, והכח של פורום כזה של כמה עשרות אנשים שהם ראשי ועדות, ייתן לכם כח ותחושה שאתם לא לבד, כי התחושה העיקרית שלכם הרבה פעמים שאתם לבד, אתם יודעים לבד לפעמים בוועדה, כי כולם בוועדת הכספים ובוועדת הביטחון, כי תמיד יש דברים יותר חשובים מזכויות הילדים.

אורי אורבך: אני בדיוק צריך לצאת לוועדת הכספים, אבל אני לא אלך.

אורי אורבך: זאת הוועדה החשובה ביותר, לדעתי, פה, מבחינת האמת האמיתית, לא מבחינת הכח שלה בכנסת, לצערנו, אבל מבחינת המהות שלה, ואם אתם תראו שאתם לא לבד ויש עיריות אחרות ויש לכם שותפים, אתם תוכלו לקדם דברים כל אחד בעירייה שלו.

אורי אורבך: זאת ההצעה שלי.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני רוצה לסכם.

דני דנון: ראשית להודות לכל נציגי הרשויות שהגיעו מכל רחבי הארץ.

דני דנון: הוועדה מברכת על הגידול במספר הוועדות בפועל ברשויות.

דני דנון: אנחנו נפנה לאותן מספר מועט של רשויות שלא מינו ועדות ונפעל על מנת שהם ימנו את הוועדות.

דוברת: אולי גם להוסיף במועצות מקומיות.

דני דנון: נכון.

דני דנון: אנחנו מברכים גם על הרעיון של חבר הכנסת אורבך, להקים פורום של ראשי ועדות.

דני דנון: אנחנו בכל מקרה בעוד חצי שנה נתכנס פה שוב לשמוע ולהשמיע ולראות מה נעשה.

דני דנון: מעבר לכך אני מבקש, גב' רחל סעדה, להזמין כמוזמנים קבועים את כל ראשי הוועדות.

דני דנון: תקבלו מייל פעם בשבוע ואתם תראו, לדוגמה בשבוע הבא הנושא של העובדים הזרים, הילדים, זה נוגע לתל אביב, ערד, אילת, דימונה, אתם יכולים להגיע.

דני דנון: היה דיון בנושא הפגנות של ילדים חרדים, אז זה נגע לירושלים.

דני דנון: אז אנחנו נזמין אתכם באופן קבוע, אתם תבחרו בדברים שנוגעים אליכם להגיע.

דני דנון: אנחנו בכל מקרה רוצים לומר לכם שאתם לא נמצאים לבד, יש פה גיבוי, וגם אנחנו מבקשים מכם, אני אומר את זה באופן אישי, תעבירו אלינו מקרים, חומרים, דברים.

דני דנון: לא תמיד נוכל לפתור את הבעיה, לא תמיד יגיע תקציב מיידי מהוועדה לזכויות הילד לקייטנות, אבל בהחלט אני יכול להגיד לכם שאנחנו כן פועלים.

דני דנון: באופן מקרי, שלושתנו חברים בקואליציה, אבל יש לנו יכולת להשפיע ולשנות ודברים כאלה זה תהליכים, לכן כן תציפו את הדברים שאתם רואים אצלכם ביישוב, או מקרה פרטני, אני אשמח מאוד שזה יגיע לטיפולנו.

דני דנון: אני רוצה להודות לצוות של מרכז המידע, לצוות הגדול של הוועדה, שעבד קשה על מנת להזמין את כולכם ואני מאוד מודה לכם שהגעתם.

דני דנון: תודה רבה.