ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 18, 2009-06-16 09:00

ליה שמטוב: בוקר טוב.

ליה שמטוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ליה שמטוב: בישיבה נשמע את סקירת הסוכנות היהודית על פעילותה ותקציבה.

2465: תודה רבה גבירתי יושבת-ראש הוועדה, שלום לכם חברי הכנסת הנכבדים, וגם לך מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה.

ליה שמטוב: דרך אגב, באשר לאלי כהן, בחודש האחרון עשיתי לו קצת כאב ראש כי אני מבקרת במרכזי הקליטה והוא מצטרף אלי וסוקר את כל הפעילות.

ליה שמטוב: כל הכבוד.

משה ויגדור: הוא לא התלונן.

2465: את אלי תשמעו בהמשך.

2465: אנחנו היום עושים כאן ישיבה ראשונה בקדנציה הזו בה הסוכנות היהודית מציגה את עצמה ואת פעילותה.

2465: אני מודה לך מאוד יושבת-ראש הוועדה על שנתת בידינו את ההזדמנות ואת היכולת להציג את הדברים.

2465: אנחנו נציג אותם בתחילה בממד הרחב של פעילות הסוכנות ואחר כך נלך ונתמקד בנושאים השונים שקשורים לעלייה, מעין קליטה, וכן פעולות המחלקה לחינוך יהודי וציוני בתפוצות כחלק מהמרקם הכולל של הטיפול שלנו במה שאנחנו עושים בקהילות לקראת העלייה ועם העלייה.

2465: זה משפיע ויש לזה אפקטים שאי אפשר להתעלם מהם והם מחייבים את הסוכנות היהודית לעשות כמה דברים.

2465: ראשית, להתייעל.

2465: שנית, לטפח גישה חדשה וטכניקות שונות כאלו ואחרות של טיפול בכל מכלול הנושאים שאנחנו עוסקים בהם, ובמיוחד בנושא העלייה שהמחלקה לעלייה שלנו עוסקת בהם.

2465: לכן המחלקה לעלייה בראשותו של אלי כהן עושה רפורמות משמעותיות גם בתפיסת העולם שלה וגם בדרך בה היא מאורגנת.

ליה שמטוב: אני שמחה לשמוע זאת.

2465: אני יודע שיש כאלה הסבורים שיתכן שבהחבא, לאט לאט, מישהו מוריד את הפעילות עד למצב שלמעשה יש כותרת אבל אין פעילות אבל זה לא המצב.

ליה שמטוב: חברי המועצה של נצרת עילית, אתם שומעים את הדברים?

2465: אני מכיר גם את הסיפור של נצרת עילית ואולי זה מביא אותי אל הדבר הבא.

2465: אתמול ישבנו במשרד הקליטה עם שרת הקליטה הגברת סופה לנדבר ועם המנכ"ל דימה – ואגב, הוא בשר מבשרנו, זה עתה חזר משליחות של הסוכנות היהודית בחבר העמים לשעבר – ושוחחנו על הדברים, לרבות הדיון בנושא שינוי הייעוד של מרכזי קליטה.

2465: אני רוצה לומר כאן לוועדה עוד בטרם אנחנו נכנסים לדיון לאחר הצגת הנושאים, שהסוכנות היהודית איננה מתכוונת להפוך את מרכזי הקליטה משני הייעוד לגושי נדל"ן למרבה במחיר.

2465: זה לא יהיה.

2465: הסוכנות היהודית מתכוונת להישאר בכל אחד מהמקומות שיש בהם מרכזי קליטה והם משנים את ייעודם כמרכז פעילות של הסוכנות היהודית בישוב.

2465: בנצרת עילית, אנחנו מכינים תוכנית מאוד יפה, מקובלת על ראש העיר, של שינוי ייעוד, ואם תרצו, נציג אותו אחר כך בנפרד כי הרי החברים הגיעו מנצרת וצריך לתת להם גם לומר את הדברים.

2465: אני רוצה לומר כאן שזה יקרה שם וזה יקרה בעוד שניים-שלושה מקומות אבל אנחנו לא יוצאים משם ולא מנדל"נים את זה.

שלמה מולה: מה זה שינוי ייעוד?

2465: אם אתה שואל אותי, אני רוצה לומר לך את הדברים הבאים.

2465: בנצרת עילית לדוגמה, לשם המשל, אנחנו מתכוונים להכניס שתי קהילות צעירות לתוך אותם מבנים שהיה בהם מרכז הקליטה.

2465: קליטה של שתי קהילות מתערבות ומחנכות בתוך הישוב ושתי הקהילות האלה, תחת להחזיק שם מספר מסוים של מיטות של עולים ומה שעשינו קודם, יהיו שם קהילות צעירות שישפיעו יפה מאוד על העיר מבחינת המרקם הצעיר והחיזוק של הקהילה בנצרת עילית, ואני אומר את זה כאן ללא כחל וסרק, הקהילה היהודית בנצרת עילית שהולכת ונחלשת עם כניסה מודרגת של ציבור ערבי לתוך העיר, ואנחנו חושבים שצריך לשמור על אופייה היהודי של העיר, הקהילות הללו יעסקו בקליטת עלייה, יעסקו בהעצמה של ילדי עולים בבתי הספר.

שלמה מולה: איזה מחלקה תטפל במרכז הזה?

2465: זה עדיין לא נקבע.

2465: עוד לא סיכמנו גם עם העיר כיצד לעשות את זה ואיך, אבל בגדול החלטנו עוד יותר מזה, שהמחלקה לעלייה איננה עוזבת את מרכזי הקליטה משני הייעוד אלא ממשיכה להיות גורם מרכזי בתוכם.

ליה שמטוב: נגעת במרכז הקליטה בנצרת עילית, אני בטוחה שהכל ייעשה בצורה הכי טובה, בכל זאת דיברת על הצעירים וכנראה התכוונת לקיבוץ עירוני, כמו שפועל בכמה ערים.

2465: יש אפשרות להטמעה של קיבוץ עירוני גדול יחסית עם שמונים חברים בתוך נצרת עילית, יש אפשרות להטמעה של מכינה קדם-צבאית בתוך המרחב הזה ויש אפשרות להטמעה של כפר סטודנטים בפנים.

2465: לא כולם יוכלו לדור ביחד, אבל הרעיונות כרגע נבדקים.

ליה שמטוב: אני חושבת שתסכימו אתי שכאשר פועלות כיום תוכניות כמו סל"ה, כמו קדמה, כמו מכטרוניקה שזה שיתוף פעולה ביחד עם מכללת עמק יזרעאל, השילוב הזה והשילוב של קיבוץ עירוני או סטודנטים, זה שילוב מאוד מוצלח שצריך לעשות אותו בשיתוף פעולה.

ליה שמטוב: זה יקל על קליטת העולים, על קליטת המשפחות הצעירות והזוגות הצעירים שמגיעים מחוץ לארץ וכך הצעירים האלה שהם במסגרת הקיבוץ העירוני, נוכל להשאיר אותם בעיר וגם להשאיר את כל העולים שמגיעים מכל הארצות.

משה ויגדור: כבוד יושבת-ראש הוועדה, חברי כנסת, חבר הכנסת בילסקי, נעים לראות אותך כאן, חברות, חברים, חברי מועצת עיריית נצרת.

משה ויגדור: אנחנו נציג כאן בצורה מתומצתת – למרות שהמצגת מאוד ארוכה – את מגוון הפעילויות של הסוכנות.

משה ויגדור: קודם כל, מה הייעוד שלנו.

משה ויגדור: הבטחת עתידו של העם היהודי וישראל חזקה במרכזו, כפי שקבעה התוכנית האסטרטגית שלנו.

משה ויגדור: אנחנו קבענו שלושה יעדים אסטרטגיים: הבאת מספר משמעותי של יהודים עולים לחיות בישראל, הבטחת המעורבות של יהודי העולם יחד עם ישראלים ועיצוב אופייה של החברה בישראל, וחיבור הדור הצעיר לישראל והגברת שייכותו לעם היהודי כאשר לצורך כך יש לנו את המחלקה לעלייה, המחלקה לישראל והמחלקה לחינוך.

משה ויגדור: מספר פעילויות שאנחנו עושים בארץ שאני מוכרח להזכיר אותן הן עמיגור שעוסקת במגורים, בעיקר לעולים שהגיעו וצריכים סיוע, תמיכה במוסדות כגון בית התפוצות, אנחנו מבצעים תיאום של הפורום למצבי חירום בקהילות יהודיות, אנחנו תומכים בזרמים השונים ביהדות, אנחנו תומכים בנתיב, פרוייקט הגיור של חיילים שמאפשר לחיילים בצבא הגנה לישראל לעבור קורסים ולהפוך ליהודים על פי ההלכה.

משה ויגדור: מלבד זה עסקנו באמצעים אזור ישראל שלנו – יהודה שרף, מנהל האזור, נמצא כאן – בסיוע מיוחד בזמן מלחמת לבנון השנייה, כאשר כ-300 מיליון דולר נתרמו על ידי הקהילות, סייענו בחילוץ ילדים, בפעילות, סיוע לעסקים בצפון, בהלוואות ועוד סדרה שלמה של פעילויות.

משה ויגדור: גם מבצע עופרת יצוקה מאוד סייענו לאזור ויש לנו גם קרן לנפגעי טרור כאשר כל מי שנפגע בצורה הכי פשוטה או יותר מסובכת כתוצאה מפעולת טרור, מיד מקבל תשובה ובתוך 24 שעות הוא מקבל המחאה ראשונה שתאפשר לו להתגבר ולהיעזר במה שהוא צריך על מנת שיוכל להמשיך בפעולותיו.

משה ויגדור: בשינוי בדרכי ניהול – הזכיר את זה הגזבר – אנחנו עושים סדרה שלמה של פעילויות ואלה הם שינויים מבניים.

משה ויגדור: החלטנו על מדידה של הפעילויות שלנו כדי שנוכל להראות לתורמים מה בדיוק אנחנו עושים.

משה ויגדור: אנחנו מתמקדים, מתמקצעים, הפעלנו שקיפות ואנחנו הארגון היחיד בארץ שארבע פעמים בשנה מגיש דוחות כספיים מבוקרים ואפשר לראות בדיוק מה אנחנו עושים.

משה ויגדור: אנחנו עוברים לתהליך של מרכוז בסדרה של פעילויות וגם מתמקדים במתן שירות.

משה ויגדור: אתם רואים את המספרים של העולים לישראל.

משה ויגדור: בשנת 2007 עלו לישראל 19,700, בשנת 2008 עלו 15,400 ובשנת 2009 אנחנו צופים ומקווים לעלייה של 18 אלף עולים.

משה ויגדור: אנחנו רואים תהליך שמראה לנו שאנחנו בסך הכל מתקדמים בעלייה מחבר העמים וממקומות נוספים.

משה ויגדור: תפיסת הקליטה מדברת על שירות לעולים, מדברת על עמיתי קליטה ומרכזי קליטה בתפיסה חדשה.

משה ויגדור: הזכיר הגזבר מרכזי קליטה.

משה ויגדור: בנושא מרכזי קליטה השקענו כסף רב בשיפוץ מרכזי קליטה על מנת שהם יהיו בסטנדרט של המאה ה-21.

משה ויגדור: בכרמיאל הושקעו 5 מיליון דולר, ויפה ללכת לראות את המקום.

משה ויגדור: את כבר ביקרת שם ובוודאי ראית והתרשמת.

משה ויגדור: באשדוד הושקעו 5 מיליון דולר, בקריית ים סיימנו את השיפוץ ויש לנו תוכנית נוספת לאותם מרכזי קליטה שימשיכו להיות.

משה ויגדור: לא נכון לקלוט משפחה של עולים במרכז קליטה כמו בכפר סבא כאשר מדובר שם בחדר אחד עם שתי מיטות.

משה ויגדור: התקופה הזאת עברה.

משה ויגדור: זה לא מבטיח קליטה טובה.

משה ויגדור: אפשר להשתמש באותם מרכזים לייעודים אחרים.

משה ויגדור: נכון בהחלט לעשות שיפוצים בקבוצת מרכזים, להבטיח שיש מספיק מיטות, לשדרג אותם, לשפר אותם, ולתת תנאים של בית מלון.

משה ויגדור: כאן אתם רואים את פריסת מרכזי הקליטה.

משה ויגדור: חלק גדול מהם, מה שמסומן באדום, אלה מרכזים שמשרד הקליטה מממן ואנחנו מפעילים עבורו, בעיקר לעולים מאתיופיה, ושאר המרכזים, אתם יכולים לראות, אלה מרכזי קליטה שמשמשים אוכלוסיות אחרות.

דמיטרי אפרצ'ב: הערה שלא שייכת לקליטה אלא לגיאוגרפיה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מקווה שזאת לא המגמה אלא מדובר בטעות.

דמיטרי אפרצ'ב: חלק מהגליל המזרחי לא מופיע כאן.

משה ויגדור: אתה צודק.

משה ויגדור: המפות יתוקנו.

משה ויגדור: אתה צודק לגמרי ואני מקבל.

דמיטרי אפרצ'ב: כל עוד זה בינינו זה בסדר, אבל כאשר מציגים את זה כך, זה לא נכון.

משה ויגדור: אתה צודק לחלוטין.

שלמה מולה: אתה מראה מה היה ב-1984 וב-1985, אבל זה כבר פסה.

משה ויגדור: אלה המבצעים העיקריים שהיו.

משה ויגדור: מעבר לזה, נקלטו עוד עולים.

משה ויגדור: אלה העולים שהגיעו מאתיופיה במסגרת מבצע משה ומבצע שלמה.

משה ויגדור: מעבר לזה יש עולים נוספים שהצטרפו לאחר מכן.

משה ויגדור: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של 115 אלף עולים שהגיעו מאתיופיה במהלך השנים האחרונות.

משה ויגדור: מה שחשוב לנו זה להמשיך בתוכניות ולהשיג עוד תרומות, ואת זה אנחנו עושים.

משה ויגדור: כמה מלים על המחלקה לישראל שמדברת על הבטחת מעורבות יהדות העולם ביחד עם ישראלים בעיצוב אופייה העתידי של החברה.

משה ויגדור: אתם יכולים לראות מטרות על של אסטרטגיות, אנחנו עוסקים בהשגת השפעה אסטרטגית באזורי עדיפות שזה פריפריה, השקעה ביצירת הזדמנות לילדים ולבני נוער, שזה נוער בסיכון, וחיזוק והרחבת הקשר בין יהדות התפוצות לחברה הישראלית באמצעות שותפויות וכאן אפשר לראות שיש 45 שותפויות שקיימות, מאה אלף משתתפים בתוכניות מדי שנה מהארץ ומחוץ לארץ, כאשר חלקם אחר כך מחליטים לעשות עלייה.

משה ויגדור: זה חיבור חזק מאוד של הקהילות ברחבי העולם לישראל.

משה ויגדור: פותחים עתיד היא תוכנית הדגל שלנו שפועלת ב-32 ערים בארץ, בישובים ובמועצות אזוריות, עם 6,500 ילדים כאשר מתוכם 1,500 הם בני עולים.

משה ויגדור: המטרה לתת להם הזדמנות להשתלב יפה במערכות.

משה ויגדור: יש לנו פעילויות נוספות שאנחנו עושים באזורי עדיפות.

ליה שמטוב: מי יכול להגיש בקשה לקרן הזאת?

משה ויגדור: כל עסק קטן שהוגדר לפי הפרמטרים שלו יכול להגיש בקשות במסגרת משרד התעשייה והמסחר.

משה ויגדור: המט"ים מאוד מעורבים בזה.

ליה שמטוב: זה לעולים?

משה ויגדור: גם לעולים וגם למקומיים.

משה ויגדור: זה לא רק לעולים אלא גם לפיתוח הצפון.

משה ויגדור: כל מי שמעורב בעסקים בפיתוח הצפון, יכול להגיש בקשה.

משה ויגדור: כל המט"ים בצפון מאוד מעורבים בזה.

דני דנון: כמה הלוואות ניתנו עד היום?

משה ויגדור: יש לנו כ-700 פונים וניתנו כ-300 הלוואות.

משה ויגדור: במסגרת ההלוואות שנותנת המחלקה לכספים, ניתנו למעלה מ-300 הלוואות.

משה ויגדור: מי שנותן את ההלוואות, אלה הלוואות בריבית טובה, עם תקופת גרייס ולא מיד מחזירים אותה.

דני דנון: באיזה סכום ההלוואות?

משה ויגדור: עד 80 אלף דולר כל אחת.

דני דנון: כמה כסף ניתן עד היום?

2465: עד היום כמעט 60 מיליון שקלים.

משה ויגדור: במסגרת הקרן הגדולה של כ-400 מיליון דולר שמנהלת אותה חברת צפונה, ניתנו כ-30 הלוואות אבל היא נותנת הלוואות עד חצי מיליון דולר.

משה ויגדור: ניתן שם סדר גודל של 20 מיליון שקלים.

משה ויגדור: מלבד זה יש את כל הקרנות הקטנות יותר של קרן של מיליון דולר, שני מיליון דולר, שנותנות הלוואות לעסקים קטנים, גם למה שקרוי תעשיית קוטג', תעשיות ביתיות.

משה ויגדור: אם עולה חדשה רוצה להקים עסק לעוגות יום הולדת – ויש לנו מקרה כזה – היא מקבלת הלוואה קטנה של כמה אלפי דולרים ודרך זה היא יכולה להתחיל לקנות חומרים ולהקים את העסק.

ליה שמטוב: הם פונים דרך מט"י?

משה ויגדור: זאת אחת האפשרויות, אפשרות אחרת היא הרשות המקומית ואפשרות אחרת היא לפנות ישירות באמצעות מערכת אינטרנט שקיימת.

משה ויגדור: יש מערכת מידע מאוד רחבה והיה גם פרסום בעיתונות בצפון ובכל המסגרות.

משה ויגדור: זאת אומרת, הדבר הזה ידוע ואפשר להגיע לשם.

משה ויגדור: הדבר הזה מאוד עוזר ומפתח את הצפון.

דמיטרי אפרצ'ב: נתיבות ואופקים לא נכללות?

משה ויגדור: כן.

משה ויגדור: מדובר בכל האזור הזה.

משה ויגדור: אנחנו רואים את עצמנו כגורם שיכול לעודד ולפתח תעשייה, ולפתח את הצרכים הכלכליים.

משה ויגדור: עובדה, כפי שאמרתי, בצפון יותר מ-800 מקומות עבודה.

משה ויגדור: בדרום אנחנו יודעים שנוצרו עשרות מקומות עבודה חדשים.

משה ויגדור: הקרנות האלה נותנות ליזמים מקומיים, וגם לאנשים מהמרכז שרוצים לבוא לצפון כי שם מקבלים את ההלוואות כי ההלוואות האלה לא ניתנות במרכז אלא רק בפריפריה.

שלמה מולה: האם הייתה מחשבה לתת העדפה לעולים?

שלמה מולה: מטבע הדברים העולים הם חדשים.

משה ויגדור: בעבר זה היה.

משה ויגדור: אנחנו ראינו בסופו של דבר שמי שבדרך כלל מגיע, הוא יודע, הוא יזם, הוא רוצה, ואישרנו את זה.

משה ויגדור: צריך לבחון אם הדבר הזה נחוץ.

משה ויגדור: אני מקבל את זה ואני לוקח על עצמי לבחון אם הדבר נחוץ.

משה ויגדור: אפשר לעשות את זה ואין בעניין הזה שום בעיה.

משה ויגדור: ההפך, הרעיון הוא לקלוט ולסייע בקליטת עולים באותם אזורי פריפריה.

משה ויגדור: אנחנו נעשה בחינה ונחשוב על זה.

משה ויגדור: מלבד זה יש לנו מערך מלגות מאוד מסועף במסגרתו כן יש העדפה לעולים.

משה ויגדור: יש לנו 1,450 מלגות שניתנו לעולים, הרבה מאוד מתוכן לעולים מאתיופיה במטרה לסייע להם.

משה ויגדור: נתנו כ-2,800 מלגות.

משה ויגדור: בנוסף לזה אנחנו מאוד מעורבים בפרוייקט עתידים.

משה ויגדור: אנחנו מסייעים למאות סטודנטים מתוכם גם באזור הפריפריה וגם הרבה מאוד עולים חדשים.

משה ויגדור: אתם יכולים לראות כמה מלגות ניתנו לסטודנטים במכללת ספיר, כאשר מתוכם יש הרבה מאוד עולים.

משה ויגדור: נושא המלגות מאוד פעיל אצלנו וחזק.

משה ויגדור: מטרת העל היא העמקת הזהות היהודית-ציונית והגברת המוטיבציה לעלות לישראל.

משה ויגדור: זאת אומרת, אנחנו רואים את המחלקה לחינוך כגורם מעורר בקטע של הזהות היהודית את הקשר לישראל והגברת מוטיבציה לעלות לישראל כחלק מהתהליך.

משה ויגדור: יש לנו הרבה מאוד שותפויות עם קהילות.

משה ויגדור: אנחנו שולחים מחנכים מעוררי השראה לכל העולם.

משה ויגדור: יש לנו עשרות שליחים קהילתיים בצפון אמריקה ובמקומות נוספים בעולם.

משה ויגדור: במסגרת חבר העמים ודוברי רוסית, יש לנו הרבה מאוד פעילות בחבר העמים כמו מחנות קיץ, פרוייקט עם האוניברסיטה הפתוחה ולמרות הקשיים הכספיים הצלחנו להגיע להבנה להמשיך.

משה ויגדור: יש לנו הרבה חינוך בלתי פורמלי, אולפנים כאשר עם כל הקשיים מצאנו פתרונות, דוברי רוסית, מועדונים, בית ישראל ועוד.

משה ויגדור: פרוייקט מסע הוא לא סתם תוכנית.

משה ויגדור: מסע הוא יוזמה משותפת של ממשלת ישראל והסוכנות שכל שנה מביאה לכאן למעלה מ-10,000 צעירים למשך שנה שלמה.

משה ויגדור: הצעירים האלה יבואו לכאן, יחזרו לקהילותיהם, קרוב לוודאי שכ-20 אחוזים מהם יעשו עלייה בשלב זה או אחר של חייהם, אבל הם יהיו עורכי-הדין שלנו, המגינים שלנו והתומכים שלנו בקהילות שלהם לתמיד ויש לנו דוגמאות כאלה מהעבר, דבר שהוא חשוב ביותר.

משה ויגדור: זה השקף האחרון במצגת שלי שמדבר על דוגמה לשותפים ולשותפויות אסטרטגיות.

משה ויגדור: אתם רואים מה עושה המחלקה לחינוך בסנט-פטרסבורג, שם יש מערכת מאוד מסועפת של חינוך שמשולבת עם המחלקה לעלייה.

משה ויגדור: אתם יכולים לראות שאנחנו מתואמים שם עם הג'וינט, JDC, עם הפדרציה של ניו-יורק, וזה בחינוך בלתי פורמלי.

משה ויגדור: בתוכניות בישראל יש לנו שילוב עם הלל ותגלית, ממשלת ישראל, נתיב כמובן, חפציבה, אורט וכמובן גם עם קרן הידידות.

משה ויגדור: בערי שדה ובפריפריה, יש לנו שותפות עם ממשלת ישראל, נתיב, JDC ושוב, היכן שנכנס החינוך הפורמלי, היכן שקרן הידידות נכנסה לאחרונה, אנחנו כמובן שותפים גם אתה.

משה ויגדור: בשפה וזהות יש לנו שותפות עם השלטון המקומי, עם התנועה ליהדות מתקדמת, עם הפדרציות היהודיות, עם האוניברסיטה הפתוחה ויש לנו סדרה שלמה של דברים.

משה ויגדור: גם בארץ, באותם דברים שאנחנו חושבים שצריך שהם צריכים לעבור שינוי, והם עוברים שינוי כי אנחנו מאמינים שאנחנו חייבים לעבור שינוי כארגון מתקדם ומתחדש, בין השאר בדרכי הפעילות שלנו אבל גם במסגרות בהן אנחנו עובדים, באותם מקומות בהם אנחנו צריכים לעבור שינוי, אנחנו עושים את זה ביחד עם הרשות המקומית, ביחד עם ממשלת ישראל, ביחד עם המשרד לקליטת העלייה.

משה ויגדור: זאת השאיפה שלנו ואנחנו בעניין הזה פועלים בצורה יסודית ובצורה שתבטיח שנוכל לעשות את המשימה הלאומית שלנו.

משה ויגדור: אנחנו רואים את עצמנו כגורם שעושה משימה לאומית, כגוף אחד מהמוסדות הלאומיים של מדינת ישראל.

2465: רציתי להזכיר כאן

2465: שמות נוספים של חברים שלנו שחלקם הצטרף יותר מאוחר ואת חלקם לא הזכרתי.

2465: נמצא כאן גיל ליטמן שהוא דובר הסוכנות היהודית, יהודה שרפ שהוא מנהל אזור ישראל, מאחור מצטנע ג'ף קיי שהוא מנכ"ל המחלקה לגיוס משאבים ושיווק, והגברת אילת אינהורן היא נציגת המחלקה לישראל.

רוברט טיבייב: אתה טועה.

רוברט טיבייב: הקמתי את הסניף של הסוכנות היהודית ברג'יסטאן.

רוברט טיבייב: הייתי יושב-ראש הסוכנות היהודית שם.

רוברט טיבייב: עבדתי עם ברוך גור ועם שמחה דיניץ שהיה אצלנו בביקור.

ליה שמטוב: שמענו את הסקירה על פעילות הסוכנות היהודית.

ליה שמטוב: אני מבקשת לשאול לגבי שינוי הייעוד של מרכזי הקליטה.

ליה שמטוב: נודע לנו שאתם מתכוונים לשנות את הייעוד בארבעה או חמישה מרכזי קליטה ואני רוצה לשאול קודם כל באיזה מקומות זה יהיה, למה בחרתם דווקא במקומות האלה, ואני מבקשת להרחיב יותר ולומר מה אתם מתכוונים לעשות בכל המקומות האלה בהם ישונה הייעוד.

משה ויגדור: אני אומר מספר מלים ולאחר מכן מנכ"ל המחלקה לעלייה וקליטה, אלי כהן, יוסיף וייתן את התמונה הכוללת.

משה ויגדור: מרכזי הקליטה זה נושא שעסקנו בו רבות.

משה ויגדור: עסקנו בו רבות קודם כל בגלל שרצינו לראות את סוג השירות שאנחנו נותנים והאם זאת באמת הקליטה האופטימלית למאה ה-21, מה הפריסה שלנו, ומה קהל היעד.

משה ויגדור: הגענו למסקנה שגם בעניין הזה אנחנו צריכים לעשות שינוי, תוך כדי כך שאנחנו צריכים לשדרג באופן מאוד משמעותי עם השקעות מאוד מסיביות, כמו שהזכרתי קודם, חלק ממרכזי הקליטה.

משה ויגדור: המרכז בכרמיאל, כפי שאמרתי, שופץ ב-5 מיליון דולר, המרכז באשדוד שופץ בסכום דומה, המרכז בקריית ים שופץ בסכום דומה ויש עוד מספר מרכזי קליטה נוספים.

משה ויגדור: אנחנו מוכרחים להבטיח שאף עולה לא ייפגע ואנחנו אומרים את זה כל הזמן, שאף עולה לא ייפגע אלא כל העולים ימצאו פתרונות, אבל יש הרבה מאוד פתרונות שמהותם בדרך אחרת של קליטה שהיא טובה באותה מידה.

ליה שמטוב: מר אלי כהן, אני מבקשת שתתייחס לשאלתי לגבי מרכזי הקליטה עליהם החלטתם, ובאיזה ערים מדובר.

דמיטרי אפרצ'ב: לפני שאלי כהן מתייחס, נקודה אחת.

דמיטרי אפרצ'ב: אני לא יודע אם הרטוריקה השתנתה, אבל במצגת מופיע בצבע כחול מרכזי קליטה שייסגרו בשנת 2009.

משה ויגדור: לא.

משה ויגדור: יש בעיה אחת טכנית.

משה ויגדור: בדרך כלל במצגות עדיף לא לתת נייר אלא עדיף להציג.

משה ויגדור: המצגת הזאת עוד לא עודכנה.

משה ויגדור: העדכון הזה היה צריך להיות.

משה ויגדור: המונח הוא לא היסגרות אלא שינוי ייעוד.

משה ויגדור: היה כתוב שם שהם ישנו ייעוד.

משה ויגדור: הם לא ייסגרו.

משה ויגדור: אנחנו מדברים על שינוי ייעוד.

משה ויגדור: הטרמינולוגיה לא טובה, אני יודע שיש בעיה בנייר הזה בקטע הזה, אבל הם ישנו ייעוד.

30083: גבירתי, מה שהוצג כאן לגבי נושא הקליטה ולגבי האתיופים, צריך להזכיר שזה במימון מלא של ממשלת ישראל, משרד הקליטה.

30083: תוכניות הקליטה נעשות במימון של משרד הקליטה ואנחנו עובדים ביחד עם המשרד ומבצעים את זה יחד אתו ומוציאים את זה אל הפועל.

30083: כל התוכניות שהמנכ"ל דיבר עליהן נעשות בשיתוף פעולה גם עם הקודמים וגם עם אלה.

30083: לשאלתך.

30083: יש ארבעה מרכזי קליטה שמתוכננים לשינוי ייעוד והם בנצרת עילית, בכפר סבא, באשקלון, ובבאר-שבע.

30083: לאחר דיונים שהתקיימו, וגם בעקבות הערות שהתקבלו גם מכאן וגם שאילתות אחרות, הוחלט להסב את ייעודם, כפי שהציג כאן גם הגזבר וגם המנכ"ל.

30083: בשנת 208 היו לנו 3,000 מיטות, מתוכם אוכלסו 2,000 מיטות.

30083: ה-2,000 מיטות האלה בעשרה מרכזי הקליטה ממשיכים להישמר לטובת העולים בכל מקרה וזה קהל היעד אליו הן מיועדות.

30083: השנה, בעקבות שינוי ייעוד, אנחנו מניחים שיתווספו מיטות לטובת הצעירים והתוכניות עליהן דובר כאן.

30083: כך שמדובר על ארבעה מרכזי קליטה אלה, מדובר על שינוי הייעוד של ארבעתם ואלה הם המרכזים שצוינו כאן, לאוכלוסיות שייקבעו לפי פרמטרים וקריטריונים שנקבע ביחד עם משרד הקליטה.

30083: בעיקר מדובר באוכלוסיות צעירות ובאוכלוסיות עולים צעירות וסטודנטים עולים צעירים.

30083: זה הייעוד של המרכזים.

ליה שמטוב: בחרתם דווקא את ארבעת הערים האלה.

ליה שמטוב: העיר נצרת עילית שהיא עיר קולטת עלייה.

ליה שמטוב: זאת אומרת, תל-אביב היא עיר ללא הפסקה, חולון היא עיר לצעירים, נצרת עילית היא עיר קולטת עלייה אבל משנים את הייעוד של המרכז.

30083: בחרנו את נצרת עילית לפני שנבחרת להיות יושבת-ראש הוועדה.

30083: האמת שנעשה שיקול רציני והיו כאן כמה שיקולים.

30083: ראשית, המנכ"ל דיבר בהרחבה על הנושא של מרכזים ששופצו.

30083: שנית, חייבים להבין ששיטת הקליטה שונתה.

30083: היום יותר טוב שמשפחות ייקלטו באופן ישיר בנצרת עילית ולכן אנחנו גם מייעדים לכך תקציבים על ידי דירות קלט כדי שהמשפחות יגיעו ולא יעשו תחנות ביניים.

30083: פעם מרכזי הקליטה היו מיועדים לאותם מקומות בהם הם מתיישבים, אבל היום לצערנו הרב אין בכל מקום מרכז קליטה ואז הם באים למרכז קליטה אחד, ואחרי חצי שנה עושים עלייה נוספת למרכז קליטה אחר.

30083: הם למשל באים לרעננה וחבר הכנסת בילסקי הביא לשם את העולים, ואחרי חצי שנה הם לא יכולים לקנות שם דירה והילדים לא משתלבים בבית הספר ומרגישים קיפוח, מרגישים רע, ואז הם צריכים ללכת לגור בשדרות או באשקלון או במקום אחר, כך שהעלייה נעשית פעם נוספת.

ליה שמטוב: אבל מנצרת עילית עוברים לרעננה.

30083: לא.

30083: לא יהיה עולה שיגיע לנצרת עילית וירצה תמיכה ועזרה להישאר בנצרת עילית במסגרת סל הקליטה, במסגרת הקליט בדירות קלט, שלא יקבל זאת.

ליה שמטוב: כן, אבל העלייה היא ישירה והיום כל עולה בוחר איפה הוא רוצה להיות ואתה לא יכול להכריח אותו להגיע לבאר-שבע או לנצרת עילית.

ליה שמטוב: במרכזי הקליטה יש היום פרוייקטים – פרוייקטים של המשפחות הצעירות, של הזוגות הצעירים, של הסטודנטים, של שילוב המשפחות האלה בשיתוף פעולה עם המכללות, הם לומדים שם ואחר כך עובדים במפעלים שנמצאים בסביבה אבל לא על זה אני מדברת.

ליה שמטוב: אני חושבת שיותר טוב להשאיר את הייעוד כמו שהוא במקום לשפץ את הבניין ולהביא את העולים ופרוייקטים נוספים למרכזי הקליטה.

זאב אלקין: רציתי להעיר בנושא אחר ואני חושב שאי אפשר לקיים דיון בוועדה מבלי להתייחס אליו כי הרי כולנו עוקבים אחרי מה שקורה.

זאב אלקין: אני מדגיש שאני אומר את זה גם כיושב-ראש קואליציה לגבי יוזמת חקיקה שכבר, תאמינו לי, יש לא מעט חברי כנסת שלוחצים עלי להוביל אותה אבל בינתיים אני עוצר אותה.

זאב אלקין: האווירה היא מאוד מאוד בעייתית ולכן הייתי מציע לשקול עוד פעם את דרככם ולהעביר את המסר לא לשבור מערכת יחסים שברירה שנוצרה במשך שנים.

ליה שמטוב: חבר הכנסת אופיר פינס מחליף אותי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשי הסוכנות.

שלמה מולה: קודם כל, הסקירה היא סקירה טובה ואנחנו מודים עליה.

שלמה מולה: יש לי הערה, שאלה ואולי גם בקשה.

שלמה מולה: אני חושב שבמערכת היחסים הזאת והשותפות, אי אפשר שיהיו רק הכתבות חד-צדדיות ולומר שלנו יש את הכסף ואנחנו נחליט אילו החלטות יעברו וכן הלאה וכן הלאה.

שלמה מולה: אני מקווה שזה לא יביא אותנו למצב של פירוק שותפות ואז מישהו יאמר שהוא יקים סוכנות אחרת שתעבוד בשיתוף פעולה עם הממשלה והמדינה תממן את העלויות וכן הלאה.

שלמה מולה: אני חושב שזה רע מאוד ואני חושב שזה אומר גם הכנסה של ארגונים, של ארגוני עלייה שלוקחים חלק בתפקידה של הסוכנות, וזה מאוד חבל.

שלמה מולה: אני לא בין אלה שמשבחים את הארגונים של נפש בנפש וכן הלאה, ואני חושב שהארגונים האלה מחלישים את תפקידה של הסוכנות כסוכנות, אב המשחק הזה הוא משחק רע מאוד וכשאתה עולה על המגרש, אתה לא יודע איך הוא יסתיים.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול שאלה דווקא לגבי מספר העולים שמגיעים.

שלמה מולה: אני חושב שגם השנה עומד להיות מספר קטן של עולים.

שלמה מולה: לפי התחזית שלכם שאני רואה, כשאני מחלק את זה למספר החודשים כפי שמצוין כאן, מינואר עד אפריל, ואני רואה כמה הגיעו, אני לא בטוח שאפשר להגיע ל-18 אלף עולים אלא לפי המספר הזה אנחנו נגיע בקושי ל-10,000 וגם זה אולי.

שלמה מולה: אני רוצה לדעת מה מגבה את התחזית שלכם ל-18 אלף עולים.

שלמה מולה: לגבי מרכזי הקליטה.

שלמה מולה: אני חושב שמרכזי הקליטה מהווים נכס חשוב מאוד למערכת עידוד העלייה.

שלמה מולה: אני קורא לזה נכס חשוב למערכת עידוד העלייה.

שלמה מולה: נכון, יש תקופות בהן יש קושי למלא את מרכזי הקליטה, אבל אני חושב שלשנות את ייעודן כך שלא יהיו לקליטה אלא ישמשו לייעודים אחרים, בסוף המרכזים האלה יעברו ועמיגור ועמיגור ישכן בהם קשישים וכן הלאה, ואז נגמר הסיפור.

שלמה מולה: אין עוגן.

שלמה מולה: אני חושב שזאת טעות לסגור את מרכזי הקליטה למרות שאני מבין את הקושי התקציבי של הסוכנות.

שלמה מולה: לפני כחודש וחצי הייתי בארצות-הברית ואני מודע לקושי העצום שיש היום בגיוס כספים אבל אני חושב שבעניין הזה צריך לרתום את הממשלה, צריך לבקש מהממשלה להיות שותפה בהפעלת מרכזי הקליטה ושתשתתף בעלויות כפי שהיא משתתפת בעלויות של עליית עולי אתיופיה.

שלמה מולה: רוב עלויות הקליטה במרכזי הקליטה הוא במימון משרד הקליטה והמדינה.

שלמה מולה: אם כך, יכול להיות שבמקום לסגור את מרכזי הקליטה, נביא את הממשלה להיות שותפה ולייצר תוכניות משותפות לעידוד העלייה.

30095: אני מנהל ארגון מכנף דרום לציון, הארגון שמאז מבצע שלמה עושה פעילות סנגור הן בעלייה והן בקליטה.

אופיר פינס-פז: אם הם הכירו בהם, למה הם לא באים על פי חוק השבות?

אופיר פינס-פז: אל תעשה להם הנחות.

אופיר פינס-פז: אני לא אוהב הנחות למי שלא מגיע.

אופיר פינס-פז: מי שאשם במה שקרה זאת לא הסוכנות.

אופיר פינס-פז: מי שאשם במה שקרה זה מי שכל הזמן פקפק ביהדותם, מאז מבצע משה.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה לעשות סדר היסטורי?

אופיר פינס-פז: נעשה אותו, אבל לא עכשיו.

30095: אם תיתן לי זמן אני מוכן לעשות את זה, אבל מאחר שאין לנו זמן אני אנסה להתמקד בקהילה שכרגע נמצאת שם.

אופיר פינס-פז: מה המצב כרגע באתיופיה?

אופיר פינס-פז: מה המצב נכון להיום?

30095: היום 8,700 נמצאים במצב קשה ביותר ללא שום מערכת סיוע.

30095: ה-UJC היה נותן סיוע עד שנה שעברה, עד ה-1 ביוני 2008, אבל היום אין שום סיוע.

30095: הארגון היחיד שנותן תמיכה חינוכית זה אנקוג'.

30095: JDC סגר את הקליניקות והקהילה נשארה, למרות החלטות הממשלה גם לפני כחודש, בלי טיפול.

אופיר פינס-פז: מה הבקשה שלך מהסוכנות?

30095: הבקשה שלי היא שהסוכנות היהודית, כמו שהיא מפעילה תוכניות חינוך, מערכת סיוע, תמיכה והכנה לעלייה, תעשה את זה גם באתיופיה לאותם 8,700 שנמצאים במחנה בגונדר.

אופיר פינס-פז: זה מה שסוכם בין הממשלה לסוכנות לפחות בשנת 2005, אותה החלטה מפורסמת של אריאל שרון.

שלמה מולה: זאת הייתה החלטה מפורסמת וגויס כסף, אבל פעילות לא נעשתה.

משה ויגדור: אני אתייחס לזה בהמשך.

30095: בעניין העברת מרכז הקליטה אני רוצה לומר שצריך להסתכל על הצרכים של העולים ולא על הנוחות של המחלקות או על המערכות הקולטות.

30095: אסור להעביר את העולים באמצע השנה כי זה פוגע בשנת הלימודים של הילדים, פוגע בעולים אחרים שהיו מועסקים והופכים אותם למובטלים במקום אחר.

30095: אני נותן כדוגמה לכך את מרכז הקליטה בטבריה, ממנו הועברו העולים באמצע השנה והייתה בעיה גדולה מאוד להעביר את הילדים.

אופיר פינס-פז: עכשיו זה סוף שנת לימודים.

30095: אני אומר שאסור להעביר את העולים, גם לדיור קבע.

30095: אל תפגעו במערכת החינוך של הילדים.

אלכס גדלקין: שמענו על שינוי ייעוד מרכז הקליטה בכמה ערים, אבל לגבי המרכז בנצרת עילית אני חושב שאחד היעדים של הסוכנות הוא יהדות ולהביא כמה יהודים לנצרת עילית.

אלכס גדלקין: נכון שהעיר היום עוברת שינוי ואנחנו כבר עומדים בערך ב-20 אחוזים של אוכלוסיית המיעוטים והיא הולכת וגדלה מיום ליום.

אלכס גדלקין: למרכז הקליטה הייתה הצלחה מאוד גדולה בשנים האחרונות ו-80 אחוזים בגלל התוכניות לצעירים וגם של מכטרוניקה, - נשארו לגור בנצרת עילית.

אלכס גדלקין: אם אנחנו נשנה את הייעוד, יבואו צעירים, קיבוצניקים וחיילים, הכל זמני וכולם יודעים את זה כי הם ילמדו במכללה ואחר כך יעזבו את המקום.

אלכס גדלקין: אני רוצה לציין שהנהלת מרכז הקליטה פועלת בתוכניות משותפות לצעירים שגרים בנצרת עילית ולצעירים שנמצאים במרכז הקליטה ועשינו כבר כמה פעולות בתוך המרכז.

אלכס גדלקין: אני מאמין שזה ימשיך.

יהודית דנילוב: רציתי להעיר ולומר שמההצגה היפה של פעילויות הסוכנות נשמט משום מה שיתוף הפעולה היפה של הסוכנות עם משרד החינוך, ואכן קיים שיתוף פעולה כזה.

2465: אני רוצה להתנצל ולומר לך שהייתה לנו במצגת טבלה מאוד יפה של הפעולות המשותפות ושם היית מוצאת את משרדך בגדול.

2465: חבל שלא הספקנו להגיע לזה, אבל התבקשנו לקצר.

אופיר פינס-פז: לפני שאני נותן לחגי מירום להשיב לדברים שנאמרו, גם אני רוצה לומר משהו.

אופיר פינס-פז: למען הגילוי הנאות, אני עבדתי בסוכנות היהודית די הרבה שנים.

אופיר פינס-פז: לא שאני מכיר היום את הארגון, אני חושב שהוא השתנה באופן משמעותי ואני לא עוקב אחריו מקרוב, כך שאני באמת לא יודע, אבל אין ספק שהסוכנות היהודית צריכה כל הזמן לבדוק את רמת הרלוונטיות שלה לעם היהודי, למדינת ישראל ולחברה הישראלית, וזה לא דבר פשוט.

אופיר פינס-פז: זה הרי ארגון היסטורי שבלעדיו אני לא יודע אם הייתה קמה המדינה.

אופיר פינס-פז: יש כאן סוכנות שהיא תוצאה של שיתוף פעולה ושל הסכם בין ממשלת ישראל לבין הגורמים שמייצגים את העם היהודי, פדרציות, ארגון הגג וכדומה.

אופיר פינס-פז: ההסכם הזה, אין שום ספק שצריכים לחול בו שינויים על רקע המציאות המשתנה.

אופיר פינס-פז: עובדה שנייה היא שיש ירידה דרמטית במספרי העלייה לארץ לעומת שנות ה-90, אז הייתה העלייה הגדולה מחבר העמים ומאתיופיה.

אופיר פינס-פז: בעיניי לנוכח שני הדברים האלה צריך לחשוב נכון.

אופיר פינס-פז: בתוך המערכת הזאת יש את העניין הפוליטי כי השותפות הזאת גם מבוססת על איזשהו אלמנט פוליטי שהוא כמובן אחר לגמרי בצד שבחוץ לארץ לעומת הצד הישראלי.

אופיר פינס-פז: שם זה נקבע בשיטות אחרות, וגם שם יש פוליטיקה אבל היא שונה וכאן היא שונה, וכל צד צריך להבין את המנטליות, וזה דבר שתמיד ליווה והמתחים האלה תמיד ליוו את הסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: ברור שהסוכנות היהודית, גם על רקע שינויים בחברה הישראלית ובעם היהודי וגם על רקע ירידת התקציב, לא יכולה לעסוק בכל הנושאים בהם היא רוצה לעסוק, ואני מבין שהיא רוצה לעסוק בהם.

אופיר פינס-פז: היא רוצה לעסוק בעלייה, בקליטה, בחינוך, ברווחה, במה שקורה בארץ וכולי.

אופיר פינס-פז: אני מבין את זה.

אופיר פינס-פז: היא רוצה להיות ממשלה זוטא, היא תמיד רצתה להיות, אבל זה בלתי אפשרי.

אופיר פינס-פז: אז היא צריכה לדעתי לקבוע סדרי עדיפויות מאוד אמיתיים וסדרי העדיפויות בעיניי זאת עלייה ובית חינוך יהודי בתפוצות או בגולה.

אופיר פינס-פז: הדבר השני שהממשלה צריכה לעשות הוא לעזור בחינוך היהודי גם בתפוצות.

אופיר פינס-פז: אם במשך עשרות שנים – למעלה ממאה שנים – התרגלנו שהכסף מגיע מתרומות משם לכאן, אני אומר לכם, ואמרו את זה גם לפניי – גם אריאל שרון, גם אהוד אולמרט וגם אחרים – שהגיע הזמן שהכסף ילך מכאן לשם.

אופיר פינס-פז: לא נורא.

אופיר פינס-פז: לא ליפול מהכיסא.

אופיר פינס-פז: מותר למדינת ישראל ולממשלת ישראל בתקציבים שלה לעזור ליהודים בעולם.

אופיר פינס-פז: זה מותר, זה לא פשע, זה לא אנטי-ציוני.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שממשלות זרות – חגי מכיר את זה – כמו ממשלת הולנד משקיעה מכסף שלה, הרבה כסף שלה, לעזור לקהילות יהודיות בעולם במרכז אירופה והיא עושה את זה מכסף שלה ולא מכסף אחר.

אופיר פינס-פז: זאת ממשלת הולנד וזה פרוייקט אמיתי שלסוכנות יש אתה קשרי עבודה.

אופיר פינס-פז: ממשלת הולנד לא חייבת כלום אלא היא רוצה לעזור לקהילות יהודיות בעולם בחינוך יהודי, ומדובר בעשרות מיליוני שקלים.

אופיר פינס-פז: עזבו את החשבון שאתם אומרים שזה על הגב שלכם, אני מכיר את זה, שמעתי את חבר הכנסת אלקין ואני מבין מה הוא אומר.

אופיר פינס-פז: במי האמריקאים משקיעים את הכסף הזה?

אופיר פינס-פז: הם משקיעים את זה בחינוך יהודי גם באמריקה.

אופיר פינס-פז: אז בסדר, על הגב של ישראל.

אופיר פינס-פז: אחרי שהיוקרה שלנו נפגעה, האם זה לא נכון במידה מסוימת להשקיע גם שם ושלא תהיה התבוללות ושלא נאבד לעם היהודי כל כך הרבה אנשים?

אופיר פינס-פז: כל החינוך היהודי האמריקאי היום הוא לא בנוי על מרכזיותה של 0

אופיר פינס-פז: ישראל ועל החוויה הישראלית?

אופיר פינס-פז: הכל בנוי.

אופיר פינס-פז: על זה, עם כל הכבוד, אם מישהו ינסה לפרק את השותפות על הפוליטיקה הזולה שמתקיימת בכמה מקומות, אני אומר לכם – כמו שאדון אלקין איים, גם אני מאיים – שאני אחשוף את כל מה שאני יודע.

אופיר פינס-פז: על זה לא מפרקים את השותפות בין מדינת ישראל לבין העם היהודי, על כמה תפקידים פוליטיים, ואני אציג את זה בדיוק כך כי זאת האמת.

אופיר פינס-פז: יש גם בכנסת הזאת אנשים שאולי הם לא בקואליציה ואולי הם לא מנהלים את כל העולם אבל עוד יש להם מה לומר במדינת ישראל ואני אתייצב עם אלה שלא ייתנו שהוויכוח הקטן הזה הוא זה שיפרק את השותפויות האמיתיות ואת שיתוף הפעולה שצריך לשרת את העם היהודי ואת מדינת ישראל בדבר הכי מכריע.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שאי אפשר לריב ואי אפשר להתווכח, אבל אסור שזה יהיה העיקר ולא על זה בעיניי צריך לפרק או להקים את השותפות.

אופיר פינס-פז: צריך לקיים את השותפות, אם לקיים אותה, על הדברים האמיתיים, לשנות בה את האיזונים ולייצר בה מערכת אפקטיבית רלוונטית לתקופה הנוכחית, מערכת שמסוגלת לתפקד בצורה טובה.

דמיטרי אפרצ'ב: מה שאני רוצה לומר הוא לא במישור ביקורת ואני לא רוצה שזה יתפרש בצורה כזאת או אחרת, אלא אלו אמירות כלליות.

דמיטרי אפרצ'ב: יחד עם זאת בכל מצב משברי תמיד יש צורך של ריכוז מאמץ ולא פיזור המאמץ וזאת כדי שכל אחד יוכל לעסוק בדברים בהם יש לו התמחות יתרה ויעסוק בדיוק בנושא בו הוא יודע לפעול ופועל שנים רבות - אני מאוד מתחבר לדברים שאתה אומר – עם כמובן תיאום מלא.

דמיטרי אפרצ'ב: זה בין יתר הדברים גם מצוקה של הסוכנות היהודית, וזה נכון, כי גם במשרד הקליטה מבינים היטב שאין דבר יותר טוב לעודד עלייה מאשר קליטה מוצלחת.

דמיטרי אפרצ'ב: רק קליטה מוצלחת היא זאת שיכולה להפוך להיות לגורם של עידוד עלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: נאמר כאן שהמדינה צריכה לתמוך בקהילות בחוץ לארץ.

דמיטרי אפרצ'ב: אני חושב שהתמיכה המקסימלית שמדינת ישראל יכולה לתמוך בקהילות בחוץ לארץ היא בזה שהיא תאפשר להן לא להשקיע כספים כאן בארץ כי ההשקעה שלהם בארץ נובעת מכך שהמדינה כאן לא יודעת לטפל באותן אוכלוסיות שצריך לטפל בהן.

דמיטרי אפרצ'ב: במקום שאנחנו נשקיע בקהילות בחוץ לארץ, יש לנו כאן קהילה שנזרקת לשוליים באופן שיטתי וזה קורה שנים על גבי שנים, וגם בתקציב הזה של השנתיים האלה – אני מדבר על הקהילה של יוצאי אתיופיה – אין ביטוי ממשי למרות החלטות ממשלה קודמות מדברות על תוכנית חומש או תקצוב הנושאים האלה.

דמיטרי אפרצ'ב: התרגילים שמתרחשים, בסופו של דבר אנחנו נאלצים לפנות גם לסוכנות היהודית וגם לקהילות בחוץ לארץ כדי שיעזרו לממשלת ישראל לקלוט אתה קהילה הזאת וזה במקום שהמדינה עצמה תשקיע כספים בקליטה המוצלחת כאן בהיקפים הנדרשים, עליהם היא בעצמה החליטה בזמנו, ותשחרר קהילות שכרגע מתמודדות עם המצוקה הכלכלית שלהן עצמן כדי שיוכלו להשקיע בנושאים שהם עידוד עלייה.

שלמה מולה: מה היכולת שלכם לבצע את החלטת הממשלה לגבי ה-3,000 עולים מאתיופיה?

שלמה מולה: יש החלטת ממשלה להמשיך לבדוק את ה-3,000 יהודי אתיופיה או שארית יהודי אתיופיה או הפלאשמורה, תגדיר אותם איך שאתה רוצה, שנמצאים באתיופיה.

שלמה מולה: השאלה אם יש ביטוי תקציבי גם לנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: זה לא נושא הדיון למרות שאני בהחלט אשמח לדווח לך.

שלמה מולה: יש עצירה בעליית יהודי אתיופיה.

דמיטרי אפרצ'ב: על מנת לא להיגרר לסיטואציה של חוסר תקצוב, אנחנו נאלצים להוריד תקציבים נדרשים לתחום הזה, וזה לא מתוך תקצוב של תוכניות אתיופיה אלא מעידוד עלייה ממדינות אחרות.

דמיטרי אפרצ'ב: בנושא עליו אתה מדבר, אנחנו נערכים אבל חייבת להיות אמירה של המדינה שתאמר שהיא כן מעונינת לקלוט עולים והיא צריכה לתת לזה מענה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני הייתי מצפה שאנחנו ביחד עם הסוכנות נוביל למצב ששנת 2010 תהיה שנת קליטה ושיהיה לזה גם ביטוי מעבר לטקסים, מעבר לדיונים ומעבר למניפולציות פוליטיות של גופים כאלה ואחרים אלא שההתמקדות תהיה בעולים ולא בכל הפסיליטיס מסביב.

2465: אני אתחיל בשאלות שעורר כאן זאב אלקין וחבר הכנסת מולה, וגם חבר הכנסת טיבייב עמד על כך.

2465: כשאני שומע שמישהו מאיים שאולי ישנו את האמנה ויחפשו איזה גורם אחר, אני תמה אם מישהו יודע להצביע על גוף כזה כמו הסוכנות היהודית עם יכולות ארגוניות, עם מסורות, עם פריסה, עם טכניקות ועם מערך אידיאולוגי וחינוכי שעומד בגב של ארגון כזה במקום הסוכנות.

2465: אני אומר לכם שאין.

2465: זה לגיטימי לשאול איך אנחנו משתפים פעולה והאם הסוכנות היהודית זזה מהמסלול או לא, אבל אין גורם אחר כזה וממשלת ישראל מקיימת את ריבונותה כאן.

2465: איך היא עושה את זה בחוץ לארץ?

2465: באמצעות מין ארגון יהודי ששותפים לו יהודי העולם, גם UJC וגם קרן היסוד, ביחד עם ההסתדרות הציונית העולמית שמביאה לידי ביטוי את הציונים בישראל ובעולם.

2465: צריך להפנים שהמצב השתנה.

2465: רוב היהודים חיים היום כאן

2465: במדינת ישראל והמאבק שלנו הוא לשמור על יהדותם של אלה שחיים מחוץ למדינה ולגרום לעלייתם של רבים מהם לכאן, לארץ.

2465: כדי לבצע את זה, אי אפשר יותר לבנות על כסף פילנתרופי יהודי.

2465: הכסף הפילנתרופי היהודי הוא חשוב, הוא עושה דברים מאוד מאוד יפים גם בקהילות העולם וגם פה בישראל, ויש לנו כאן נציגות של המחלקה לישראל, אזור ישראל, שעושים שימוש בכסף הזה בתוך קהילות, במיוחד בגליל ובנגב, ובעיקר בקהילות צעירות, אבל עיקר המשימה זאת העלייה, זהות יהודית ומרכזיותה של ישראל בחיי יהדות העולם.

2465: אם אנחנו חותרים למשהו, אני לא נבהל מכך שיעלו הצעות חדשות.

2465: אני אהיה שותף להצעות חדשות, לניסוח נכון יותר של המשימה שעומדת לפתחה של המדינה ושל הסוכנות היהודית כזרועה הארוכה ברחבי העולם.

דמיטרי אפרצ'ב: אלה מתחים של עשייה.

2465: נכון.

2465: יש לזה חשיבות אבל צריך לראות אותה בפרופורציות הנכונות.

2465: חלק מהדיון כאן, באופן טבעי הוא גם – כמו שגם חבר הכנסת פינס התייחס לזה – על שימוש נכון בפחות כספים, על התייעלות.

2465: המנכ"ל, משה ויגדור, הציג כאן תמונה הוגנת, גלויה, של צורך לקצץ, לחסוך, לשנות את הדרך, אבל מי שהקשיב למנכ"ל המחלקה לעלייה שלנו, לאלי כהן, יכול היה לשמוע שלא יהיה עולה אחד שלא יקבל את תנאיו אלא להפך.

2465: שניהם דיברו כאן על השקעות בתוך מרכזי הקליטה במיליוני דולרים כדי להפוך מרכז קליטה למשהו אחר ממה שהוא היה.

2465: אתה צריך מזגן בבית, אתה לא יכול להחזיק עולה בלי שיהיה מיזוג אוויר מכובד, אתה צריך תנאים נורמליים לקיים משפחה בתקופת ביניים.

2465: עדיף אם המשאבים מושקעים בפחות מרכזים אבל ברמה יותר גבוהה שתדבר היום, בשנות ה-2009 ל-2010, אל עולים מאשר להחזיק את זה בנפח גדול אבל בתנאים פחות טובים.

ליה שמטוב: זה סמל של העיר.

2465: מפני שזה סמל וזאת עיר שהיא סמל.

2465: זאת שהיא עיר קולטת עולים, אבל אנחנו אומרים כאן שגם אם נעשה שינוי – ואגב, אנחנו מאוד מאוד מדברים ומתואמים עם ראש העיר שלכם, ומשה ויגדור יפגוש אותו בשבוע הבא, ואני פגשתי אותו לפני חודשיים ואני נמצא אתו בקשר גם בימים אלה – אנחנו נהיה אתכם בחשיבה משותפת, ואני גם הצעתי ליושבת-ראש הוועדה שניפגש כדי לחשוב איך לא לפספס את השינוי הזה בנצרת עילית.

משה ויגדור: אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה המצוין שיש לנו עם משרד החינוך.

משה ויגדור: אנחנו עובדים הרבה עם משרד החינוך, גם בתחום של ילדים בסיכון, גם כפרי נוער וגם בחוץ לארץ כמו באמצעות חפציבה, נעלה ופרוייקטים נוספים.

דמיטרי אפרצ'ב: אני הבנתי שהמורות חוזרות לארץ.

ליה שמטוב: כאשר קיימנו את הדיון על חפציבה, נאמר לנו שממשיכים בתוכנית ואפילו מרחיבים.

דמיטרי אפרצ'ב: המורות חוזרות.

משה ויגדור: הן חוזרות, תקציב המדינה יעבור והכל יסתדר.

משה ויגדור: אותו הדבר לגבי ערד.

משה ויגדור: תקציב המדינה קצת שיבש את התוכנית.

משה ויגדור: הכל נעשה עם ראש העיר, סוכם לתת את זה לצבא הקבע, הצבא לקח, לשפץ את זה, להפוך את זה למקום שיביא לשם משפחות, וסוף כל סוף לערד יגיעו משפחות לגור שם ולא רק עולים שבאים ללמוד את מקצוע הטבחות, שזה מה שלימדו שם, מה שאפשר לעשות בבאר-שבע, וזה מה שאנחנו עושים, ולכן ראש העיר הוא בעצם זה שלחץ שאנחנו נהפוך את המקום למעונות לאנשי קבע.

משה ויגדור: הכל היה חתום והכל היה גמור, עד שתקציב המדינה לא עבר ולכן משרד הביטחון עוד לא נכנס.

משה ויגדור: אנחנו מקווים שתקציב המדינה יעבור בתוך שבוע-שבועיים ואז משרד הביטחון יוכל להיכנס פנימה ונראה את הדבר הזה גמור.

משה ויגדור: אנחנו מאוד ערים למה שנאמר, ואכן לא נשאיר דברים פתוחים ולא נשאיר אותם ריקים.

משה ויגדור: בעניין הזה אנחנו פועלים על פי החלטת ממשלה ועל פי הכללים שאנחנו מקבלים.

משה ויגדור: אם היו מבקשים מאתנו ללכת לשם, יכול להיות שהיינו הולכים לשם, אבל לא כך היה ולכן זה מנוהל כפי שזה מנוהל.

משה ויגדור: אנחנו עוזרים ומשתפים פעולה עם נקודג' בכל דבר אפשרי.

משה ויגדור: אנחנו צריכים לעבור שינוי והשינויים צריכים להיות מהירים.

משה ויגדור: אנחנו חושבים שכל נושא מרכזי הקליטה צריך לעבור שינוי תפיסתי, ולא אחזור על הדברים שאמר הגזבר אבל זה חלק מהתהליך בשינויים.

משה ויגדור: את זה צריך לעשות ביחד עם ראשי הערים, ביחד עם הוועדה, ביחד עם משרד העלייה והקליטה ובתוך זה למצוא את הפתרון הנכון.

ליה שמטוב: שינוי הייעוד, השילוב הזה או הצעירים שיגיעו למקום – במקום אחד הצבא ובמקום אחר הצעירים – מי מתקצב את זה?

ליה שמטוב: יגיעו לנצרת עילית ולבאר-שבע צעירים, אבל מי לוקח את החלק התקציבי?

משה ויגדור: אלי כהן יוכל להתייחס לזה.

שלמה מולה: שאלה למשרד הקליטה.

שלמה מולה: האם אתם מתכוונים לקחת אחריות על מרכזי הקליטה שהסוכנות יוצאת מהם, אם היא יוצאת?

שלמה מולה: אתה בעצמך דיברת על איכות הקליטה ושכאשר יש איכות בקליטה, יש עידוד עלייה.

שלמה מולה: במסגרת המדיניות הזאת, האם אתם מתכוונים לקחת אחריות על מרכזי הקליטה?

שלמה מולה: אני מדבר על אחריות תקציבית.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו יכולים לקחת אחריות על כל דבר שקשור בנושא של קליטת העלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מעדיף לעסוק בעיקר בנושא קליטת העלייה כי אני יודע שמי שיודע לעשות עידוד עלייה הרבה יותר מכל אחד זאת הסוכנות היהודית.

דמיטרי אפרצ'ב: אי אפשר לקחת אחריות בלי לקבל כלים ואתה מבין למה אני מתכוון.

זאב בילסקי: השאלה היא האם אתם ערוכים לדבר הזה?

דמיטרי אפרצ'ב: שוב, זה לא נושא הדיון, אבל כפי שידוע לך התקציבים וכל הנושא של קליטת עולי אתיופיה הוא בידי הסוכנות.

שלמה מולה: אני מדבר על מרכזי הקליטה.

דמיטרי אפרצ'ב: הסוכנות היהודית מתקציבי משרד הקליטה מתחזקת את המרכזים וזה לאור ההסכמים שבינינו.

דמיטרי אפרצ'ב: אותו הדבר אפשר לעשות גם בנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: הייתה לנו אתמול פגישה ואנחנו נכנסים לדיאלוג מתמשך גם בתחומים האלה.

דמיטרי אפרצ'ב: לא מדובר, לפי מה שהובהר לנו, שהסוכנות היהודית יוצאת ממרכזי הקליטה.

דמיטרי אפרצ'ב: היא לא יוצאת ממרכזי הקליטה אלא היא עושה שינוי ייעוד.

דמיטרי אפרצ'ב: אילו היה מדובר על עזיבה, בהחלט, בוודאי, אנחנו היינו מוכנים לקחת את זה על עצמנו, לפחות לדון בנושא הזה ולראות איך אנחנו מבצעים אותו.

דמיטרי אפרצ'ב: אין פה שום ניסיון להתחמק.

דמיטרי אפרצ'ב: אין פה שום ניסיון להתחמק.

רוברט טיבייב: ברור שאתה לא מתחמק, אבל לא קיבלנו תשובה.

דמיטרי אפרצ'ב: על מה לא קיבלת תשובה?

רוברט טיבייב: האם משרד הקליטה ערוך במקרה שהסוכנות היהודית יוצאת ממרכזי הקליטה והוא ייקח את זה על עצמו?

ליה שמטוב: הם אמרו שהם לא יוצאים

דמיטרי אפרצ'ב: השאלה לא רלוונטית.

דמיטרי אפרצ'ב: אם מדובר מחר בבוקר במצב חירום – מה שלא מסתמן לפי מה שאני מבין – נכנסים לנוהל חירום ומטפלים בזה.

דמיטרי אפרצ'ב: כל דבר שתיקח בנושא של קליטת עלייה, מרכזי קליטה ומה שאתה רוצה, אנחנו מוכנים וניקח את זה על עצמנו.

דמיטרי אפרצ'ב: השאלה אם יש צורך בזה והשאלה אם זה המצב ואני מבין שזה לא המצב.

שלמה מולה: השאלה אם מרכזי הקליטה האלה, שמדברים בשינוי הייעוד שלהם, יורדים ממצבת תקציב המחלקה לעלייה וקליטה.

ליה שמטוב: את זה יסביר לנו מר כהן כי זאת השאלה ששאלנו.

30083: נמצאת אתנו הגברת פולה אדלשטיין שהיא יושבת-ראש הוועדה לעלייה וקליטה בחבר הנאמנים והיא מנהלת אותי.

30083: קודם כל, לשאלתך.

30083: אני מקווה, ואני אפילו מאמין שהשנה הזאת יהיו יותר עולים מאשר בשנה שעברה, להוציא את נושא העלייה מאתיופיה שאגע בו בהמשך.

30083: אני לא הייתי מציע להיות כל כך שליליים כמו שזה מוצג כאן.

30083: אני מצטער מאוד שחבר הכנסת אופיר פינס לא נמצא כאן כי הוא היה בוודאי היה שמח לשמוע גם את הדברים האלה.

ליה שמטוב: הוא יקרא את הדברים בפרוטוקול.

30083: אני מקווה מאוד.

30083: במשך 60 שנים עלו שלושה מיליון אנשים דבר ששינה את פני החברה הישראלית.

30083: בעשור האחרון עלו כמיליון ו-200 אלף אנשים.

30083: אי אפשר לומר שזה לא קיים.

30083: זה נעשה על ידי אנשים כמו אופיר פינס שישב כאן בראש השולחן.

30083: אני רוצה לומר שבשנת 1981-1982 היו 8,700 עולים, כמעט חצי מהמספר בשנה הזאת, ואז היו פי שני מרכזי קליטה, היו פי שניים תקציבים והיו פי שניים עובדים בסוכנות היהודית ובחוץ לארץ.

ליה שמטוב: אני יכולה להעיד על זה.

30083: היו 8,700 עולים.

30083: בעיניי סיפור העלייה הוא סיפור קיומי והוא חלק מהותי ממרכזיותו של העם היהודי בעצם קיומו.

30083: לכן השאלה גם אם יבוא אדם אחד, זה צריך להתקיים.

30083: אני מאוד מברך על הגיבוי שאני שומע כאן, אני ידעתי על זה אבל אני רוצה שגם אתם תשמעו.

30083: זה אמור גם לגבי הנהלת הסוכנות היהודית וגם הוועדה, ואת שמלווה אותנו בחודשים האחרונים, בוודאי יודעת את זה.

30083: לכן אני מאמין שהשנה תהיה עלייה, גם בהקבלה לשנה שעברה.

30083: יש לנו עלייה מחבר העמים בערך של 4.5 אחוזים בעיקר בנושא של רוסיה.

30083: יש לנו עלייה מאנגליה ואתם בוודאי ראיתם את הכתבה בטלוויזיה.

30083: יש עלייה מדרום אפריקה.

30083: אנחנו מניחים שתהיה גם עלייה מצרפת ומצפון אמריקה.

30083: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם עמ"י, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם נפש בנפש, ובקיץ הזה יהיו קרוב לתשע טיסות מרוכזות כי זה מיטיב את נושא הקליטה שלנו.

30083: אנשים מחבר העמים דחו את העלייה בגלל נושא המענקים שהבאנו לידיעתכם, שלשמחתי הרבה סוכם שב-15 ביולי עולה לאוויר ואני מאמין שזה ייתן את אותותיו.

30083: גם אם אני מקביל השנה, אנחנו נמצאים באופן כמעט הקבלתי, ואנחנו מאמינים שהמספרים האלה יעלו וטוב שכך.

30083: צריך לזכור עוד דבר אחד.

30083: יהודי בסרסל או בקייב או לעתים גם במרוקו מרגיש הרבה יותר בטוח כלכלית מאשר התנאים הסוציאליים שהוא הולך לקבל כאן.

30083: מדינת ישראל שחקה את התנאים הסוציאליים של העולים.

30083: סל הקליטה נשחק, אין יותר דיור ציבורי ויש ירידה בגובה המשכנתאות.

30083: כאשר אדם נמצא בסרסל, בשכונה ערבית בפריז, הוא מודאג מה הוא יאכל מחר, אבל שם יש לו מה לאכול והוא מקבל כסף לחופש אם אין לו הכנסה, אבל כאן הוא צריך להיות בטוח במה שהוא יקבל.

30083: הדאגה להמשכיות היהודית או משפטו של חלימי זכרונו לברכה, מהווים אתגרים אבל את הגורמים המושכים אנחנו צריכים לשפר אותם ואת זה צריכה לעשות מדינת ישראל, משרד הקליטה ואנחנו שותפים לעניין הזה.

30083: לגבי העלייה מאתיופיה, התייחס המנכ"ל ואני חושב שאין טעם שאני אפרט.

30083: עמדתי ידועה וכבר שמעו אותה.

30083: אנחנו נשמח מאוד לשרת את העלייה.

30083: אם תהיה פנייה ממשרד הפנים אלינו, אנחנו נעזור בשליחת השליחים האלה, בחידוש הצוות החלקי שנדרש על מנת לקדם את הנושא הזה.

30083: אני רוצה שתדע שהייתה בזמנו החלטה של הממשלה שהתקבלה באוקטובר והייתה החלטה של גנות שהייתה החלטה טובה לעשות סוף – היה דיון גם בוועדת הביקורת וגם בוועדה הזאת – כי יש רשימות מכל הבא ליד.

30083: הרעיון היה לקחת צוות שייקח את כל הרשימות ויעשה רשימה אחת על פיה נעבוד.

30083: אני מציע לכם לאמץ את זה וללכת באופן גורף לפתרון הבעיה באופן אמיתי כי אחרת אנחנו סתם נגרור רגליים.

30083: לצורך העניין אני גם מודיע לכם שב-23 בחודש - ואני מקווה שיושבת-ראש הוועדה אולי תצטרף אלינו, אחרי הביקור שלה במרכז הקליטה במבשרת - תגיע לכאן טיסה מרוכזת של 75 עולים מאתיופיה שמגיעים לפי חוק השבות אחרי שנעשתה בדיקה על ידי שליח של משרד הפנים שנשלח על ידינו לפני שלושה חודשים.

30083: זאת בהחלט התקדמות.

30083: תוכניות משותפות.

30083: אנחנו מברכים על כך ואנחנו פועלים בנושא.

30083: שנים זה נעשה וזה מתחדש במשנה מרץ.

30083: כל שיתוף פעולה לגבי מרכזי הקליטה, כמו שאנחנו עושים עם נפש בנפש, כמו שאנחנו עושים עם עמ"י, כמו שאנחנו עושים עם הקונסרבטיבים, הרפורמים והאורתודוכסים, כל מי שרוצה להיות שותף ורוצה לתרום, חוץ מהמפתח למדינת ישראל שנמצא בידי הסוכנות היהודית, מפתח הזכאות שהוא דבר מאוד חשוב ואנחנו פועלים באמצעות החוק, יתר הדברים פתוחים לשיתוף פעולה וכל מי שיבוא, ברוך הבא וחשוב שזה ייעשה.

30083: השאלה שנשאלה לגבי נצרת היא נכונה לגבי ארבעה מרכזי קליטה.

30083: אנחנו בנינו מודל שמורכב מעלות שונה ויותר מצומצמת שלנו.

30083: כיום מרכז הקליטה עולה בין 800 למיליון דולר עלות, וזה דבר לא הגיוני.

30083: גם בנצרת עילית, אם יהיה פרוייקט מיוחד ביחד עם משרד הקליטה, המשפחות האלה יקבלו הטבה נוספת והם יוכלו להישאר שם גם אם לא יהיה מקום במרכז הקליטה.

30083: העלות של מיליון דולר למרכז קליטה היא לא הגיונית.

30083: גם עלות הארנונה שאנחנו משלמים עבור העולים במרכזי הקליטה היא איננה הגיונית ולכן גם הרשויות צריכות לתרום.

30083: הרעיון הוא ליצור עלות של בין 250 ל-300 אלף דולר עלות כאשר חלק מזה מגיע מהכנסות, חלק מזה מגיע מפרוייקטים וחלק מזה בא מהשלמה שלנו את הסכום שיהיה חסר.

30083: את זה הסוכנות היהודית תשלם ואם נהיה שותפים למשרד הקליטה, נשמח מאוד לעשות זאת.

שלמה מולה: מי יפעיל את מרכזי הקליטה?

30083: אנחנו נפעיל את מרכזי הקליטה.

30083: אם יבואו אנשים מנעלה, אנחנו נעשה את זה אתם.

30083: אם יבוא מסד, אנחנו נעשה את זה אתו, אבל האחריות התפעולית והאחזקה תהיה בידי המחלקה לעלייה.

אלן הופמן: אני חושב שהדבר החשוב ביותר אולי לצורך הוועדה הזאת ושצריך להזכיר אותו הוא התרומה הגדולה של פרוייקט הדגל של הסוכנות, מסע, לנושא העלייה.

אלן הופמן: מסע הוא פרוייקט בשיתוף פעולה עם ממשלת ישראל מביא השנה כ-8,200 משתתפים וזה גידול של פי 2.5 מאז יצא הפרוייקט הזה לאור.

אלן הופמן: אני צריך לציין שמעל 10,000 חניכי תגלית משתתפים באמצעות החוויה הישראלית.

שלמה מולה: מה החלוקה התקציבית של הסוכנות ושל הממשלה?

אלן הופמן: על בסיס חצי-חצי.

אלן הופמן: צריך לציין שבעצם לא כמו תגלית, במסע הממשלה משקיעה 20 מיליון דולר השנה והסוכנות משקיעה כ-20 מיליון דולר, אבל סך כל העלות, ההכנסה למדינת ישראל מכל הפרוייקט הזה, היא בסביבות 150 מיליון דולר כי המשתתפים בעצמם משלמים חלק וזה החלק הארי של התוכנית הזאת.

אלן הופמן: אנחנו מעריכים שקרוב ל-20 אחוזים מהמשתתפים בתוכנית מסע בסופו של דבר עולים לארץ.

אלן הופמן: במסע יש תוכניות ייעודיות כמו התוכנית לרופאים צעירים, ואני מבין ש-90 אחוזים מהמשתתפים השנה נשארים בארץ.

אלן הופמן: אני חושב שהחזון של אריאל שרון שהתוכנית הזאת מצד אחד תחזק את העם היהודי ותבנה מנהיגות עתידות של העם היהודי שמחוברת למדינת ישראל ומצד שני תגדיל את העלייה למדינת ישראל, הולך ומתגשם לנגד עינינו וזאת דוגמה מצוינת לדעתי של הדברים עליהם דיבר חבר הכנסת פינס וגם חגי מירום.

אלן הופמן: אני חושב שצריך להעמיק את שיתוף הפעולה בין הממשלה בתחום החינוכי.

שלמה מולה: אני יודע שאחת הבעיות הקשות של ההתמודדות שלכם או של גופים אחרים היא דווקא עם קהילות קטנות בעולם.

שלמה מולה: הקהילות הקטנות בעולם שהן אולי הפגיעות ביותר מבחינת ההתבוללות, כמו קוסטה ריקה, כמו צ'ילי וכל מיני מקומות כאלה.

שלמה מולה: איזה סוג של פעולות אפקטיביות אתם עושים?

שלמה מולה: אני מתכוון לפעולות חינוכיות.

שלמה מולה: השאלה כמובן מתייחסת לגבי חבר העמים.

שלמה מולה: הייתי רוצה לשמוע לגבי גרמניה.

שלמה מולה: לגרמניה יש הגירה של יהודים מחבר העמים.

שלמה מולה: אני יודע שנתיב פעילה בגרמניה ואני שואל מה המחלקה עושה בעניין הזה בגרמניה והאם אתה תוכל גם להרחיב ולומר מה אתם עושים ברומניה, בבולגריה, ובכל המקומות באירופה.

אלן הופמן: אני שמח על שהתחלת בקוסטה ריקה, מקום שאני לחלוטין לא הכרתי אבל לפני חודש, אחרי שהתקיים ה-GAL לטינו-אמריקאי, התארחתי בקהילה הזאת לשבת ואחד מהדברים שנוכחתי ללמוד שם זה שבאמצעות שליח תנועת הנוער שלנו, תנועת הנוער הציוני, בשבת אחר הצהרים, באמצעות תנועת נוער – היא בשר מבשרו של עבודת הסוכנות היהודית – מביאה 160 צעירים שמהווים 90 אחוזים מכל ילדי הקהילה באותה עיר.

אלן הופמן: לא רק זה אלא בקוסטה ריקה 80 אחוזים משכבת הגיל מגיעה לארץ לתוכנית מסע.

אלן הופמן: הבעיה של הקהילה הזאת שכאשר הצעירים חוזרים לקהילה הקטנה, אין להם עם מי להתחתן ואחת היוזמות החדשות באמריקה הלטינית כולה היא להביא את הקהילות הקטנות להיות ביחד כדי ליצור חבורה גדולה של בני נוער.

אלן הופמן: לקוסטה ריקה זה מספיק חשוב לקהילה המקומית שמוכנה גם לשלם עבור השירותים האלה.

אלן הופמן: כאשר אתה מגיע לגרמניה, שם יש מבחינתנו מעל ל-200 אלף זכאי חוק השבות ומבחינת הקהילה רק 100 אלף שרשומים בפנקסי הקהילה כי הם לא מכירים מחלק מהיהודים יוצאי חבר העמים בעוד שאצלנו הם זכאי חוק השבות ואנחנו מחויבים לעבוד אתם, אנחנו משקיעים חלק מתקציבי הליבה של הסוכנות וגם כסף אלקטיבי שאנחנו מקבלים מהפדרציות כדי לבנות מערך של שליח שעובד עם הקהילה המקומית ביחד עם שליח העלייה.

שלמה מולה: קיים שליח כזה?

קריאה: קיים.

אלן הופמן: אנחנו לא עושים מספיק.

אלן הופמן: לדעתי צריך להשקיע הרבה יותר בקהילה הזאת.

אלן הופמן: אנחנו צריכים להביא לכאן את הצעירים מה עוד שגם בתגלית השנה, בגלל הצמצום שלה, הורידה את המכסות שלה ונדמה לי שהשנה יש 40 או 50 צעירים מגרמניה וזה לא מספיק.

אלן הופמן: אני חושב שזה דבר שצריך להשקיע בו.

אלן הופמן: כאשר מדובר על בולגריה ועל רומניה, ברומניה יש לנו מורים בבית ספר יהודי.

אלן הופמן: אם אינני טועה, אני חושב שבבולגריה יש שליח צעיר.

אלן הופמן: אחת היוזמות הגדולות של הסוכנות היהודית בשנים האחרונות היא בעצם לבנות מערך חדש של שליחים צעירים כאשר מדובר בשנתיים של התנדבות לעם היהודי.

אלן הופמן: הצעירים הם כולם בוגרי צבא, אנשים מצוינים, יש מעל 150 כאלו בעולם, והכוונה שלנו בקהילות קטנות, כמו בקוסטה ריקה, להציב צעיר שעולה בערך 30-35 אלף דולר, וזה סכום שהוא בהישג ידה של הקהילה, וזאת האסטרטגיה לשנים הבאות.

דמיטרי אפרצ'ב: שאלה קצרה כי יש דבר שצרם לי וממשיך לצרום לי.

דמיטרי אפרצ'ב: עם כל הכבוד לקוסטה ריקה, מדינה מדהימה, המחלקה לחינוך צמצמה את פעילותה בחבר המדינות באופן דרסטי וזה דבר ידוע.

דמיטרי אפרצ'ב: קטונתי מלתת עצות, אבל אני חושב ששניים או שלושה שליחים בסך הכל שנמצאים כרגע בשטח של שישית כדור הארץ עם פוטנציאל עלייה מאוד גדול ועזיבה כמעט טוטלית של תוכניות לצעירים, אם זאת מדיניות, זה בסדר, אבל צריך להודיע על כך כדי שנדע מכיוון שלנו אין שום כוונה בכל אותן נקודות שנעזבו, להשאיר ואקום.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו מאמינים גם בפוטנציאל עלייה עצום מהאזור.

דמיטרי אפרצ'ב: ברור לי שגם במישור הפוליטי – אני לא מייצג כאן שום מישור פוליטי – צריך להבין את החשיבות של האזור הזה שנמצא ויהיה על סדר היום.

דמיטרי אפרצ'ב: עצוב לי וחבל לי שדווקא הסוכנות שהיא ארגון שתמיד היה מוביל בתחום האלה, במיוחד בכל מה שקשור לטיפול בצעירים, נעלם כאן.

דמיטרי אפרצ'ב: טוב לטפל באלה שברחו מברית המועצות לגרמניה, אבל זה כלום לעומת מה שיש עדיין בברית המועצות לשעבר.

אלן הופמן: גם לי עצוב.

אלן הופמן: עצוב לי שבמסגרת הצמצום של 70 מיליון דולר השנה, אנחנו כמחלקה לחינוך היינו צריכים לצמצם את הפעילות בקרוב ל-9 מיליון דולר.

אלן הופמן: במקום כמו קוסטה ריקה הפעילות המפוארת הזאת ממומנת על ידי הקהילה המקומית אבל הבעיה שלנו היא מה קורה בקהילות שהקהילה המקומית איננה מסוגלת לממן.

אלן הופמן: לגבי הפריסה של שליחים.

אלן הופמן: דווקא בדיון שהתקיים אצל המנכ"ל אנחנו בכיוון לשלב ידיים יחד עם מחלקת העלייה כדי שלא תהיה נסיגה מהסוג אותו אתה מתאר בנושא של שליחי חינוך.

אלן הופמן: אנחנו חושבים שזה שיש קרוב ל-600 צעירים שחוזרים ממסע השנה מברית המועצות לשעבר, זה הישג אדיר.

אלן הופמן: אתה יודע יותר טוב מכולנו שכאשר יצאנו לדרך עם מסע, היה אפס משתתפים מחבר העמים בתוכניות כאלו בארץ אבל השנה אנחנו מדברים על 700.

אלן הופמן: לדעתי צריך לחשוב איך עובדים אתם ואיך מטפחים אותם כי אלו אנשים עם הפוטנציאל הכי גדול לעלייה בשנים הבאות.

אלן הופמן: אחת הבעיות של הסוכנות היא שהתקציב שלנו בנוי על תקציב ליבה שבא ממשלם המסים פלוס כסף אלקטיבי.

אלן הופמן: בשנה המיוחדת הזאת, במשבר הכלכלי, אנחנו נפגענו פעמיים בעבודה שלנו בחבר העמים, גם בכסף מתקציב הליבה, וזה מה שקיצצנו, אבל גם צומצם בצורה משמעותית גם הכסף הפילנתרופי הנוסף.

אלן הופמן: אנחנו מנסים בתקופה הזאת למצוא את הדרך גם למקסם את המשאבים שיש לנו.

30095: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לסוכנות, ובמיוחד למחלקה של ג'ף קיי, על שיתוף הפעולה שעזר לנו להביא לכאן לביקור חינוכי את ראש הקהילה מאתיופיה למשך שלושה שבועות.

30095: הוא הסתובב ולמד במרכז הקליטה.

30095: אני מודה למחלקה שלך ולסוכנות היהודית.

30095: אדוני מנכ"ל משרד הקליטה, ענית לשאלתו של חבר הכנסת מולה ואמרת שצריכה להיות אמירה.

30095: אני רוצה לומר לך שכבר יש אמירה.

30095: הממשלה קיבלה החלטה פה אחד לבדוק ולהעלות את מי שזכאי על פי החלטת הממשלה.

30095: מה שנשאר היום זה הביצוע.

30095: הביצוע, אני חושב ומציע שאתה כמנכ"ל משרד הקליטה, מנכ"ל הסוכנות היהודית, מנכ"ל משרד הפנים, תשבו ביחד ותתכננו ותבצעו את החלטת הממשלה.

30095: זה מה שנשאר לעשות.

30095: האמירה ברורה התקבלה מהממשלה.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: אני רוצה לברך את כל המשתתפים שהגיעו לכאן.

ליה שמטוב: שמענו את סקירת הסוכנות.

ליה שמטוב: לא נוציא החלטות אלא נדון בישיבה של הוועדה בנושאים השונים וגם נבקר במקומות השונים, אם יהיה צורך.