ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 9, 2009-06-01 09:30

זאב אלקין: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

זאב אלקין: הנושא הראשון על סדר היום הוא קביעת מסגרת הדיון להצעות להביע אי-אמון.

זאב אלקין: יש לנו השבוע שלוש הצעות אי-אמון בממשלה.

זאב אלקין: אני מציע, לאור העובדה שמדובר בשלוש הצעות אי-אמון, ויש גם לא מעט חקיקה היום, שמסגרת הזמן תהיה 3 דקות לכל סיעה.

שלמה מולה: למה לא 5?

זאב אלקין: אני מציע 3, אדוני רשאי להציע 5.

זאב אלקין: זה תלוי בסעיף השני על סדר היום, אבל בהנחה שניתן פטור מחובת הנחה, יש דיון בקריאה ראשונה בהצעת חוק ממשלתית, שאני מניח שיהיו שם לא מעט דוברים וכו'.

זאב אלקין: לכן אני מציע 3 דקות, וגם בהתחשב בזה שבשונה משבוע שעבר, יש שלוש הצעות אי-אמון ולא שתיים.

זאב אלקין: אתם זוכרים ששתי הצעות אי-אמון בשבוע שבעבר לקח שעתיים, בניגוד למצופה, אז תעשו בעצמכם חשבון, אם זה יהיה 5 דקות על שלוש הצעות אי-אמון, לאן נגיע בתום כל תהליכי החקיקה.

שלמה מולה: אני חושב שצריך לעשות 5 דקות.

שלמה מולה: זה נושא חשוב.

שלמה מולה: מעבר להיותנו סיעה גדולה, מסגרת 3 דקות לא מאפשר נימוק אמיתי של הצעת האי-אמון.

זאב אלקין: לא, מי שמנמק את הצעת האי-אמון מקבל מסגרת זמן אחרת לגמרי, לא קשורה לדיון הזה.

שלמה מולה: יקבל 10 דקות, אבל כל הדוברים האחרים יצטרכו להוסיף לנימוק של הדובר הראשי.

שלמה מולה: לכן אני מציע את מסגרת ה-5 דקות.

שלמה מולה: אגב, כך גם היה נהוג לרוב.

זאב אלקין: לא יודע מה זה "רוב", אבל נמצא כאן מזכיר הכנסת, והוא זוכר היטב, וכולנו זוכרים, שבכנסת הקודמת היה גם 3 דקות, היה גם 5 דקות, הכול בהתאם לנסיבות.

זאב אלקין: חשוב לי מאוד שאנשי האופוזיציה גם יהיו נוכחים עד סוף הדיון, כולל בדיונים בהצעות חוק הממשלתיות.

זאב אלקין: לכן אני אומר שאני חושב שאם אנו רוצים שתהיה נוכחות רצינית בדיון בהצעות חוק ממשלתיות, הפעם נכון לתת 3 דקות, אבל כמובן, אדוני רשאי להצביע אחרת.

זאב אלקין: אני מעמיד להצבעה את ההצעה להקציב מסגרת דיון של 3 דקות.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד – רוב נגד- 1 נמנעים – אין ההצעה להקציב מסגרת דיון של 3 דקות נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה הזאת אושרה.

זאב אלקין: 2.

זאב אלקין: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתשלום חלקי של דמי הבראה בשירות הציבורי בשנים 2009 ו-2010 (הוראת שעה), התשס"ט-2009 – בכל הקריאות

זאב אלקין: אנו עוברים לסעיף השני על סדר היום, בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתשלום חלקי של דמי הבראה בשירות הציבורי בשנים 2009 ו-2010 (הוראת שעה), התשס"ט-2009 – בקשה לפטור בכל הקריאות.

זאב אלקין: נמצאים כאן חברים ממשרד האוצר.

זאב אלקין: מי ינמק בשם משרד האוצר את בקשת הפטור?

אילן לוין: כחלק מעסקת החבילה סוכם עם ההסתדרות על סיוע של המגזר הציבורי להתמודדות עם המצב הכלכלי.

אילן לוין: הסיכום שאליו הגענו הוא שכ-50 אחוז מתשלום דמי ההבראה השנה ו-50 אחוז מהתשלום בשנה הבאה יינתנו על-ידי העובדים כסיוע להתמודדות עם המשבר הכלכלי.

אילן לוין: לאחר שהגענו להסכמה עם ההסתדרות, דיברנו עם יתר ארגוני העובדים, וחלקם נענו לקריאה, וחלקם עדיין התנו את ההשתתפות בהתניות מהתניות שונות.

אילן לוין: לכן אנו אל"ף נדרשים לחוק, היות ולא הצלחנו להגיע להסכמה בהסכם קיבוצי עם כלל הארגונים היציגים.

אילן לוין: מדוע אנו מבקשים את הפטור מחובת ההנחה והדחיפות – דמי ההבראה משולמים בשכר ביוני ב-1 ביולי.

אילן לוין: החקיקה שמלווה את חוק ההסדרים אמורה להיות במהלך יולי, ולו היינו ממתינים לחקיקה הזאת, לא היינו מספיקים במועד לעכב את התשלום ולבצע את- -

זבולון אורלב: ההסתדרות מסכימה שזה יהיה בחקיקה?

אילן לוין: כל התהליך שאנחנו עושים כאן מסוכם עם ההסתדרות.

אילן לוין: היועץ המשפטי יגיד כמה מילים בהיבט המשפטי.

קובי אמסלם: מה שמוסכם עם ההסתדרות זה שעם ההסתדרות יהיה הסכם קיבוצי, ומכיוון שצריך להרחיב אותו על יתר העובדים, למי שלא יגיע להסכם קיבוצי, אז נדרש הליך החקיקה.

קובי אמסלם: בכל מקרה, הצעת החוק מאפשרת לחוק לא לחול אם יש הסכם קיבוצי אחר שאושר בידי שר האוצר.

זבולון אורלב: למה אי-אפשר להסתפק בצו הרחבה?

קובי אמסלם: כי אלה מועדים שונים לצו הרחבה.

קובי אמסלם: לא נספיק את המועדים האלה.

קובי אמסלם: צו הרחבה גם צריך להיטיב ולא להרע.

זאב אלקין: חבר הכנסת מולה ביקש זכות דיבור, בבקשה.

שלמה מולה: אני חושב שזו עוד הצעת חוק שהעלנו כאן להעביר אותה בצורה מזורזת, זה חלק מתהליך האיוולת שהממשלה הזאת עושה.

זבולון אורלב: זה בהסכמה- -

שלמה מולה: מה זה חשוב?

שלמה מולה: אז בוא נמנה את עופר עיני, שינהל את המדינה.

זבולון אורלב: אבל יש הסכמה בין המעסיקים.

שלמה מולה: מה זה קשור?

זאב אלקין: חבר הכנסת מולה מעדיף מציאות כששר האוצר משתלח ביושב-ראש ההסתדרות ולא מגיע אתו להבנות, אבל זו זכותו.

שלמה מולה: אז תמנו את עופר עיני, שיהיה ראש ממשלה.

שלמה מולה: כל תהליך זירוז החקיקה - אם היה נושא הרבה יותר בוער, ודאי וודאי הקואליציה היתה זועקת.

שלמה מולה: לכן אני חושב, אין שום דחיפות.

שלמה מולה: אם אתם רוצים, תעבירו את כל התקציב כולו לדיון בכנסת, יגיע, זה חלק מסעיף בחלק מדיוני התקציב שאמור להיות.

שלמה מולה: אין שום דחיפות כרגע להעביר.

שלמה מולה: אני מקבל את מה שאתם אומרים, אבל זה לא יכול להיות, שאנחנו נעשה במחטף.

שלמה מולה: אני לא מאמין שכל העובדים הסכימו, ויש אלפי ארגוני עובדים שמתנגדים למהלך.

שלמה מולה: אני לא חושב שצריך להעביר חקיקה, כשהיא פוגעת פגיעה קשה מאוד בזכויות הקניין של העובדים, ושוב – זה סוג של מחטף שהממשלה רוצה להביא.

זאב אלקין: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

נסים זאב: משפט אחד - הנושא של דמי הבראה, בדרך כלל 60 אחוז חוזר חזרה לקופת המדינה, אז כך – 50 אחוז, אני בטוח ש-40 אחוז יישאר לפחות בכיסו של העובד.

נסים זאב: לכן אני לא רואה שזה כל כך דרמטי, כפי שמנסים לצייר את זה פה.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: אני מעמיד להצבעה את בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה בכל הקריאות.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד – 8 נגד – 1 נמנעים – אין בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה בכל הקריאות, נתקבלה.

זאב אלקין: 8 בעד, מתוכם 7 קבועים.

זאב אלקין: נגד – 1, נמנעים – אין.

זאב אלקין: הבקשה אושרה בהתאם לנוהל - הפטור מחובת הנחה בכל הקריאות.

זאב אלקין: תודה רבה, הישיבה נעולה.