ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 23, 2009-06-10 09:30

אופיר אקוניס: אין הערות נוספות?

אופיר אקוניס: אם כן, מי בעד?

אופיר אקוניס: סעיף 4א אושר.

אופיר אקוניס: סעיף (ב), מי ביקש לדון בישיבה הבאה?

סגנית שר התמ"ת אורית נוקד: משרד המשפטים, אך אני מבקשת שתוך שבועיים הוועדה תקבל את ההסכמות, כי הנושא שעומד לדיון הוא נושא צרכני מובהק, חשוב יותר משאלת הסמכויות.

אופיר אקוניס: נמשיך בהקראה, בבקשה.

חנה טירי: קוראת סעיף 2.

חנה טירי: נכון להיום סעיף 7א לחוק הגנת הצרכן קובע סעיף הסמכה.

חנה טירי: הוא קובע שהשר רשאי לקבוע בתקנות עקרונות, כללים ותנאים לפרסומת וכן לדרכי שיווק המכוונים לקטינים.

חנה טירי: המטרה הראשונית שלנו היא לשנות את הנוסח של הסעיף, כך שייקבע איסור מפורש, כלומר שהנורמה שאוסרת את אותה פעילות שיש בה כדי להטעות קטין, לנצל את גילו, תיקבע בצורה מפורשת בחוק, ושהנוסח לא יהיה רק סעיף מסמיך, וזאת מתוך מטרה לחזק את ההגנה שמוענקת לקטין.

חנה טירי: בהתחלה הנוסח של סעיף 7א דיבר רק על פרסומות.

חנה טירי: בשנת תש"ס תוקן החוק.

חנה טירי: הוסף גם הנושא של דרכי שיווק המכוונים לקטינים.

חנה טירי: היתה קיימת תופעה, שאנשי שיווק היו ניגשים לבתי ספר והיו מנסים לשכנע קטינים וכו', וזה לא נכנס לנו להגדרה של פרסומות, והמחוקק החליט להרחיב את ההגנה גם לנושא של דרכי שיווק ולא רק לפרסומות.

חנה טירי: יש תקנות בנושא.

חנה טירי: הן הותקנו ב-91'.

חנה טירי: בשנת 2006 התקנות הללו תוקנו והורחבו גם לנושא של דרכי שיווק.

חנה טירי: כפי שאמרתי, התיקון הראשון הוא להעלות את קביעת הנורמה עצמה בחקיקה ראשית, לא רק כסעיף מסמיך.

חנה טירי: התיקון השני, שנוגע יותר לסעיף 23, שזה הסעיף הפלילי, זה שאנחנו מתכוונים להרחיב את הסעיף הפלילי כך שיחול לא רק על פרסומות אלא גם על דרכי שיווק.

חנה טירי: נכון להיום, הסעיף הפלילי חל רק על פרסומות.

חנה טירי: זה חוסר שיש לתקנו, ואנו עושים את התיקון הזה במסגרת הצעה זו.

עמנואל ויזר: הערה ראשונה, התיקון הזה, אני לא מבין למה הוא מוגבל לקטינים.

עמנואל ויזר: האם מי שאינו קטין, אפשר ומותר להטעות אותו?

עמנואל ויזר: מותר לנצל חוסר ניסיון שלו?

עמנואל ויזר: זה צריך להיות איסור כללי.

עמנואל ויזר: הערה שנייה, הנושא של פעילות שיש בה כדי לפגוע בגופו, לדעתי, עלול להכניס כאן פעילויות שלא זו היתה הכוונה להכניס.

עמנואל ויזר: למעשה, כל קייטנה שמבצעת פעילויות אקסטרים או מתקני טיפוס על קירות או דברים דומים לזה, אפילו מכירת אופניים, בפעילות הזו יש כדי לסכן אדם.

עמנואל ויזר: אנשים צריכים להבין שבפעילויות מסוימות מעצם מהותן יש סיכון.

עמנואל ויזר: אני לא חושב שהכוונה היא לאסור על פעילויות כאלה לקטינים.

עמנואל ויזר: צריך למצוא פה פתרון אחר לסוג הפעילויות שרוצים לאסור.

חנה טירי: לגבי ההערה הראשונה, נכון להיום, עברת הלבה בחוק הגנת הצרכן זו עברת ההטעיה.

חנה טירי: זה לא אומר שאם אתה לא קטין, מותר להטעות אותך, והטעיה - הכוונה לכל מעשה של הטעיה, או מעשה שעלול להטעות, אפילו אם לא היתה הטעיה בפועל.

חנה טירי: ואנו מדברים על הטעיה בעניינים מהותיים.

חנה טירי: בנוגע לקטינים קבע המחוקק סעיף מיוחד.

חנה טירי: זה לא סעיף שבא להחריג או לייתר את סעיף 2, אלא הוא בא לתת ערך מוסף, תוספת, חיזוק מהותי יותר, מאחר שמדובר באוכלוסייה מוחלשת.

חנה טירי: גם הסעיף הזה לא מדבר רק על מעשים שעלולים להטעות אלא גם לנצל את התמימות, את הגיל או לעודד פעילות שבאה לפגוע בבריאותו או בגופו של הקטין.

עמנואל ויזר: אתם קובעים עיקרון כללי.

עמנואל ויזר: לדעתנו, הוא לא נותן שום הגנה.

חנה טירי: אלה לא עקרונות כלליים.

חנה טירי: בתקנה 5, למשל, לגבי פרסומות ודרכי שיווק שמכוונות לקטינים, קבענו שאדם לא יעשה פרסומת ודרכי שיווק כדי לעודד קטינים, למשל, לעישון סיגריות.

חנה טירי: זה לא איסור שקיים לגבי בגירים.

חנה טירי: אנו לא אוסרים פרסומות על חפיסות סיגריות.

חנה טירי: אבל כשמדובר בעיתון לנוער, פה אנו אומרים: בעיתון לנוער אל תפרסם סיגריות, כי יש בסיגריות כדי לפגוע בבריאותו הגופנית.

עמנואל ויזר: ניצול תמימות, גיל, הטעיה, כל הדברים האלה- -

חנה טירי: התקנות שלנו מאוד ברורות.

חנה טירי: השר כבר אמר את דברו בתקנות, הן אושרו על ידי הוועדה, יש לנו תקנות שונות, שמפרטות בצורה הסבירה ביותר, לדעתי, וחזקה על מחוקק המשנה שקובע הוראות סבירות ולא דרקוניות, והתקנות מפורטות.

חנה טירי: הן קובעות עקרונות לגבי הטעיה, למשל, של פרסומת ודרכי שיווק יהיו מותאמים לרמת הידע, ההבנה והבגרות של קהל היעד.

חנה טירי: למשל, אסור לנצל לרעה את דמיונם של קטינים להתרשם וכו', אסור בפרסומות שיהיו בהם תיאורי אלימות או הצגת דברים באופן העלול להפחיד או ליצור מתחים אצל קטינים.

חנה טירי: הן מאוד מפורטות, אבל הן ספציפיות לקטינים.

עמנואל ויזר: מצוין, אבל כאן אנחנו לא מדברים על התקנות.

עמנואל ויזר: אנו מדברים על סעיף שאתם רוצים לשנות בחוק הראשי.

עמנואל ויזר: תקנות – אני מסכים אתך לחלוטין.

אתי בנדלר: חוק הגנת הצרכן, סעיף 1 הוא סעיף ההגדרות.

אתי בנדלר: הסעיף המהותי הראשון בחוק הגנת הצרכן הוא סעיף 2.

אתי בנדלר: עניינו באיסור הטעיה.

אתי בנדלר: כאן יש הוראות ברורות, שמתחילות בכך שאומר: לא יעשה עוסק דבר במעשה או במחדל, בכתב או בעל פה, או בכל דרך אחרת, לרבות לאחר מועד ההתקשרות בעסקה, העלול להטעות צרכן בכל עניין מהותי בעסקה, ולהלן הטעיה, ואז יש רשימת דברים שרואים אותם בכל מקרה כעניינים מהותיים שבהם אסור להטעות.

אתי בנדלר: כלומר מבחינה זו אין כל חידוש.

אתי בנדלר: לגבי קטינים, בשל יכולת ההבנה השונה שלהם מבגירים מחד גיסא ובשל כך שהם נוטים להתפתות לפרסומות מצא המחוקק לפני שנים רבות מקום לקבוע הוראות של חובה מוגברת, החלה לגבי קטינים, כלומר שאין בכך חדש והדבר מצוי כבר היום בחוק הגנת הצרכן.

אתי בנדלר: אלא שהסעיף מנוסח אך ורק באופן של הסמכה לקביעת תקנות, והחקיקה היום אומרת שקודם כל צריכים את ההסדר הראשוני לקבוע בחקיקה הראשית, ואת ההסדר המשני בתקנות, ולפיכך מה שהציעו כאן זה לקבוע את הנורמה לגבי קטינים בחוק, וכפי שתראה, לא מבטלים את סעיף הסמכת התקנות, ואותן תקנות הן באישור ועדת הכלכלה, ואין בכך בעיה.

אתי בנדלר: ייתכן ונשקול את זה, ואני מודה לך על ההערה מבחינה זו, שאולי ראוי לכתוב באותו סעיף, שבלי לגרוע מהוראות סעיף 2, או בלי לגרוע מיתר הוראות הסעיף, אבדוק אם יש צורך בכך, ואם כן, נוסיף את זה בנוסח הסופי.

עמנואל ויזר: כל פעילות שיש בה פגיעה גופנית – זה עלול לכלול לדעתי הרבה מאוד פעילויות שאין כוונה להוציא אותן.

עמנואל ויזר: יש הרבה פעילויות שהן בהגדרה פעולות שיכול להיות בהן סיכון, אם לא נוקטים אמצעי זהירות נדרשים.

עמנואל ויזר: אני לא חושב שיש כוונה להוציא רכיבה על אופניים, גלישה בסקייטבורד, טיפוס על קירות, גלישה בחבלים, טיולים במדבריות.

אתי בנדלר: אני חוששת שאדוני רואה צל הרים כהרים.

אתי בנדלר: הורה שמעודד פעילות גופנית של הילד שלו, הגם שהוא מודע לכך שעלולה להיגרם לו איזושהי פגיעה, הרי העידוד לפעילות היא לפעילות חיובית בסך הכול, ומצפים מהאחראי על אותו קטין לנקוט באמצעי זהירות סבירים כדי להגן על שלומו של הילד.

אתי בנדלר: הפעילות לכשעצמה אינה מסוכנת, אם נוקטים בצעדי זהירות סבירים, ואיני חושבת שאפשר לתת לסעיף כזה פרשנות כל כך גורפת כמו שאדוני מציע.

אתי בנדלר: אני מציעה לוועדה להצביע בכל זאת על הסעיף הזה, ואם יבחנו את זה שוב, אם אפשר לתת לזה נוסח יותר מרוכך, ישובו.

עמנואל ויזר: בתי המשפט פסקו שבמקרים שנפגעו אנשים בפעילויות מהסוג הזה, בתי משפט פסקו שאדם שעוסק בפעילות כזו צריך להיות מודע לקיומו של סיכון.

עמנואל ויזר: פה אוסרים על הפרסום בפעילות שיש בה סיכון.

עמנואל ויזר: לא השאלה אם יש לו זכות לתבוע פיצוי, אם הוא נפגע, אלא האם בכלל יהיה מותר לפרסם סוג כזה של פעילויות?

אתי בנדלר: תבדקו שוב את הנושא.

ישראל חסון: שאלתי את עצמי אם פרסומת למתנ"ס לחוג כדורגל היא גם כן בעייתית.

ישראל חסון: ..

אתי בנדלר: לדעתי, לא...

אופיר אקוניס: גם לדעתי לא.

אופיר אקוניס: תיקון סעיף 7א, סעיף 2, על כל מרכיביו.

אופיר אקוניס: אני מעמיד להצבעה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: כולנו.

אופיר אקוניס: אין מתנגדים, אין נמנעים, סעיף 2 אושר.

אופיר אקוניס: בבקשה, נא המשיכי בהקראה.

חנה טירי: קוראת סעיף 3(1).

חנה טירי: אנו מציעים נוסח חדש לסעיף (ב).

חנה טירי: סעיף 14 עוסק בעסקת רוכלות, שהיא מיוחדת מעצם כך שהצרכן לא בחר מיוזמתו לבצע את אותה עסקה, אלא הגיעו לביתו, העוסק הוא זה שיזם את הפנייה לצרכן, והצרכן נמצא במצב שהוא מוחלש יותר.

חנה טירי: הוא לא התכוון מלכתחילה לעשות את העסקה, ולכן מצא המחוקק בשנת 98', כשהוסיף את העסקה הזו, לקבוע חובות מוגברות על העוסק.

חנה טירי: כפי שאמרתי בתחילת הדיון, בשנת 98' הוספו עוד שתי עסקאות – לא רק רוכלות, גם עסקת מכר מרחוק, גם עסקה לרכישת יחידת נופש.

חנה טירי: לא אדבר כרגע על יחידת נופש, כי היא פחות רלוונטית לתיקון שלנו.

חנה טירי: אדבר על שתי העסקאות האחרות, שאלה עסקאות מיוחדות.

חנה טירי: רוכלות, כפי שאמרתי, באים לצרכן לביתו ועושים את העסקה.

חנה טירי: עסקת מכר מרחוק נכרתה שלא בנוכחות משותפת של שני הצדדים.

חנה טירי: זה לא כמו שצרכן הולך לחנות, בוחן את המוצר, משוחח עם המוכר פנים אל פנים, ולכן המחוקק יצא מנקודת הנחה שצריכות להיות חובות מוגברות.

חנה טירי: החובה הראשונה זה חובת מתן מידע, והחוק היום קובע שיש חובה לתת פרטים מהותיים לגבי העסקה.

חנה טירי: הדבר השני הוא זכות הביטול.

חנה טירי: המחוקק יצא מנקודת הנחה שיש לצרכן זכות צינון, כמו שאומרים, של 14 יום.

חנה טירי: החוק מדבר על 14 יום, אך החוק לא מספיק משוכלל, ויש בו פרצות שגורמות לכך שזכות הביטול לא מתקיימת.

אופיר אקוניס: את מדברת על התיקון משנת 98'?

חנה טירי: כן.

חנה טירי: זכות הביטול מדברת על זכות ביטול לנכס וזכות ביטול לשירות.

חנה טירי: ככל שמדובר בנכס, צריך לתת לצרכן זכות ביטול של 14 יום מיום עשיית העסקה או מיום קבלת הפרטים המהותיים, לפי המאוחר, כך שאם יושב אצלי בבית נציג מכירות, והוא נלהב ויודע לשכנע, ומשכנע אותי לרכוש את העסקה – לא תמיד נותנים לצרכן באותו מעמד מידע אובייקטיבי ומלא, לכן יש חשיבות שייתנו לצרכן מסמך, שמפרט את התנאים המהותיים של העסקה.

חנה טירי: כך לאחר שנציג השירות הולך אני יושב עם עצמי, מתייעץ עם בני משפחתי ומחליט אם אני רוצה להישאר בעסקה או לצאת ממנה.

חנה טירי: יש המון מקרים שבהם לא נותנים לצרכן את אותו מסמך.

חנה טירי: ככל שמדובר בנכס, וזה התיקון בסעיף (א), אנו רוצים לקבוע – במכר מרחוק ההסדרה טובה, כי כתוב:

חנה טירי: תוך 14 יום מיום עשיית העסקה או מיום קבלת המסמך, לפי המאוחר.

חנה טירי: ברוכלות הסעיף הוא חסר, כי הסעיף היום ברוכלות מדבר רק על 14 יום מיום עשיית העסקה.

חנה טירי: אבל מה קורה אם הצרכן לא קיבל את המידע במועד עשיית העסקה?

חנה טירי: כלומר יש לתת אפשרות לצרכן, למתוח לו את זכות הביטול, שתחול לפחות מהיום שבו קיבל את הפרטים המהותיים.

חנה טירי: זה קיים כבר במכר מרחוק.

חנה טירי: משום מה, ברוכלות זה לא קיים.

חנה טירי: זה התיקון שאנו מציעים בפסקה (א).

חנה טירי: זו זכות ביטול אמיתית.

חנה טירי: אם אנו לא מוסיפים את הנושא של: או מיום קבלת המסמך, אנחנו בעצם גורמים לכך שעוסקים לא נותנים באותו מעמד את פרטי המידע, והצרכן שבוי באותו מידע שנתנו לו בשלב השיווק.

עמיר פרץ: הצרכן אמור לשאת בעלויות כלשהן בגין ביטול בטווח ה-14 יום?

חנה טירי: ככל שמדובר בביטול עסקה, הסעד הראשון הוא סעד ההשבה.

חנה טירי: גם בנושא הזה קבענו תיקון, זה התיקון הבא.

חנה טירי: הנושא של תוצאות הביטול הוא נושא שקיים כיום בחוק, סעיף (2)(ב).

אופיר אקוניס: אני מציע לחבר הכנסת פרץ, סעיף (2)(ב) ו-(ב1), יש שם תשובות חדות לשאלות שלך.

עמיר פרץ: אולי שתסביר את שני הסעיפים ביחד, נצביע על שניהם.

אופיר אקוניס: אין בעיה, הצעתך התקבלה.

חנה טירי: לגבי תוצאות הביטול, אנו מדברים גם על עסקת מכר מרחוק וגם על עסקת רוכלות.

חנה טירי: כרגע הסעיף שאנחנו עוסקים בו הוא סעיף הרוכלות.

חנה טירי: הוא שונה מהסעיף שמדבר לעניין מכר מרחוק.

חנה טירי: יכול להיות שיש מקום להשוות בין הדברים.

חנה טירי: נכון להיום החוק קובע, משמוטל הסכם כל אחד משיב לצד השני את מה שניתן על פי החוזה.

חנה טירי: הצרכן משיב את הנכס והעוסק צריך להחזיר את התמורה.

חנה טירי: החוק בנוסחו היום בעניין ההשבה הוא לא טוב מבחינתנו, מאחר שהוא נותן לעוסק זכות ניכוי.

חנה טירי: החוק קובע שאם יש הרעה משמעותית במצב הטובין, העוסק יכול לנכות את הסכום- -

אופיר אקוניס: ומי קובע את זה?

חנה טירי: העוסק.

חנה טירי: לכן אנחנו לא אוהבים את ההסדרה הזאת, ואנחנו רוצים לשנות את זה פה.

חנה טירי: נכון להיום סעד הניכוי הוא סעד עצמי.

חנה טירי: מי שעושה אותו הוא העוסק.

חנה טירי: יש לנו תלונות רבות על כך, שביצעו ניכויים מאוד גבוהים, הצרכן לא יודע למה, ולצרכן אין האינסנטיב ללכת לבית משפט ולהתחיל להידיין עם העוסק.

חנה טירי: אנו מדברים על צדדים שהם לא שוויוניים בעסקה.

חנה טירי: אנו רוצים לבטל את ההסדרה הזו של סעד הניכוי.

חנה טירי: סעד הניכוי כסעד עצמי הוא לא מתאים ככל שמדובר במערכת יחסים לא שוויונית.

חנה טירי: כפי שקבוע במכר מרחוק – שם הנושא מוסדר בצורה טובה יותר.

חנה טירי: מכר מרחוק לא נותן אפשרות לניכוי כסעד עצמי, אלא הוא קובע את זכות ההשבה, קובע דמי ביטול במקרים מסוימים, וקובע שאם היתה הרעה במצב הטובין, או אם נגרם נזק למצב הטובין, אם העוסק יכול להוכיח שהצרכן התרשל, שבר את המוצר וכו', הוא יכול ללכת לבית משפט ולתבוע את נזקיו.

חנה טירי: העוסק הוא הצד החזק בעסקה.

אופיר אקוניס: אגב, הסעיף של רוכלות, של מכירה בבתים, כל הרוכלים או המוכרים בבתים הם בכלל מפוקחים על ידי מישהו?

אופיר אקוניס: זה דבר שמלכתחילה הוא בעייתי.

חנה טירי: אין פיקוח.

חנה טירי: הפיקוח שלנו עליהם זה על ידי הטלת חובות.

חנה טירי: זה לגבי התוצאות.

חנה טירי: דיברתי על פסקה (א), שזה השוואת מעמד הצרכן בעסקה ברוכלות, כפי שיש היום במכר מרחוק.

חנה טירי: לגבי פסקה (2), וזה הסעיף המהותי יותר, פסקה זו מדברת על ביטול עסקת שירות.

חנה טירי: נכון להיום, הסעיף קובע שאינך יכול לבטל עסקה למתן שירות אם כבר הוחל במתן השירות.

חנה טירי: יכול להיות שבשנת 98' המחוקק לא היה ער לכמות העסקאות המתמשכות שיש כיום במשק.

חנה טירי: יכול להיות שהוא היה ער יותר לעסקאות החד פעמיות, ואנחנו חושבים שהגיע הזמן לבטל את ההגבלה הזו, שלכאורה הצרכן לא יכול לבטל את העסקה, אם כבר הוחל במתן השירות.

חנה טירי: אני רק רוצה לתת דוגמה, שיש שירותים מתמשכים, למשל שירותי אספקת גישה לאינטרנט, שהם מחברים אותך מייד.

חנה טירי: אין לצרכן במקרה זה תקופת צינון אמיתית.

חנה טירי: העסקה נעשתה במכר מרחוק או ברוכלות, וזכות הביטול פה מרוקנת מתוכן.

חנה טירי: הצרכן עשה בינתיים שימוש בשירות – בסדר, אז הצרכן יחזיר את אותו סכום.

חנה טירי: אנחנו נקבע הסדר בנושא.

חנה טירי: אני רוצה להדגיש, שהתיקון הזה בסעיף (ב) לא רלוונטי כשמדובר בשירותים חד פעמיים אלא רק לגבי שירותים מתמשכים.

חנה טירי: שירותים חד פעמיים – למשל, הזמנתי חדר במלון, כרטיס טיסה.

חנה טירי: אם אני כבר על המטוס, אם אני כבר בבית מלון, ודאי שהנושא של אם הוחל במתן השירות, לא רלוונטי.

חנה טירי: בכל מקרה, כשמדובר בשירות חד פעמי, הוא צריך להיות עד מועד מתן השירות, אפשר לבטל, ואם הוחל במתן השירות, ברור שאי אפשר לבטל.

חנה טירי: אם צריך, אפילו נעשה הבחנה מפורשת בחוק.

חנה טירי: אנו מציעים לנסח את פסקה (ב) באופן קצת שונה, מאחר שהנוסח שהצענו, יש בו איזשהו עיוות שלא שמנו לב אליו כשניסחנו את החוק, לכן אנו מציעים נוסח אחר, לומר לגבי שירות, שזה יהיה בתוך 14 ימים מיום עשיית העסקה או מיום קבלת – סליה, אם אנו מדברים על רוכלות, וזה נכון גם לגבי מכר מרחוק, הנושא של שירות נכון גם לגבי מכר מרחוק, גם לגבי הסעיף הבא – בשירות תוך 14 ימים מיום עשיית ההסכם או מיום קבלת הפרטים שנקבעו בתקנות לפי סעיף (ד), לפי המאוחר מביניהם, בין אם הוחל במתן השירות ובין אם לאו.

חנה טירי: זה הנוסח שאנו מציעים, שמגלם את האמור בסעיף (ב), אבל הוא משכלל יותר.

אתי בנדלר: נקבל את הניסוח המדויק.

יצחק קמחי: יש גם במכתב.

יוסי פתאל: אם אפשר רק לוודא שההבחנה שנאמרה על ידי היועצת המשפטית אכן תהיה גם בלשון החוק לגבי הדוגמאות שהובאו בנושאי תיירות, טיסה, בתי מלון וכו'.

חנה טירי: אנו מציעים לעשות הבחנה בין שירות חד פעמי לבין שירות מתמשך, ולגבי שירות חד פעמי, לומר: בשירות חד פעמי תוך 14 ימים מיום עשיית ההסכם או מיום קבלת הפרטים שנקבעו בתקנות, ובלבד שטרם הוחל במתן השירות.

חנה טירי: לגבי שירות מתמשך, זה יהיה הנוסח כפי שהקראתי קודם.

חנה טירי: זה מקובל עלינו.

אתי בנדלר: מר פתאל, אני מזכירה לך שמדובר בעסקאות ברוכלות כאן, שלא כל כך אופייניות- -

יוסי פתאל: בקצב הזה...

אופיר אקוניס: היו עוד הערות לסעיף הזה, נשמע אותן בסבב.

יונתן חמו: אנו מדברים על עסקת רוכלות טיפה בהכללה, ואנחנו מציירים תמונה שיושבת זקנה דוברת רוסית בבית ופתאום דופק נציג מכירות ומפתיע אותה.

יונתן חמו: חשוב לציין, אני מדבר לפחות בשם סלקום, שאופן העבודה אינו כזה.

יונתן חמו: מדובר על תיאום פגישה, שנקבעת מראש, יש מודל עסקי שאנו פונים ללקוח, אומרים לו מדוע אנו פונים אליו, קובעים פגישה ומגיעים.

יונתן חמו: מתנהל תהליך מכירה לכל דבר ועניין.

יונתן חמו: כמובן, התיקון שרוצים לבצע פה הוא מבורך, אבל אולי לחדד את התיקון הזה, שיחול על עסקת רוכלות, למעט עסקת רוכלות שנקבעה פגישה מראש.

אופיר אקוניס: הדלפה מסודרת.

אופיר אקוניס: ..

סגנית שר התמ"ת אורית נוקד: ומה זה היה עושה לאותה קשישה מחבר העמים שרכשה 16 מכשירים, אם זה היה בתיאום מראש?

סגנית שר התמ"ת אורית נוקד: זה היה משנה את התוצאה?

יונתן חמו: הערה שנייה היא לגבי זכות הקיזוז שיש לחברות מסחריות.

יונתן חמו: סיטואציה מאוד שכיחה בעולם העסקי שלנו – לקוח מקבל מכשיר טלפון בשווי אלפי שקלים, פותח אותו, משתמש בו כמה ימים, ואז פתאום הוא מחליט שהוא רוצה לבטל את העסקה.

יונתן חמו: לי זה נשמע מרחיק לכת, שחברות עסקיות צריכות לרדוף אחרי לקוחות ולהתחיל לתבוע את הלקוחות כדי לעשות השבה של מכשיר- -

אופיר אקוניס: אתה אומר שהוא פתח את המוצר, השתמש בו כמה ימים והתחרט.

אתי בנדלר: צריך שוב לחזור, מהי עסקת רוכלות, כדי להבין את המצב שעליו מדובר.

אופיר אקוניס: צריכים גם לקבוע לצרכנים גבולות מסוימים.

אופיר אקוניס: אם משתמש מחליט פתאום שמסיבה כלשהי לא נראה לו – אנחנו לא יכולים שהחברות ימצאו עצמן במצב שיש חרטה על העסקה, והיא לא בהכרח מוצדקת, הצרכן עשה את זה בעיניים פקוחות, אני מניח.

אופיר אקוניס: זה מה שאתה מתכוון?

יונתן חמו: בדיוק.

יונתן חמו: הערה שלישית – עולם הסלולר מקומם הרבה אנשים, אז ניקח כדוגמה, אם מתבצעת עסקת רוכלות למנוי לבריכה, לקוח יכול להיכנס לבריכה במשך 14 יום, וביום ה-14 להודיע לקאנטרי: אני רוצה לבטל את השירות?

יונתן חמו: ואז מבטלים את השירות כלא היה, לקוח יכול להעביר את כל הקיץ בקאנטרי מבלי לשלם- -

אופיר אקוניס: ממש לא.

אופיר אקוניס: בבקשה, עוד הערות.

מיכל פליישר: ההתייחסות שלי יכולה לחזור לעצמה גם בנוגע לעסקת מכר מרחוק, באמת כמו שאמרו בראשית הדברים, התיקון הזה בא לפתור קושי או לקונה, שבכל הנוגע לעסקת שירות היתה אמירה גורפת, שככל שהוחל במתן השירות, לא ניתן יהיה לבטל את העסקאות משני הסוגים האלה.

מיכל פליישר: אנו ערים למקום שממנו בא הצורך לבצע את השינוי, אבל בצניעות אני מרשה לעצמי לחשוב, שיכול להיות שבשנת 98' ראו לנגד עיניהם את הקושי שיש בעסקאות שירות עם זכות הביטול, ולכן אני לא אומרת שלא צריך למצוא דרך, אבל צריך למצוא דרך עם איזונים ראויים.

מיכל פליישר: מה שנבקש להציף, וגם העברנו התייחסות בכתב, זה כמה נקודות שאנו מבקשים לחשוב עליהן ביחס להחלה של זכות הביטול על עסקאות שירות.

מיכל פליישר: הנושא הראשון הוא האפשרות לבטל תוך 14 יום.

מיכל פליישר: בכל הנוגע לחובות הגילוי המלאות, אין לנו שום הסתייגות.

מיכל פליישר: חובת הגילוי, ולעתים היא אינה נעשית כך, ואז זה לא בסדר, חובת הגילוי חייבת להיות מלאה, כמו שנקבעו בתקנות.

מיכל פליישר: אם צריך להימסר מסמך בכתב, צריך להימסר מסמך בכתב.

מיכל פליישר: אני רק רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה למקרים שבהם מתקיימת שיחה עם הלקוח, לצורך העניין, במסגרת השיחה נמסרים הפרטים.

מיכל פליישר: אומרים ללקוח: נפקסס לך את זה גם כדי שתראה.

מיכל פליישר: הלקוח מקבל את הפקס, קורא, והוא מעוניין.

מיכל פליישר: אומרים לו: אנו מגיעים להתקין תוך 48 שעות.

מיכל פליישר: ואז מגיעים להתקין, ופה העוגן של חברות התקשורת, שההתקנה היא מסובכת ומורכבת וכרוכה בעלויות ובמשאבים.

מיכל פליישר: מדובר פה בשני מתקינים שמגיעים לבית, בדרך כלל זה הפעלה של חברה חיצונית- -

אופיר אקוניס: מעולם לא ראיתי שני מתקינים – אני לקוח של הוט, וגם לא היו זריזים כל כך לבוא תוך יום.

אופיר אקוניס: אבל זאת הערת ביניים.

אופיר אקוניס: אמרו: עוד שלושה ימים, עוד ארבעה ימים, וגם כן – מתקין אחד.

אופיר אקוניס: וגם כלאתם אותי בבית כמה שעות – רק הערת ביניים.

אופיר אקוניס: אני מאוד נהנה מהשירות של הוט, אגב, אבל עד שהגעתי לשירות של הוט, זה לקח זמן.

מיכל פליישר: אצלי היו שניים והגיע שלישי.

מיכל פליישר: ככל שהשירותים מורכבים יותר, ואנחנו מדברים על שירותי טלוויזיה, אינטרנט וטלפון, וככל שאנו מדברים על המצב המבורך של החלפת שירותי תקשורת - אצלי בבית עבדו הרבה מאוד שעות.

מיכל פליישר: מבינתי זה היה נסתר, אבל בסוף זה עובד – הוט עובד.

מיכל פליישר: הנושא כרוך בעלויות של התקנה, של ניתוק, של משהו נוסף שהיו ערים לו החברים שלנו במשרד התמ"ת, שלאחר ההתקנה אפשר לצרוך את השירות, וזה עלויות מאוד גבוהות.

מיכל פליישר: זה יכול להיות, כמובן, שירותי טלפוניה לחו"ל, זה יכול להיות הזמנות של VOD.

מיכל פליישר: 14 יום זה הרבה זמן ליהנות משירותי תקשורת מתקדמים.

מיכל פליישר: לכן את כל הדברים האלה צריך לקחת בחשבון.

מיכל פליישר: אני חושבת שאם התיקון יאושר כפי שהוא, זה יכול להיות חרב פיפיות, כי אם יגידו לצרכן, ושוב אני חוזרת למצב האידיאלי, שיש שיחה טובה, ונמסרים בה כל הפרטים, ואין הטעיה, וכל הדברים שאנחנו לא יכולים לצאת נגדם, ונשלח טופס פקס ואומרים: אתה רוצה שנתאם התקנה לעוד 48 שעות?

מיכל פליישר: והלקוח אומר: כן, אנו רוצים שאז העוסק לא יחשוש להיכנס למהלך הזה, שאחרת כל חברות התקשורת, לפחות אלה שהנושא כרוך אצלן בעלויות גבוהות, יגידו: בואו נחכה 14 יום, הן לא ירצו להיות חשופות.

מיכל פליישר: ואז אנחנו חוזרים אחורה, למצב שבו ההתקנות לא יהיו מתואמות באופן מהיר.

מיכל פליישר: זה, כמובן, גם לא לטובתנו.

מיכל פליישר: אנו רוצים לקדם את הנושא.

מיכל פליישר: אני מציעה, וזה כן דורש תיקון, כי הקושי שהיום בחקיקה, שאני רואה אותו בעיניים צרכניות, זה שככל שהוחל במתן השירות, גם אם לא נתנו את כל הפרטים, אבוד.

מיכל פליישר: היום אם הוחל במתן השירות, אי אפשר לבטל.

מיכל פליישר: אז אני מציעה את הקושי הזה כן לתקן.

מיכל פליישר: להטיל על העוסק את החובה לתת את כל הפרטים, בין אם בכתב, בין בכל דרך אחרת לפני, אבל לא להחיל את זה 14 יום- -

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנו חייבים לסיים על פי תקנון הכנסת.

מיכל פליישר: עוד הערה אחת בקצרה – ברגע שהצרכן מנצל את זכות הביטול, אנו מבקשים שלושה דברים.

מיכל פליישר: אחד מהם כבר ראיתי שיש במכתב שנשלח אתמול.

מיכל פליישר: אחד זה שנוכל לגבות את החלק היחסי על השירות שנצרך.

מיכל פליישר: הנושא השני הוא דמי התקנה, ואני מכירה תקנות דומות שקידם התמ"ת בנושא דומה, שזה נכנס לגבי עסקאות שירות.

מיכל פליישר: אנו הרבה פעמים לא גובים דמי התקנה.

מיכל פליישר: אנו רוצים שבמצב כזה, שהצרכן יבטל, שנוכל לגבות דמי התקנה, או לחלופין, אם הם נגבו, שלא נצטרך להשיב אותם, והדבר השלישי הוא גם מתבקש, שככל שיש טובין שניתנו אגב מתן השירות, שתהיה חובה להשיב אותם תקינים וכו'.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: עוד הערה אחת בקצרה, בבקשה.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לסיים.

אופיר אקוניס: בכל מקרה לא מצביעים על הסעיף הזה היום.

איילת כהן-מעגן: לגבי עסקאות מכר מרחוק ועסקאות רוכלות, כמה דברים חשובים, כי זה מצטייר מאוד שונה.

איילת כהן-מעגן: העניין של חיבור מיידי הוא עניין שהלקוח רוצה בו.

איילת כהן-מעגן: הוא שואל: מתי אפשר לחבר אותי, כמה שיותר מהר.

איילת כהן-מעגן: כשיש הטעיה או אי התאמה בין הפרטים שנמסרו לצרכן לבין השירות עצמו לבין תנאי השירות עצמו, הרי עומדת לו זכות ביטול.

קריאה: רק שלא יכול להוכיח אותה.

איילת כהן-מעגן: הוא יכול להוכיח, יש היום הקלטות של שיחות.

יצחק קמחי: עוד לא ראיתי פעם אחת שנתתם הקלטה של שיחה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: את תהיי ראשונה בזכות דיבור בפעם הבאה, כי הפסקנו אותך באמצע זכות הדיבור בפעם הזו.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה הוא מורכב ועמוק, הוא דורש דיון, ונקיים בו את הדיון בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: בישיבה הבאה גם נמשיך מהמקום שבו הפסקנו, זה היה דיון בסעיף 4א(ב) שבסעיף 1 להצעת החוק וסעיף 3.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.