ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 16, 2009-06-11 09:00

ליה שמטוב: בוקר טוב לכולם.

ליה שמטוב: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מבקרת היום אצלכם במרכז הקליטה מבשרת ציון.

ליה שמטוב: בתוקף תפקידי ביקרתי אני והוועדה במרכזי קליטה בקריית ים ובכרמיאל וקיבלתי פנייה מראש העיר כפר-סבא לגבי כוונת סגירת מרכז הקליטה במקום.

ליה שמטוב: כמו כן פניתי למנכ"ל הסוכנות היהודית בבקשה לא לשנות ייעוד של מרכז הקליטה בנצרת עילית.

30083: בוקר טוב לך גבירתי היושבת-ראש.

30083: אני חושב שאת גורמת לנו לעבודה רבה ואנחנו מברכים על כך.

30083: היינו כבר בביקור בשני מרכזי קליטה ואני מבין ששמת לך למטרה לבקר בכל מרכזי הקליטה, ועל כך ברכותינו.

30083: אנחנו מקווים שזה יתרום לנושא העלייה ולנושא הקליטה ועל כך אנחנו מודים לך.

דוד יאסו: נמצא גם דוד יאסן מהמשרד לקליטת העלייה.

30083: נכון.

30083: סליחה.

בועז כהן: ראש המועצה, נבצר להגיע כי הוא לא בארץ.

בועז כהן: אנחנו מאוד שמחים לארח אתכם.

בועז כהן: נמצאים אתנו עובדי מועצה נוספים שהם בוודאי יסייעו לי לפרוס מעט את הפעילות של המועצה במרכז הקליטה.

בועז כהן: אנחנו כמועצה מנסים לתת הרבה יותר ממה שתושבים רגילים מקבלים מאתנו וזה אומר בתחומי הרווחה, בתחומי החינוך, אבל הצרכים הם שונים כמובן.

בועז כהן: הקושי שלנו, וזאת אחת הנקודות ואחת הבעיות שכן היינו רוצים להעלות, הוא המשאבים הכספיים.

בועז כהן: כמה שנרצה, המועצה במבשרת, למרות היותה כלפי חוץ ישוב חזק, הישוב הוא גירעוני מבחינה תקציבית.

בועז כהן: הארנונות שאנחנו מקבלים – ואני מציין את זה כאן בפני נציגי הסוכנות – היא ארנונה שתואמת אוכלוסיות של עולים וזה אומר 50 אחוזים בלבד מהארנונה שמקבלים וגם ארנונה שמקבלים היא ארנונה נמוכה מדיי.

בועז כהן: מבחינתנו זה אומר שקשה לנו מאוד להעמיד תוכניות נוספות למרות הרצון הטוב שלנו.

ליה שמטוב: מה אחוז הארנונה?

בועז כהן: אנחנו מקבלים 50 אחוזים מהארנונה של עולים.

ליה שמטוב: מה אחוז התושבים שמשלם את הארנונה?

בועז כהן: כל התושבים משלמים מאחר שהארנונה נגבית על ידי הקבלן והוא מעביר לנו את ה-50 אחוזים מהארנונה המונמכת.

דבורה גיני-מלכי: העלייה מאתיופיה וגם העלייה בכלל דורשת הרבה מאוד מומחיות, ניסיון, יצירתיות, אכפתיות, אהבה כדי לעשות אותה נכון.

דבורה גיני-מלכי: ככל שהעולה מגיע ממקום שהוא פחות דומה לארץ הקולטת, קשה יותר לחברה הקולטת וקשה כמובן יותר לעולים הנקלטים.

דבורה גיני-מלכי: תכף אנחנו נראה איזה דברים אנחנו עושים בדרך לקליטה ובתהליך הקליטה.

דבורה גיני-מלכי: אני רוצה לומר – אם אשכח לומר את זה במהלך הדברים – שלפעמים אני עומדת נפעמת ומעריצה את העולים על הדרך שהם עושים, על ההתמודדויות שלהם, על הכוחות שלהם, וכל הזמן שאני רואה אותם בחוץ עומדים, צוחקים ומדברים, אני מתפעלת.

דבורה גיני-מלכי: כשאני כותבת על הקשיים, אני אומרת שזה פשוט מדכא, אבל הם עומדים שם עם המון מנגנונים של כוח והמון מנגנונים חברתיים שעוזרים להם לעבור את הקשיים האלה.

דבורה גיני-מלכי: הנה קבלת הפנים במטוס.

דבורה גיני-מלכי: תמיד זה מרגש, הם חיכו המון שנים כדי להגיע לכאן.

דבורה גיני-מלכי: כבר הבנתי שאי אפשר לנשק את שדה התעופה כי הכל בטון, אבל היה לנו גם את האדמה לפני כן ובהחלט היו עושים את זה.

דבורה גיני-מלכי: העולה מלווה משדה התעופה למרכז הקליטה.

דבורה גיני-מלכי: נציגים שלנו פוגשים אותו שם.

דבורה גיני-מלכי: ממש בשעות הראשונות כשהוא מגיע לדירה, חייבים לתת הסבר מציל חיים על השימוש בגז, בחשמל, במים.

דבורה גיני-מלכי: הם גם מקבלים הסבר באתיופיה, יש לנו דירת הדרכה באתיופיה ובשבועיים שהם ממתינים באדיס כדי לעלות הם מקבלים הסבר אבל עדיין פעם אחת הסבר על המערכות האלה לא מספיקה.

דבורה גיני-מלכי: אם זה באמצע הלילה והם נראים לנו מבולבלים או לא מרוכזים, לא מפעילים בכלל את הגז עד שהם מקבלים את ההסבר.

דבורה גיני-מלכי: אני רוצה לומר שעד עכשיו הייתה לנו הנחה שמכיוון שחלק מהעולים או רוב העולים לא קוראים, כל ההסברים ניתנו בעל פה.

דבורה גיני-מלכי: אנחנו עושים עכשיו איזשהו שינוי בעניין הזה ומתרגמים את כל מה שאתם רואים כאן להסברים כתובים באמהרית ואחד מכל משפחה או אחד מתוך קבוצת חברים קורא ואנחנו מאמינים שהאינפורמציה צריכה גם להינתן בשפת העולה.

ליה שמטוב: איפה לומדים הילדים שהם בגיל בית ספר?

דבורה גיני-מלכי: הם משובצים במוסדות חינוך, מבית שמש עד מעלה אדומים.

ליה שמטוב: הם לא לומדים במבשרת?

דבורה גיני-מלכי: הילדים משובצים בבתי ספר דתיים בלבד.

דבורה גיני-מלכי: שנית, יש חשיבה של משרד החינוך שלא טוב לרכז 600 ילדים בתוך בית ספר של 400 ילדים במבשרת ואכן יש בזה משהו.

ליה שמטוב: הם בכלל לא לומדים כאן?

דבורה גיני-מלכי: היה בית ספר אחד אבל הוא נסגר.

דבורה גיני-מלכי: אחר כך תראו כאן סקירה כמעט אין סופית של פעילות שמתקיימת כאן בשעות אחר הצהרים, תוכניות הכנה לכיתה א', צמצום פערים לימודיים, לימודים, תוכניות מתנדבים, מחשבים וכולי.

דבורה גיני-מלכי: תוכלו לראות כר נרחב מאוד של פעילות.

דבורה גיני-מלכי: אני רוצה לרגע לפתוח את המורכבות של משפחה שמגיעה מאתיופיה לכאן.

דבורה גיני-מלכי: מי שמצליח לראות את מה שמצויר כאן, הוא מדמה בית באתיופיה.

דבורה גיני-מלכי: זה בית עם גג קש, רצפת אדמה, תחזוקת הבית היא לרוב בגדר תפקידה של האישה וזה מאוד שונה מכאן.

דבורה גיני-מלכי: שם לא שוטפים רצפות כי אין, לא צריך לנקות פאנלים וקירות, אין כביסה לקפל, אין כביסה לגהץ, והנה הם מגיעים לכאן ואת כל זה סומכת שנכנסת לדירה מלמדת.

דבורה גיני-מלכי: היא אומרת שכאן מחליפים בגדים כל יום, כאן צריך לקלח את הילדים כל יום, כאן צריך לקפל את הכביסה כדי שתהיה מסודרת, צריך לרחוץ את הכלים, צריך לשים במקום וכולי.

דבורה גיני-מלכי: המון עבודה נוספת שנופלת על האישה בבית והיא לומדת את זה לאט.

דבורה גיני-מלכי: אתם רואים כאן את הליוויים של הסומכות.

דבורה גיני-מלכי: הסומכת, מכיוון שהיא גם הפה של העולים, מלווה אותם לכל מיני מוסדות.

ליה שמטוב: כמה ילדים משתתפים בזה?

דבורה גיני-מלכי: קרוב ל-600 ילדים.

דבורה גיני-מלכי: יש כאן תמונות מקסימות של פרוייקטים רבים כמו כדורגל, טיול, ערב שירה, קומזיץ של ל"ג בעומר, מורות חיילות ומתנדבות שעוזבות, בני עקיבא עובד כאן אחר הצהרים.

דבורה גיני-מלכי: באמת אופרציה מאוד רצינית.

ליה שמטוב: ראיתי את כל התמונות האלה וזה באמת מרשים מאוד אבל לומר לכם את האמת, אני מבקרת כאן הרבה כי כאן גרים מכרים שלי.

דבורה גיני-מלכי: ואת רואה את הילדים ברחוב.

ליה שמטוב: הילדים כל הזמן ברחוב.

דבורה גיני-מלכי: כך אומרים לי.

ליה שמטוב: לא ראיתי את התמונה שילדים ברחוב והם חוצים את הכבישים.

דבורה גיני-מלכי: במרכז הזה יש 600 ילדים.

דבורה גיני-מלכי: אם אנחנו מצטיינים ומשתמשים בכל החללים הפנויים ושולחים חלק מהילדים לירושלים, עדיין אין לי אפשרות להעסיק יותר מ-300 ילדים ו-זמנית.

דבורה גיני-מלכי: זה אומר שאת רואה את ה-300 שברחוב.

דבורה גיני-מלכי: בדיוק אמרתי כאן בשקט שבקיץ אין לי אפילו איפה לעשות את הקייטנה, כי כמה כיתות יש לי כאן?

דבורה גיני-מלכי: חמש, שש, שבע.

דבורה גיני-מלכי: הקיץ הזה יהיה לי יותר קל כי אין הורים שלומדים.

דבורה גיני-מלכי: בקיץ אני צריכה לשכור כיתות לימוד בבתי הספר במבשרת כי אין לי היכן להפעיל את הילדים.

דבורה גיני-מלכי: מה שאת אומרת הוא בהחלט נכון.

דבורה גיני-מלכי: מרכזי הקליטה, אין להם מספיק חללים להפעיל את הילדים אחר הצהרים ולכן אנחנו עושים כל מיני משחקים.

דבורה גיני-מלכי: אנחנו מפעילים קבוצה אחת במשך שעה וחצי ועוד קבוצה שעה וחצי אחר כך, מפעילים את הגדולים לפני ואת הקטנים אחר כך, אבל בכל מצב אין מקום להפעיל 600 ילדים בו זמנית.

ליה שמטוב: בית הספר שסגרו כאן, בדרך כלל סוגרים את המקום כי אומרים שאין עולים, משנים את הייעוד וכולי.

ליה שמטוב: כאן היה בית ספר ויש צורך בבית הספר.

ליה שמטוב: אם זה כך, למה סגרו את בית הספר הזה?

דבורה גיני-מלכי: אני חושבת שסגן ראש המועצה יוכל להסביר.

דבורה גיני-מלכי: לא בכדי סגרו את בית הספר.

בועז כהן: היה כאן בית ספר ממלכתי-דתי שמספר התלמידים הלך והתמעט.

בועז כהן: בית הספר היה במבנה מאוד ישן שלפי תוכניות הבנייה שלנו אנחנו הורסים את בית הספר הספציפי הזה.

בועז כהן: אנחנו בשלב של בניית בית ספר ממלכתי-דתי חדש ואנחנו במשא ומתן עם משרד החינוך.

בועז כהן: יש הסכמות ואנחנו בונים בית ספר ממלכתי-דתי חדש במבשרת.

בועז כהן: כרגע אין לנו מבנים.

בועז כהן: חסרים פיזית מבנים.

בועז כהן: אם היו לנו מבנים, היינו שמחים לתת, אבל אין חסרים לנו מבנים.

ליה שמטוב: מתי יוקם בית הספר?

בועז כהן: התהליך התחיל.

בועז כהן: בשנה הזאת אנחנו מתחילים בבית ספר ממלכתי-דתי בכיתה א' ו-ב' בלבד ואנחנו מקווים שמשרד החינוך יקצה את המשאבים ויהיה לנו בית ספר תוך מספר שנים, אבל זה לא תהליך שהוא מהיום למחר.

יאיר רומח: בית הספר הממלכתי-דתי שהיה כאן, לצערנו הרב הבעיה שלו לא הייתה בעיה של מבנה אם כי בעיית המבנה הייתה קריטית, אלא היו גם בעיות אחרות שקשורות בעיקר לרמת בית הספר ועבודת הפיקוח של משרד החינוך בתוכו.

יאיר רומח: הייתה שם גם בעיה בכל מה שקשור למערכת היחסים בין האוכלוסייה של מבשרת לבית האוכלוסייה של העולים החדשים שהגיעו לכאן.

יאיר רומח: היו כאן מקרים בעטיים הוקמה ועדת בדיקה במשרד החינוך ואותה ועדה החליטה שתלמידי מרכז הקליטה לא יהיו יותר תלמידים באותו בית ספר.

יאיר רומח: כתוצאה מהוצאתם מספר הילדים קטן עוד יותר והמועצה המקומית יחד עם משרד החינוך החליטה על סגירת בית הספר ופתיחת תהליך חדש של מבנה חדש ובניית בית ספר לא רק במובן הפיזי אלא גם במובן המהותי, התכני וכל מה שקשור בכך ואנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך כרגע.

ליה שמטוב: בית הספר יהיה רק לעדה האתיופית?

יאיר רומח: לא.

יאיר רומח: ממש לא.

יאיר רומח: זה יהיה לכולם אבל גם לעדה האתיופית.

ליה שמטוב: גם בבית הספר החדש יכול להיות אותו סכסוך שהיה קודם לכן.

יאיר רומח: אנחנו מקווים לבנות אותו עכשיו כאשר נבנה את המנגנונים יותר נכונים.

יאיר רומח: אז לדעתי לא היו מנגנונים ואנחנו גם הטחנו ביקורת קשה בפני מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך.

יאיר רומח: אני מקווה שעכשיו נבנה את המנגנונים היותר נכונים כדי שהדברים האלה לא יחזרו.

דבורה גיני-מלכי: יש תקצוב של 50 שקלים לילד בחודש לכל הנושאים של החינוך, חברה, תרבות, חגים, מועדונים, טיולים – לקייטנות יש עוד 200 שקלים בקיץ – וזה מצב כמעט בלתי אפשרי לעשות בו משהו מהותי.

דבורה גיני-מלכי: אם היו לי מקומות כדי להפעיל את ה-600 ילדים כל יום, התקציב היה נגמר לי אחרי שבוע.

דבורה גיני-מלכי: אני מתריעה על זה שנים ואומרת שלא יכול להיות שיש לנו כאן ילדים שצריך לעשות אתם מהלך, ממקום אחד למקום אחר, וכאן זה המקום הכי טוב לעשות אותו.

דבורה גיני-מלכי: אני מסבירה גם לתורמים, גם למשרד, שלעשות קבוצה של הכנה לכיתה א' במרכז קליטה, זה עולה פרוטות.

דבורה גיני-מלכי: אתה משלם למורה, יש לי כיסאות, יש לי רכזת תרבות שמביאה אותם, ואני לא צריכה כלום.

דבורה גיני-מלכי: אם אתה עושה את זה בפתח-תקווה, אתה צריך רכז, אתה צריך הסעות, אתה צריך לשכור מקום וזה עולה לך פי שמונה ובסוף הם גם לא מגיעים.

דבורה גיני-מלכי: אני הייתי קודם מנהלת אגף חברה ותרבות בסוכנות ואני יכולה לומר שאנחנו בסוכנות היהודית עושים מאמצים אדירים לגיוס תרומות.

דבורה גיני-מלכי: בשנה שעברה הבאנו מיליון דולר והשנה יש לנו רק לקיץ חצי מיליון דולר תרומות לכלל מרכזי הקליטה.

דבורה גיני-מלכי: אני רוצה לומר שהתקצוב מלכתחילה הוא בעייתי.

דבורה גיני-מלכי: כאן אתם רואים את ההורים נוטעים ושומעים הרצאה של המשמר האזרחי.

דבורה גיני-מלכי: זה ליל הסדר.

דבורה גיני-מלכי: זה סדר לדוגמה וזה טיול בכותל שנערך למבוגרים.

דבורה גיני-מלכי: נושא המשכנתאות נמצא בחוסר ודאות כבר חודשים רבים.

דבורה גיני-מלכי: מבירור שאני עשיתי עולה כי מתחילת 2009 כבר אין משכנתאות מוגדלות וכולם לא יודעים מתי יהיו וגם העולים לא יודעים.

ליה שמטוב: הייתה אתמול ישיבת ועדה בכנסת לגבי המשכנתאות ונציג משרד השיכון אמר שזה מתחיל לפעול עכשיו.

דבורה גיני-מלכי: לא, אני הייתי בישיבת הוועדה.

דבורה גיני-מלכי: ישראל שוורץ אמר שיש משכנתאות שהופעלו דרך בנק טפחות לזוגות צעירים אבל לא למפני מרכז קליטה.

שלמה מולה: אין עכשיו משכנתאות?

דבורה גיני-מלכי: משכנתאות רגילות.

שלמה מולה: יש משפחות ניצלו את המשכנתא?

דוד יאסו: כן.

שלמה מולה: את ה-1 חלקי 12 לא קיבלתם.

30095: התוספת של 40 אחוזים היו במסגרת של תוכנית החומש.

30095: בגלל שאין תוכנית חומש, זה לא קיים.

דבורה גיני-מלכי: האפקט החמור הוא על תחושת אי הוודאות של העולים.

דבורה גיני-מלכי: הם מתקשרים לדוד, הם מתקשרים למשה, הם מתקשרים אלינו ושואלים אולי מישהו יודע משהו ולא אומר להם.

שלמה מולה: מה עניתם לגבי הצפי?

שלמה מולה: אם יש לכם עכשיו 290, לכאורה אתם בעודף של 90.

שלמה מולה: ב-2008 היו לכם 200 ובפועל יש 290.

דבורה גיני-מלכי: מי שקנה, קנה.

דבורה גיני-מלכי: 1,800 אנשים יוצאים, ורובם יוצאים ביולי-אוגוסט והשאר עד סוף דצמבר.

דבורה גיני-מלכי: זה הצפי של העזיבות בחצי שנה הקרובה.

דבורה גיני-מלכי: אנחנו עושים סיורים מודרכים ביישובי קבע גם על מנת לקרב את הלבבות של ישוב הקבע לקליטת העולים וגם על מנת שהעולים יתמצאו ותהיה אוריינטציה.

דוד מולה: אני חושב שביקור כמו זה מאוד מקדם אותנו ומחזק אותנו בעבודה מאוד מתישה שנעשית ביום יום.

דוד מולה: המרכז מחולק לשני חלקים כאשר להנהלה יש את האוטונומיה הניהולית של שני המרכזים.

דוד מולה: בכל מרכז יש סגן עם כל הצוות שעומד לרשותו החל מעובדים סוציאליים שהם גם עומדים בחזית הטיפולית בעולים ביום יום.

דוד מולה: יש אם בית שתפקידה מאוד מאוד חשוב החל מהדרכה בנושא היגיינה בבית, הדרכה בחיים היום יומיים וכולי.

דוד מולה: כשאני רוצה לדעת על משפחה מסוימת יותר פרטים, אני פונה לאם הבית שיש לה את הידע וההיכרות מקרוב של המשפחה.

דוד מולה: כך גם לגבי הסומכות.

דוד מולה: לכן לכל מרכז יש גם סומכות ומדריכים-מתורגמנים.

דוד מולה: כל אחד, גם סומכות וגם מדריכים מתורגמנים, לא רק עוסק בתפקיד כפי שהוא מובן אלא מעבר לזה כל אחד לוקח איזשהו נושא מסוים, אחראי עליו ומלווה אותו.

דוד מולה: חלק מהפעילות שאנחנו שמים את הדגש יותר מכל הוא בנושא הילדים.

דוד מולה: חשוב לנו באמת להשקיע בילדים.

דוד מולה: לכן יש לנו תוכניות מאוד ייחודיות כמו מוכנות לכיתה א' לילדים שנמצאים בגני הילדים.

דוד מולה: אנחנו רוצים לצמצם את הפער החל מהגילאים האלה ולכן אנחנו נותנים פעילות מאוד מסיבית כדי שידעו קרוא וכתוב טרם הליכתם לכיתה א'.

דוד מולה: על הנושא אנחנו שמים דגש רב והשקעה ומשאבים רבים.

דוד מולה: אנחנו מביאים את המורות הכי טובות.

דוד מולה: אנחנו שמים דגש גם על החלק החברתי כמובן בו אנחנו מחזקים את הילדים.

דוד מולה: בגן הם לומדים בצורה סגרגטיבית.

דוד מולה: כלומר, לבד.

דוד מולה: כאשר הם יוצאים מהגן ומשתלבים בבתי הספר, הם נפגשים עם אוכלוסיות שקודם לא היו במגע אתן ולכן גם בחלק החברתי אנחנו מאוד משקיעים.

ליה שמטוב: כמה עובדים סוציאליים עובדים כאן?

דוד מולה: יש לנו ארבעה עובדים סוציאליים.

ליה שמטוב: לכמה אנשים?

דוד מולה: 1,300.

ליה שמטוב: בכמה עולים מטפלת עובדת סוציאלית?

דוד מולה: כל אחת מטפלת בכ-80 אבל זה לא אומר שכולם בטיפול אינטנסיבי.

דוד מולה: יש טיפול אינטנסיבי והוא מתבצע ממש ביום יום ויש פיקוח.

דוד מולה: הרוב מקבל טיפול אינטנסיבי.

דוד מולה: כל עולה זקוק בשלבים הראשונים להתייחסות, לטיפול, לליווי וכאשר כל דבר קטן מלחיץ אותם, הם באים לקבל שירות מהעובדת הסוציאלית.

30083: יש 1,316 דיירים במקום.

30083: יש ארבעה עובדים סוציאליים ואמרת שכל אחד מטפל ב-80 תיקים, כך שזה אומר 320 תיקים.

30083: האם 320 תיקים מכסה את כל בתי האב?

קריאה: כן, זה 300 משפחות.

30083: האם יש אנשים שלא מקבלים טיפול סוציאלי כי חסרים עובדים סוציאליים?

ליה שמטוב: אולי יש כאלה שלא צריכים את הטיפול הזה.

דוד מולה: לא כולם מטופלים על ידי עובדים סוציאליים.

דוד מולה: יש אנשים חזקים והם עובדים ומסודרים.

דוד מולה: יש גם צעירים שהם אקדמאים.

דוד מולה: כלומר, לא כולם באמת מטופלים אצל העובדים הסוציאליים.

דבורה גיני-מלכי: כל עולה עם כניסתו נבדק על ידי עובד סוציאלי על מנת לאתר מה הקשיים המשפחתיים, האישיים וכולי.

דבורה גיני-מלכי: מי שלא צריך את הטיפול, לא מקבל אותו.

דוד מולה: בצוות העובדים יש לנו גם ארבעה רכזים מאוד מרכזיים.

דוד מולה: יש לנו רכז חברה ותרבות כאשר מדובר בפעילות ממש מסיבית ומאוד מורגשת כאן במרכז והיא גם חשובה מאוד.

דוד מולה: יש לנו רכז בתחום החינוך הפורמלי.

דוד מולה: יש לנו רכז קליטה שתפקידו מאוד חשוב מול משרד הפנים, מול ביטוח לאומי וכל מה שכרוך בעלייה.

דוד מולה: העולים שעוברים מהטיפול של משרד הקליטה, מה שנקרא סל קליטה, לרשויות החוק, בתפר הזה יש הרבה נפילות והרבה בעיות.

דוד מולה: לכן שם באמת נכנסים רכזי הקליטה שלנו.

דוד מולה: זאת פחות או יותר תמונת המצב.

דוד מולה: אם יהיו שאלות, אענה עליהן בשמחה.

קריאה: אני עובדת סוציאלית.

קריאה: אני חושבת יש כאן צורך בעובדים סוציאליים מאחר שהמשפחות מרובות ויש להם צרכים רבים.

קריאה: יש מקום לכוח אדם נוסף, כוח עזר, בעיקר בכל מה שנוגע לכישורים קהילתיים יותר.

קריאה: אנחנו רוצים לעסוק לא רק בפרט אלא באופן רוחבי ואנחנו מאוד מתקשים בזה.

קריאה: כל מה שקשור לחוק, לשיתוף הפעולה עם הממלכה, יש מקום להוסיף כאן אם יש אפשרות כדי לכסות את כל הנושא של ילדים בסיכון, של אפוטרופסות וכולי.

קריאה: אלה דברים שהם מאוד מהותיים.

קריאה: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד פורה עם הממלכה, אבל לצערנו הרב יש הרבה עבודה ודיברנו בעבר על האפשרות לתת חלקיות של תקן כדי שנוכל למצות את הנושא.

דוד מולה: אורי אחראי על משלחות ועל מתנדבים.

דוד מולה: דעו לכם שהמרכז הזה, מאז אני ממלא את התפקיד, הוא מרכז ביקורים אליו באים מכל העולם.

דוד מולה: אורי אחראי גם על החלק הזה של תיאום משלחות.

ליה שמטוב: אין לכם פעילויות משותפות עם נוער שגר במבשרת?

דוד מולה: היו בעבר, אבל זה לא צלח.

דוד מולה: אני רוצה לומר לך שחלק מהפעילים בתנועות הנוער, גם עזרא וגם בני עקיבא, הם תושבי המקום.

30083: זאת שאלה קשה ומהותית.

30083: גם בישיבת הוועדה לפני כחצי שנה-שמונה חודשים עלה סיפור בתי הספר שהתנגדו לקליטתם של ילדי אתיופיה.

30083: הייתה החלטה של משרד החינוך שכפתה על בתי הספר לקבל אותם ובתי הספר סירבו לקבל אותם למרות שבוועדה אמר נציג משרד החינוך שהם יקבלו אותם.

30083: זאת שאלה לא פשוטה אלא שאלה קשה ויש פה פערים קשים ביותר וצריך לשים את זה על השולחן באופן הכי בוטה והכי הגון.

30083: אנחנו רחוקים שנות אור ממערכת של קבלה חברתית באופן ראוי כפי שאת מעלה את זה.

בועז כהן: הייתי רוצה לציין משהו נוסף כי בדקתי אותו לפני שהגעתי לכאן עם תנועת הצופים במבשרת שיש לה כאן שבט גדול מאוד.

בועז כהן: בכל שנה התנועה מעמידה מדריכים במיוחד על מנת לקבל חניכים מקרב ילדי העולים.

בועז כהן: זה מתחיל בתחילת השנה אבל אין את השילוב.

בועז כהן: זה לא מתקיים ואני לא יודע מה הסיבות לכך.

בועז כהן: בכל מקרה, יש ניסיונות מטעם תנועת הצופים כן לקבל את ילדי העולים והם מעמידים מדריכים לנושא הזה.

דוד מולה: לתושבים במרכז יש נציגים ואני עובד אתם בשיתוף פעולה מדהים.

דוד מולה: לפעמים הם אומרים לי מה הצרכים, מה אנחנו צריכים לשפר ומה אנחנו צריכים לעשות.

דוד מולה: באמצעותם אני מקבל הרבה מאוד טיפים ולכן הזמנו אותם לכאן והייתי רוצה שישתפו אתכם במעשיהם ובמחשבותיהם.

דוד מולה: כאמור, אלה למעשה הנציגים של התושבים כאן.

דוד מולה: הם עוזרים לנו בדברים רבים ואנחנו משתפים אותם כדי שהמסר לקהילה יועבר באמצעותם ולא רק באמצעותנו.

דוד מולה: סמואל הוא היושב-ראש של נציגים אלה.

שלמה מולה: סמואל מתנדב אצלי בלשכה ועוזר לי בעבודה פרלמנטרית.

דוד מולה: סמואל נמצא בארץ שנתיים.

דוד מולה: הוא אומן שליווה הרבה שנים את הזמרים המפורסמים ביותר באתיופיה, באדיס-אבבה.

דוד מולה: נצאנת נמצאת שלוש שנים בארץ והיא אחת מהפעילות במתנ"ס .

דוד מולה: מלסה היה קודם לכן בלוד, שם היה מאוד פעיל.

דוד מולה: לפעמים כאשר יש הבנות בין צוות העובדים לבין התושבים, יש לנו מה שנקרא מסורת של שמגליות, שאלה מפשרים ומלסה מומחה בזה ואנחנו נעזרים בו הרבה פעמים.

דוד מולה: מרו הוא בחור צעיר אבל הוא שמגלי והוא אחד מהטובים ומייצג כאן את הצעירים.

דוד מולה: אני לא יודע מה הם יאמרו אבל חשבנו שזאת הזדמנות עבורם להציג בפניכם את הדברים.

סמואל: (דבריו מתורגמים על ידי דוד מולה מאמהרית לעברית).

סמואל: אני מעלה שאלות מאוד בסיסיות ועקרוניות לגבי מרכז העולים כפי שהייתי רוצה לראות אותו.

סמואל: אני מברך את כל היושבים כאן שבאו לכבד אותנו בנוכחותם ואנחנו מברכים אתכם על כך.

סמואל: אנחנו לא מתכוונים להציג רק את צרכינו ולדבר על בעיות כאלו ואחרות, אלא אנחנו רוצים להודות לכם, למשרד הקליטה, לסוכנות היהודית, לכל גוף ששותף, על כל מה שאתם עושים למען קליטת העלייה, על העזרה, על הסיוע, על הלימוד וכולי.

סמואל: אני רוצה להתייחס למשכנתא.

סמואל: אכן, המשכנתא היא גבוהה, אבל אין איזון בין מחירי השוק של הדירות לבין המשכנתא שנותנים.

סמואל: כאמור, אני מברך על המשכנתא שהיא גבוהה, ואכן חשוב שהמדינה נותנת לנו את המשכנתא הזאת, אבל אנחנו במשכנתא שניתנת אנחנו לא יכולים לממש את הזכויות ולרכוש דירה.

סמואל: אנחנו מודעים למשבר הכלכלי העולמי, אבל למרות הכל אנחנו רוצים לצאת ממרכזי הקליטה.

סמואל: המשכנתא הרגילה, אחרי שעולה נמצא במשך מספר שנים במרכז קליטה, הולכת ופוחתת.

סמואל: השיטה הזאת באה להפעיל לחץ כדי שנרכוש דירה, גורמת לתוצאות הפוכות.

סמואל: ככל שהמשכנתא פוחתת, יורדת היכולת שלנו ואנחנו תקועים במרכז הקליטה.

סמואל: אם בכוונת השיטה הזאת להפעיל לחץ, התוצאות הפוכות.

ליה שמטוב: כמה זמן נמצא כאן העולה הוותיק ביותר?

דוד מולה: ארבע שנים.

שלמה מולה: כמה עולים בודדים נמצאים כאן?

שלמה מולה: כמה זוגות קשישים?

שלמה מולה: כמה יחידים קשישים?

שלמה מולה: כמה מקרים סוציאליים יש לכם במקום?

דבורה גיני-מלכי: הבודד הוותיק ביותר חוגג עשר שנים בנהרייה והבודד החדש הגיע לפני חצי שנה.

דבורה גיני-מלכי: אין להם משכנתאות ואין להם פתרונות דיור ולכן הם נשארים במרכז.

דבורה גיני-מלכי: צריך לתת את הדעת מערכתית איך אנחנו פותרים את הנושא הזה.

קריאה: אלה שהגיעו משנת 2003 עד 2009, אין להם אפשרות לרכוש דירה ואין להם זכאות.

סמואל: בעבר היו פתרונות דיור ציבורי, דבר שמאוד סייע לקהילה שלנו והשאלה אם אפשר לחזור לשיטה הזאת של דיור ציבורי לאלו שלא יכולים לרכוש דיור וגם למשפחות חלשות שלא יכולות לרכוש דירה.

סמואל: בזמנו, במהלך השנים, הייתה אפשרות לאלו שקיבלו דיור ציבורי לרכוש את הדירה אותה קיבלו.

סמואל: השאלה אם השיטה הזאת יכולה לחזור.

ליה שמטוב: המדיניות של הממשלה, גם הקודמת וגם הנוכחית, היא לא לבנות דיור ציבורי.

ליה שמטוב: לפי הצעות החוק של חברי הכנסת שטרית בזמנו ורן כהן, מי שכבר מתגורר בדירת עמידר או עמיגור יכול היה לרכוש את הדירות ואכן עולים וותיקים רכשו את הדירות האלו בהנחה משמעותית.

ליה שמטוב: עקב זה אין מלאי דירות שיכול להתפנות.

שלמה מולה: בודדים.

ליה שמטוב: אם גרים כאן שלוש-ארבע שנים, מגיע להם סיוע בשכר דירה.

ליה שמטוב: יכול להיות שסיוע בשכר דירה לעולי אתיופיה הוא גדול יותר מהסיוע הניתן לאחרים.

דבורה גיני-מלכי: אתמול הייתי במשרד הקליטה והבנתי שאם יש, זה 250 שקלים שזה בגדר בדיחה כי אין דירה שאפשר לשכור אותה בפחות מ-2,000 שקלים או 1,500 ואפילו כאשר מדובר בדירות קטנות.

קריאה: את לא מעודכנת.

קריאה: מדובר ב-3,000-4,000 שקלים.

ליה שמטוב: אני לא חושבת ש-250 שקלים הם בגדר סיוע כי הסיוע הוא מדורג.

דוד יאסו: דבורה ואני היינו בדיון אצל חביב קצב ולא דובר על 250 שקלים.

דוד יאסו: אנחנו דנו בפתרון לצעירים כדי שיצאו מהמרכז וישכרו דירות.

דוד יאסו: לא נאמר בדיון מה הסכום שיינתן.

דוד יאסו: נכון שפתחנו אתמול דיון ביחד עם חביב קצב ודבורה בנושא של פתרון לזוגות צעירים, אבל לא דנו בסכום.

דוד יאסו: למען הסדר הטוב, זאת ועדה מכובדת, אני מכבד אותה ומכבד את האנשים שנמצאים כאן, ולכן בואו נאמר מה בדיוק היה.

ליה שמטוב: עד כמה שידוע לי במשך 36 חודשים מגיע סיוע לעולה חדש.

דוד יאסו: לא צריך לשכוח שהם נמצאים במרכז הקליטה והשכירות היא מאוד מאוד נמוכה.

דוד יאסו: המשרד מממן את נושא השכירות במרכז הקליטה כאן, כולל הפעלה.

דוד יאסו: כאמור, בימים אלו מתקיים דיון בנושא.

משה באטה: יש כ-1,000 בודדים במרכזי הקליטה.

משה באטה: כאשר מחזיקים שני מרכזי קליטה, זה כסף רב לקופת המדינה.

משה באטה: לפי דעתי הוועדה צריכה לדון באפשרות לתת פתרון כי לא יכול להיות שעולה יימצא במרכז קליטה במשך עשר שנים.

ליה שמטוב: מה גיל העולים הבודדים?

משה באטה: גילאים שונים.

משה באטה: יש גם זוגות קשישים שאין להם פתרון.

שלמה מולה: אם אפשר, אני מבקש לקבל מיפוי של כל הבודדים והקשישים עם ציון זמן שהותם במרכזי הקליטה.

סמואל: יש לנו במבשרת אנשים מוגבלים, פיזית ונפשית.

סמואל: לאותה קבוצה המקום הזה לא מתאים.

סמואל: גם להם צריכים לחפש מסגרת הולמת למגורים.

דבורה גיני-מלכי: צריך לקחת בחשבון שמיטה במרכז קליטה עולה בערך 4,000 דולר והיא לא ניתנת בחינם.

דבורה גיני-מלכי: זה כולל את הצוות, את האנשים וכולי.

סמואל: חבריי ידברו על נושא הגיור.

עולה חדש: (דבריו מתורגמים על ידי דוד מולה מאמהרית לעברית).

קריאה: הוא שואל למה הם נדרשים לעשות עכשיו ברית מילה למרות שעברו אותה כנהוג אחרי שמונה ימים.

דוד מולה: הוא מדבר על תחושת הבטן שלו והוא אומר דברים מאוד קשים.

עולה חדש: אחת הסיבות לרצח ואלימות בין בני זוג מתרחשת בעקבות תהליך הגיור.

עולה חדש: המילה שאנחנו עושים, אף על פי שעשינו אותה בגיל שמונה ימים כפי שכתוב בתורה, אנחנו עושים את המילה הלכה למעשה פעם נוספת, זה גורם לסיבוכים כאשר אחר כך לא מצליחים לקיים יחסי מין עם בני הזוג, דבר שגורם לסכסוכים, למתחים ולהשלכות שידועות לכולם.

קריאה: הגברת הזאת שמחלקת לנו קפה היא אימא לתשעה ילדים שאחד מהם הוא בצבא.

קריאה: משפחה למופת.

קריאה: יש אנשים שעוברים ניתוח בבת-ים, צריכים לחזור באוטובוס ואחר כך אם יש בעיות הם חוזרים באוטובוסים לבת ים וקורה שיש זיהומים.

קריאה: השאלה היא למה הם צריכים לחזור לבת-ים כאשר בירושלים יש בתי חולים.

קריאה: אותו הדבר לגבי הטבילה שהם צריכים לעשות בתל-אביב והשאלה למה הם צריכים לעשות אותה בתל-אביב ולא כאן.

קריאה: לא בכל מקום נותנים לאתיופים להיכנס למקוואות.

ליה שמטוב: על הדברים הטובים אנחנו מברכים, אבל אנחנו באנו לכאן לשמוע על הבעיות.

30083: שאלת הגיור עלתה גם בביקור הקודם והוועדה התייחסה לזה.

30083: אני חושב שאולי כדאי שבישיבת הוועדה הבאה, מישהו שעוסק בגיור ייתן סקירה לגבי הקשיים כדי שתוכלו לקבל את הפן השני, כי אנחנו מתמודדים בזה ביום יום ואחר כך יש מורת רוח ואי-שביעות רצון.

30083: לפחות כדאי שהוועדה תדע מה עושה רשות הגיור על מנת לפתור את הנושא הזה.

נצנה: (דבריה מתורגמים על ידי דוד מולה מאמהרית לעברית).

קריאה: רק עם המענק אין אפשרות לרכוש דירה.

ליה שמטוב: משפחה ממוצעת מחזירה היום 1,500-2,000-3,000 שקלים.

30095: אחרי שהם לוקחים את המשכנתא הם צריכים להשלים, להוסיף כסף מהכיס שלהם.

ליה שמטוב: כך הבנתי.

ליה שמטוב: משכנתא לא ניתנת בגובה של 100 אחוזים אלא בגובה של 95 אחוזים.

ליה שמטוב: היום את ההלוואות האלה יכולים לקבל בריבית של המשכנתא.

30095: הבנקים לא נותנים להם.

ליה שמטוב: זאת אומרת, אי אפשר לקבל הלוואה.

עולה חדש: אנחנו, עולי אתיופיה, יושבים כאן יותר משנה וחצי ולא יוצאים לעבוד כי אנחנו לומדים באולפן וזה כאשר יש לנו את האפשרות לגור כאן שנתיים.

עולה חדש: אנחנו הולכים ללשכת העבודה לחפש עבודה.

עולה חדש: עוד לא הספקנו לעבוד, וכבר מורידים לנו 20 אלף שקלים מגובה המשכנתא.

עולה חדש: יש כאן 700-800 עולים חדשים שלא יכולים לקנות דירה.

עולה חדש: אנחנו ישבנו שנתיים באולפן, ולכן מאיפה נביא את כל תוספת הכסף הזאת?

דבורה גיני-מלכי: יש בעיה מאוד קשה עם הלימודים באולפן.

דבורה גיני-מלכי: רוב העולים יושבים עשרה חודשים ויוצאים כמו שנכנסו.

דבורה גיני-מלכי: מול הסוכנות אנחנו מקבלים מהעובדים ריקושטים מאוד חזקים בקשר לזה שאנחנו לא מטפלים בזה.

דבורה גיני-מלכי: רוב הזמן הראשוני שלהם נתפס על ידי פעילות שהיא לא אפקטיבית.

דבורה גיני-מלכי: באתי למשרד החינוך בהצעה שבתוך עשרת החודשים האלה שהם במרכז נשלב עבודה כי איך לומדים עברית יותר מהר אם אתה עובד בסופרמרקט או מאבטח או מנקה באיזה מקום?

דבורה גיני-מלכי: הרעיון הזה לא התקבל.

דבורה גיני-מלכי: ביקשנו גם לעשות את הסדנאות של ההכנה ליציאה לדיור קבע בזמן של אולפן א', כאשר האנשים יושבים בכיתות באופן מאוד נוקשה שלדעתי פוגע בקליטת העולים.

דבורה גיני-מלכי: הוא לא מבקש עוד כסף אלא הוא מבקש את הזמן לעבוד כדי שיהיה לו כסף לקנות דירה.

עולה חדש: אנחנו יושבים באולפן יותר משנה וחצי ולא מדובר רק בלימודים באולפן אלא גם בגיור נושא שהביא אותנו לתקופה של שנתיים כי מדובר בברית מילה וכולי.

עולה חדש: אחרי שנתיים הולכים ללשכת העבודה ולשכת העבודה מקבלת את מי שהוא בעל מקצוע ואלה לא אנחנו.

עולה חדש: בקיצור, אנחנו לא מרוויחים כלום.

עולה חדש: במשך השנה אנחנו מקבלים סל קליטה, זורקים לנו 1,800-2,000 שקלים.

עולה חדש: יש לנו שמונה ילדים ויותר ואנחנו צריכים לחיות בסכום הזה במשך כל החיים שלנו.

עולה חדש: אחרי כן אומרים לנו שיש לנו משכנתא בגובה של 400 אלף שקלים אבל מורידים לנו 20 אלף שקלים.

עולה חדש: איך רוצים שנחסוך 300 אלף שקלים אם אנחנו לא עובדים?

שלמה מולה: לך יש ילדים?

עולה חדש: יש לי בן אחד.

שלמה מולה: כמה זמן אתה בישראל?

עולה חדש: שש שנים.

עולה חדש: אני עליתי ב-2003 ובשנת 2005 התחתנתי.

עולה חדש: בשנת 2007 נולד לי ילד.

עולה חדש: בשנת 2008 ביקשתי לקבל את המשכנתא ואמרו לי שאני יכול לקחת אותה, אבל מה, מורידים לי בגין השנה הרביעית.

ליה שמטוב: כרווק יכולת לקבל את הסכום?

עולה חדש: לא.

ליה שמטוב: אתה כבר ותיק.

עולה חדש: נמצאים כאן יותר מ-600 עולים חדשים שלא יכולים לקנות דירה.

30083: בחלק הזה סיימנו את ההתייחסות לגבי נושא העלייה בכלל.

30083: השאלות האלה שהועלו כאן מצטרפות לשאלות אחרות.

30083: אני חושב שעובדי הסוכנות היהודית ועובדי משרד הקליטה עושים כל אשר לאל ידם על מנת לקדם את העלייה, דבר שהוא לא פשוט.

30083: אמרתי בהזדמנויות אחרות ואני אומר את זה גם כאן שאני חושב שאפשר לעשות יותר וצריך לעשות יותר, גם אנחנו בסוכנות היהודית צריך לעשות יותר ואני לא מוריד את האחריות שלנו בעניין הזה, אבל בהחלט החלק הנכבד בא מנושא הגיור, התשובה לגבי הפלאשמורה שלא עלה כאן אבל הוא עלה בהזדמנויות אחרות, והנושא של איחוד המשפחות שאליו אנחנו מתייחסים לא פעם ולא פעמיים ואליו גם התייחסתי באופן אישי.

30083: כמובן עולה הנושא הזה של המשכנתאות כאשר בסופו של יעשה למען הקליטה הטובה ובנושא הזה אנחנו בהחלט מבקשים את עזרתכם.

ליה שמטוב: שמענו את כל הבעיות שהעליתם בפנינו.

ליה שמטוב: אנחנו רוצים לסייר במקום ולראות איך אתם חיים כאן.

ליה שמטוב: בסוף הסיור אנחנו נסכם ונפעל על מנת לעזור.

ליה שמטוב: נקיים דיון נושאים החשובים שהעליתם כאן, אליו נזמין את האנשים הרלוונטיים.

שלמה מולה: יש החלטת ממשלה וכל אחד מאתנו עושה מאמץ ואני יודע שגם אתם שותפים למאמץ שנעשה כדי לאפשר את המשך העלייה מאתיופיה.

שלמה מולה: אני יודע שבשבוע שעבר הייתה ישיבה אצל שר הפנים יחד עם ראש מינהל האוכלוסין.

שלמה מולה: שלא יהיו לכם אשליות, העלייה תחודש ותגיע.

שלמה מולה: מאחר שהעלייה תחודש, לפחות על פי החלטת הממשלה שמדברת על 3,000, מרכז הקליטה מבשרת ציון יהיה המרכז שבעיניי לפחות – לפי דעתי, לפי מיטב שיפוטי וגם הבנתי – יקלוט את אחרון העולים.

שלמה מולה: כלומר, אחרון העולים יתפנה ממרכז הקליטה מבשרת ציון וזה גם בגלל אופי המרכז, בגלל ההתקשרויות בין משרד הקליטה לסוכנות וכן הלאה.

שלמה מולה: לכן המרכז הזה, וכל הבעיות שהוצפו כאן, יפעל עוד שנים.

ליה שמטוב: משכנתא לבודדים מגיל 28.

שלמה מולה: פעם נתנו ליוצאי אתיופיה שהיו בקרוואנים ובמרכזי הקליטה.

שלמה מולה: אני חושב שהפתרון צריך להיות פתרון של השתתפות בשכר דירה ואז הצעירים צריכים לצאת ולהיות עצמאים.

שלמה מולה: כל מי שרוצה לדבר אתנו על נושא העצמאות, זאת צריכה להיות התפיסה וזה נושא עליו יש ויכוח.

שלמה מולה: כאשר הייתי בסוכנות דגלתי בזה שאנשים צריכים לקבל השתתפות בשכר דירה לתקופה מוגבלת, עד שהם יהיו עצמאים.

שלמה מולה: המשכנתאות מדורגות לארבע קבוצות, כך שככל שאתה ותיק יותר, אתה מקבל פחות כסף.

שלמה מולה: אני מציע ללכת הפוך.

שלמה מולה: לתת לבודדים צעירים שמתחתנים, כך שבמקום להיות תקועים במרכז הקליטה, תנו להם את הדרגה הראשונה וכך תקלו עליהם.

שלמה מולה: הדבר הנוסף שאני רוצה לדבר עליו זה נושא של עבודה ותעסוקה במשך הלימודים באולפן.

שלמה מולה: יושב כאן מי שהיה מנהל מרכז קליטה בבאר-שבע, שם נעשה ניסיון אבל לצערי הרב משרד החינוך קיבל רגליים קרות ולא התקדמנו עם זה.

שלמה מולה: אני חושב שאפילו כניסיון, אחרי חצי שנה צריך להוציא את האנשים לעבודה ולבנות אולפנים במקומות העבודה שלהם.

שלמה מולה: אני חושב שתוך כדי עבודה אנשים לומדים עברית.

שלמה מולה: בעניין הזה נעשתה עבודה של משרד הקליטה ובזמנו מירלה גל ריכזה אותה.

שלמה מולה: האולפן ליוצאי אתיופיה הוא לא רלוונטי בשלב ראשון.

שלמה מולה: 80 אחוזים לא לומדים עברית באולפן.

ליה שמטוב: ביקרנו בקריית ים ושאלנו את האנשים שאמרו לנו שהם לא לומדים לא בגלל שהשפה קשה אלא כל הזמן הראש שלהם שם, עם המשפחות שלהם.

שלמה מולה: במשפחות מטפלים, אבל אני חושב שצריך להפסיק את האולפן אחרי חצי שנה ולהוציא את האנשים לעבודה כך שילמדו עברית תוך כדי העבודה.

שלמה מולה: תאמינו לי שאני יודע על מה אני מדבר.

שלמה מולה: לא אמרתי לקצר להם את האולפן או לוותר עליו אלא אני אומר שצריך לבנות אולפנים במקומות העבודה.

שלמה מולה: הנושא האחרון עליו אני רוצה לדבר זה נושא הגיור שהוא נושא רגיש, קשה וטעון.

שלמה מולה: גבירתי היושבת-ראש, אני הייתי מציע אולי אפילו לקיים דיון עם הרבנות ולקיים אותו בפורום הרבה יותר מצומצם ולא כסימפוזיון.

שלמה מולה: בואו נודה על האמת, גם העולים מבקשים להתגייר.

שלמה מולה: אף אחד לא מחייב אותם להתגייר אלא הם רוצים בזה.

שלמה מולה: מי שמתגייר, יש עליו חובות הלכתיות שלא אני, לא יושבת-הראש, לא המנכ"ל ולא אף אחד אחר יכול להתמודד אתם אבל גם זה צריך להיות בצורה אנושית, לבבית וצריכים להיות פחות חסמים בירוקרטיים.

שלמה מולה: אם מערך הגיור עשה חוזה כדי שיוצאי אתיופיה יעשו את הברית בבית חולים וולפסון, נראה לי שזאת שערורייה, אבל זה עניין שצריך לדון בו מול הרבנות כדי לנסות ולסייע לאנשים.

שלמה מולה: אני לא הייתי משלה את האנשים ואומר להם שלא יעשו להם לא הקזת דם ולא ברית.

שלמה מולה: אני לא יכול להבטיח דבר כזה כי לא נוכל לעשות את זה וגם לא נכון להשלות את האנשים.

שלמה מולה: אבל אני יכול לומר דבר אחר והוא שאם אתה לא רוצה להתגייר, אתה אזרח במדינת ישראל שווי זכויות ואף אחד לא יפגע בך.

ליה שמטוב: אבל הם רוצים להתגייר.

שלמה מולה: אמרתי.

שלמה מולה: ברגע שאתה רוצה, אני לא יכול לעמוד מול מהלכים הלכתיים.

שלמה מולה: מי שלא רוצה להתגייר, זאת זכותו לא להתגייר.

שלמה מולה: המדינה היא מדינה דמוקרטית.

קריאה: אנשים באים למדינת ישראל והם צריכים לעבור איזשהו תהליך.

שלמה מולה: מי שאומר שהתהליך קשה לו, הוא יכול לא להתגייר.

שלמה מולה: האזרחות שלו לא מותנית בזה.

30095: מי שלא עושה את הגיור, יש לו בעיות.

30095: מי שלא מסיים את התהליך, לא נחשב יהודי.

שלמה מולה: זה נכון.

30095: אז אל תגיד שאין בעיות כי יש בעיות.

שלמה מולה: אבל הוא אזרח מדינת ישראל ואף אחד לא נוגע בזכויותיו האזרחיות.

30095: זה נכון.

ליה שמטוב: כולם יודעים שלהיות יהודי זה לא קל ולכן צריך לעבור את כל התהליך.

שלמה מולה: אני מדבר על הפרדה טוטאלית, בין רצונו של האדם להתגייר לבין זה שאדם מקבל את זכויותיו כאזרח בישראל.

קריאה: אל תשכח שהם באים לכאן כתושבי קבע ולא כאזרחים.

שלמה מולה: אני רוצה להודות לצוות מרכז הקליטה.

שלמה מולה: אני חושב שה אנשים עושים כאן עבודה מדהימה.

ליה שמטוב: נכון.

שלמה מולה: חבל מאוד שכל מה שמשקיעים דווקא במרכז הקליטה לא בא לידי ביטוי כאשר האנשים עוברים לדיון קבע כאשר אז נוצרת איזושהי רגרסיה למרות שאני יודע שיש את מוקדי הקליטה אבל הם לא קיימים בכל מקום.

שלמה מולה: אני חושב שהתפר בין תקופת השהות במרכז הקליטה לבין המעבר לדיור קבע, בתפר הזה כדאי וחשוב אולי לעשות מאמץ נוסף כדי להקל על העולים כי בסופו של דבר בנקודת הקצה – ואנחנו רואים חדשות לבקרים – יש ילדים שלא נרשמים לבית ספר, מסתובבים ברחובות, ואנחנו מכירים את מה שקורה ברשויות כאשר לא רוצים לקלוט באמצע השנה וכן הלאה.

שלמה מולה: אני חושב שדווקא בנקודת הקצה יכול להיות ששווה לעשות מאמץ נוסף ולרתום את מוקדי הקליטה כדי לסייע לעולים להיקלט קל יותר.

ליה שמטוב: בגלל המנהלת סוגרים את בית הספר?

שלמה מולה: לא.

שלמה מולה: אני זוכר שהיה דיון בוועדת העלייה והקליטה בנושא סגירת בית הספר וטוב שהוא נסגר.

שלמה מולה: היו בו דברים קשים ואי אפשר לטאטא אותם.

שלמה מולה: היו בו דברים מאוד קשים.

30095: עדיין יש בתי ספר גם במבשרת ציון שיכולים לקלוט את הילדים אבל הם לא קולטים.

שלמה מולה: נכון, אבל אני דיברתי ספציפית על בית הספר הזה.

30095: בירושלים קולטים את הילדים, אבל אני מדבר על בית ספר במבשרת, שם הם לא נקלטים.

קריאה: במבשרת אין בית ספר ממלכתי-דתי.

קריאה: גם התלמידים שלנו נוסעים לירושלים.

דוד יאסו: אני חושב שחבר הכנסת שלמה מולה אמר נכון בנושא התעסוקה.

דוד יאסו: בעקבות שביתה או אירוע בית אלפא, בשיתוף פעולה עם הסוכנות, הכנסנו את הנושא של התעסוקה והתחלנו בזה שם כפיילוט.

דוד יאסו: אנחנו עומדים להיכנס גם ליתר מרכזי הקליטה.

דוד יאסו: שמעתי את דוד מולה ודבורה גיני שהתייחסו לנושא הילדים.

דוד יאסו: אני לא רוצה שיתקבל רושם מוטעה וצריך לדעת שאנחנו מממנים לכלל הילדים שנמצאים כאן – ולא רק ל-300 – את הפעילות.

דוד יאסו: מבחינת חלוקת הכיתות או הזמן, כן נותנים ל-300 שנמצאים בכיתה.

שלמה מולה: למה קיצצתם את תקציב חברה ותרבות?

דוד יאסו: לא קיצצנו.

שלמה מולה: אתם קיצצתם מ-6 מיליון שקלים ל-2 מיליון שקלים.

דוד יאסו: חברה ותרבות לא קוצץ.

דוד יאסו: אנחנו מעבירים 600 שקלים לאדם.

שלמה מולה: אני מדבר על תוספת.

דוד יאסו: אני לא צריך לספר לכם על מצב המדינה.

דוד יאסו: אתה יודע שאני פונה אליך כל הזמן בבקשות השונות.

30083: הכסף הזה לא מספיק.

דוד יאסו: נכון, הוא לא מספיק.

30083: הוא אפילו לא נוגע בקצה, ועל זה אתם מסכימים ואנחנו מסכימים.

דוד יאסו: מסכימים, אבל יחד עם זאת אנחנו במציאות מסוימת.

סיום: עשינו מקצה שיפורים בנושא של קליטת עולי אתיופיה ויש הרבה מה לומר בעניין.

סיום: פעם עולה מצפת היה נוסע לנתניה כדי לעשות את המבחן אבל היום מערך הגיור מגיע למרכזי הקליטה, דבר שמבחינתי מהווה שיפור, אם כי יש עוד הרבה מה לעשות בתחום.

שלמה מולה: אמת אליהו סגורה.

סיום: אני רוצה להציע הצעה אחרת.

סיום: יש עולים שנקלטים בעולים, למשל בבאר-שבע שהיא בתחום המחוז שלי.

סיום: עולה שנקלט בתעסוקה בבאר-שבע, אשתו משולבת, ילדיו משולבים במערכת החינוך, מכיוון שבאר-שבע סגורה אנחנו לא יכולנו לאפשר לו לרכוש דירה שם.

שלמה מולה: מה עם ועדת החריגים שהייתה, ביטלו אותה?

סיום: אין.

סיום: לא מקבלים.

סיום: ניסינו וזה לא הולך.

ליה שמטוב: מה זה סגורה?

שלמה מולה: המשכנתאות לא מספיקות.

סיום: אנחנו יוצרים עוד הגירה.

נחמיה חתוכה: המשכנתאות המוגדלות, אותן משכנתאות במסגרת תוכנית החומש, באות להנציח את המצב.

נחמיה חתוכה: בעצם משכנתא מוגדלת מגדירה אזורים ואפילו רחובות מסוימים.

נחמיה חתוכה: זה בעצם הרעיון או תחילת הדרך לפרק את זה.

נחמיה חתוכה: זה חלק מהתהליך.

נחמיה חתוכה: כמו שאמרו, עד היום 90 רכשו משכנתא מוגדלת כזאת באזורים ספציפיים, ואם המשכנתא הזאת תימשך, גם התהליך יימשך.

שלמה מולה: אפשר לקבל תשובה מוסמכת מחביב קצב למה הוא לא יכול לאשר משכנתאות לאנשים שגרים בבאר-שבע ורוצים לקנות בבאר-שבע?

סיום: אני יכול לתת את התשובה אותה קיבלנו.

סיום: התשובה הייתה שבאר-שבע סגורה ומסוגרת ושם לא ניתן לרכוש דירה.

סיום: הסיבה היא שמספר העולים בבאר-שבע הוא גדול מאוד.

סיום: עולים שעלו בשנות ה-80, נולדו בארץ, עובדים, משולבים ומשלמים מסים למדינת ישראל, נחשבים לעולים מאתיופיה למרות שמבחינתי הם צברים ואני לא סופר אותם.

דוד מולה: אתמול הרב מנרטו, ייאמר לזכותו, פגש כאן אישה שרצתה להתאבד.

דוד מולה: היה לנו גם ניסיון התאבדות לפני שנה, של בחור שאמרו לו שהוא נכשל.

דוד מולה: אני אומר לכם שהעולים האלה רוצים לעבור גיור באהבה ובשמחה, אבל כששאלנו את האישה הזאת אתמול – ואני דיברתי אתה – האם יש באמת קואורלציה בין החומר הנלמד לבין המבחן, מסתבר שיש בעיה.

דוד מולה: יש מה שנקרא מסורת של שיתוף פעולה עם משרד הקליטה אבל השאלה אם נוכל ליצור שיתוף פעולה גם עם הקולגות האחרות, כמו מערך הגיור, כפי שאנחנו עושים עם משרד הקליטה.

דוד מולה: צריך לבדוק אם יש קואורלציה בין החומר הנלמד לבין המבחן בפועל.

דוד מולה: יש לנו בעיה עם זה.

עולה חדש: עולי מרכז הקליטה רוצים להודות לצוות המסור שמשקיע הרבה למען קליטת העלייה.

30083: גבירתי היושבת-ראש, לפני שאת נועלת את הישיבה, אני רוצה להודיע שב-23 בחודש, בשעה 4:00 לפנות בוקר תגיע טיסה ישירה מאתיופיה עם 74 עולים שאושרו בסיור מיוחד שהתקיים על ידי נציג משרד הפנים לפני כשלושה חודשים ונציגה שלנו.

30083: הם מגיעים לפי חוק השבות.

30083: אתם מזומנים לקבל את פניהם, אם אתם רוצים, בשעה 4:00 לפנות בוקר.

30083: אנחנו נשמח לזה.

ליה שמטוב: השעה לא משנה.

ליה שמטוב: תודה רבה.